ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2026 р. м. Київ Справа № 911/3046/25

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Ройляну В.К. розглянувши справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтербудтехніка», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Модуль Групп», Київська обл.,

м. Бровари

простягнення 42 172 коп. 60 коп.

Представники сторін:

не викликались

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтребудтехніка» звернулось до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Модуль Групп» заборгованості в розмірі 42 172 грн. 60 коп., з яких: 42 000 грн. 00 коп. основного боргу та 172 грн. 60 коп. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав свої зобов`язання по договору поставки № 240 від 16.07.2025 та не повернув суму авансового платежу, перерахованого на підставі даного договору.

Ухвалою суду від 02.10.2025 постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлений строк для подання відповідачем відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалою суду від 23.01.2026 справа прийнята для подальшого розгляду суддею Мальованою Л.Я. та встановлений строк для подання відповідачем відзиву на позов та інших документів в строк до 04.03.2026.

Відповідач вимоги суду, викладені в ухвалах від 02.10.2025 та 23.01.2026 не виконав, відзив на позов не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

УСТАНОВИВ:

16.07.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Модуль Групп» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтербудтехніка»(покупець) було укладено договір поставки товару № 240 відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується на умовах та в порядку, визначених цим договором, поставити покупцю товар, а покупець зобов`язується прийняти названий товар та оплатити його. Асортимент та кількість товару вказується в додатку (специфікація) до цього договору (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору товар, що є предметом поставки за цим договором, повинен бути поставлений покупцю протягом чотирнадцяти робочих днів після надходження передоплати на розрахунковий рахунок постачальника.

Згідно п. 4.1. договору оплата по цьому договору здійснюється в українських гривнях за наступними умовами: 60 % перша частина оплати та 40 % друга частина оплати по факту поставки та монтажу.

Згідно п. 2 специфікації, вартість товару складає сума коштів у розмірі 70 000,00 грн., яка ділиться на два платежі, а саме: госпблок передплата 1 (60 %) 42 000,00 грн.; госпблок оплата 2 (40 %) 28 000,00 грн.

На виконання умов договору та згідно наданого відповідачем рахунку про оплату, позивач перерахував грошові кошти у розмірі 42 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 131 від 17.07.2025.

Як вбачається із матеріалів справі, відповідач товар, у строк, визначений в п. 3.1. договору не поставив, однак надіслав на адресу позивача лист-підтвердження про повернення коштів у зв`язку з відсутністю достатньої кількості кваліфікованих робітників для виконання зобов`язань за договором. Доказів повернення коштів відповідач не надав.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (п. 2 ст.693 ЦК України).

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 42 000 грн. 00 коп. є обґрунтованими, а тому підлягають судом задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 172 грн. 60 коп. 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання з оплати поставленого товару, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 172 грн. 60 коп. 3% річних.

Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, у зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого ч. 9 ст. 129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 236-240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Модуль Групп» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Гельсінської групи, 25А, код 44568858) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтербудтехніка» (01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, 11, код 31242479) 42 000 (сорок дві тисячі) грн. 00 коп. основного боргу, 172 (сто сімдесят дві) грн. 60 коп. 3 % річних та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 13.04.2026 року.

Суддя Л.Я. Мальована