ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/244/26

Господарський суд Рівненської області у складі судді Мовчуна А.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

до відповідача Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області

про стягнення заборгованості у розмірі 22 912,01 грн

Секретар судового засідання Агаєва Н.Б.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Єгоров В.С. (в режимі відеоконфренції);

Від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

До Господарського суду Рівненської області 02.03.2026 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до відповідача Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області про стягнення заборгованості у розмірі 22912,01 грн.

Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати за договором № 16-8080/24-БО-Т постачання природного газу від 25.12.2024.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечив вимоги щодо стягнення основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з відсутністю вини Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області та простроченням Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" прийняття оплати за надані послуги.

Зазначає, що 24.04.2025 на адресу відповідача направлений лист за вих. № 968/04-37/25 щодо укладення додаткової угоди у зв`язку з використанням природного газу у більшому обсязі, оскільки Державна казначейська служба України відмовила у реєстрації зобов`язань та проведення оплати, так як сума в акті не відповідала залишку асигнувань по договору. Однак, вказаний лист залишився без задоволення.

Крім того, у разі задоволення позову просить зменшити розмір штрафних санкцій до 0,00 грн, враховуючи статус відповідача як бюджетної установи, відсутність збитків у позивача та вжиття відповідачем всіх заходів для мирного врегулювання спору.

У відповіді на відзив представник позивача вважає, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до умов договору та не розрахувався за поставлений природний газ. Доказів, які спростовують вищевикладене, відповідачем суду надано не було, оскільки сторонами договору були визначені конкретні умови договору та порядок виконання зобов`язань, визначена відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача вказує на прострочення кредитора відповідно до ч. 1 ст. 613 ЦК України та ч. 4 ст. 545 ЦК України, оскільки оплата бюджетною установою здійснюється виключно на підставі актів, зареєстрованих у Державній казначейській службі України. Зазначає, що коригування обсягів у договорі про закупівлю за бюджетні кошти відбувається шляхом укладання додаткової угоди, однак, відповідач укладати додаткову угоду відмовився.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 05.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 02.04.2026.

23.03.2026 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

25.03.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

30.03.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (аналогічний документ надійшов 31.03.2026).

Ухвалою суду від 02.04.2026 розгляд справи відкладено на 20.04.2026.

В судовому засіданні 20.04.2026 представник позивача підтримала вимоги, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

25.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - постачальник/позивач) та Немовицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області (далі - споживач/відповідач) укладено договір № 16-8080/24-БО-Т постачання природного газу (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити споживачу природний газ (далі - газ) за ДК 021:2015 код 09120000-6 "Газове паливо" (природний газ), а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.1. договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу з 01.01.2015 по 30.04.2025 (включно), в кількості 6,00000 тис. куб. метрів, в тому числі по місяцях (далі - розрахунокі періоди) (тис. куб. м): січень 2025 року - 1,50000 тис. куб. м; лютий 2025 року - 1,50000 тис. куб. м; березень 2025 року - 1,50000 тис. куб. м; квітень 2025 року - 1,50000 тис. куб. м. Всього: 6,00000 тис. куб. метрів.

Постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи.

Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання - передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ. (п. 3.1. договору).

Приймання - передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання - передачі газу.

Споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акта надання послуг з розподілу/транспортування газу за таких розрахунковий період, що складений між оператором(ами) ГРМ та/або оператором ГТС за споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС та Кодексу ГРМ.

На підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акта приймання - передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акта до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними споживача та даними остаточної алокації відборів споживача на інформаційні платформі оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних інформаційної платформи оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору (пп. 3.5.1, 3.5.2.,3.5.4 п. 3.5. договору)

Відповідно до п. 4.1. договору ціна та порядок зміни ціни за природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином:

ціна природного газу за 1000 куб.м.газу без ПДВ - 13658,33 грн,

крім того ПДВ за ставкою 20%,

ціна природного газу за 1000 куб.м. з ПДВ - 16390,00 грн;

крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовлені потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136,576 грн, крім того ПДВ 20% - 27,315 грн, всього з ПДВ - 163,89 грн за 1000 куб. м.

Всього ціна газу за 1000 куб.м. з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовлені потужності на добу наперед, становить 16553,89 грн.

Загальна вартість цього договору на дату складання становить 82769,45 грн, крім того ПДВ - 16553,89 грн, разом з ПДВ - 99323,34 грн (п.4.3. договору).

Пунктом 5.1. договору сторони передбачили, що оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70 % вартості фактично переданого відповідно до акта приймання - передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;

- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта приймання - передачі природний газ здійснюється споживачем до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

У разі відсутності акта приймання - передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору.

Даний договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) та діє в частині постачання газу з "01" січня 2025 року до "30" квітня 2025 року (включно), а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (п. 13.1. договору).

22.01.2025 між сторонами було підписано додаткову угоду № 1 до договору № 16-8080/24-БО-Т від 25.12.2024 постачання природного газу (далі - додаткова угода), якою внесли наступні зміни до договору, а саме:

п. 2.1 договору виклали в наступні редакції : "Постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу з січня 2025 року по 30 квітня 2025 року (включно), в кількості 5,80000 тис. куб. метрів, в тому числі по місяцях (далі - розрахунокі періоди) (тис. куб. м): січень 2025 року - 1,50000 тис. куб. м; лютий 2025 року - 1,50000 тис. куб. м; березень 2025 року - 1,50000 тис. куб. м; квітень 2025 року - 1,30000 тис. куб. м. Всього: 5,80000 тис. куб. метрів";

п. 4.1 договору виклали в наступній редакції: "Ціна та порядок зміни ціни за природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином:

ціна природного газу за 1000 куб.м.газу без ПДВ - 13658,33 грн,

крім того ПДВ за ставкою 20%,

ціна природного газу за 1000 куб.м. з ПДВ - 16390,00 грн;

крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 501,97 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовлені потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 552,167 грн, крім того ПДВ 20% - 110,433 грн, всього з ПДВ - 662,60 грн за 1000 куб. м.

Всього ціна газу за 1000 куб.м. з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовлені потужності на добу наперед, становить 17052,60 грн";

п. 4.3 договору виклали в наступній редакції: "Загальна вартість цього договору на дату складання становить 82420,90 грн, крім того ПДВ - 16484,18 грн, разом з ПДВ - 98905,08 грн".

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 118040,99 грн, що підтверджується, в тому числі даними інформаційної платформи оператора ГТС та актами приймання - передачі природного газу (від 12.02.2025 за січень 2025 року на загальну суму 42051,54 грн з ПДВ, від 11.03.2025 за лютий 2025 року на загальну суму 41405,41 грн з ПДВ, від 11.04.2025 за березень 2025 на суму 34584,04 грн з ПДВ).

Проте, відповідачем було частково сплачено за поставлений природний газ у розмірі 98905,07 грн, що підтверджується реєстром документів за період з 25.12.2024 по 22.01.2026.

Станом на день звернення до суду з позовом сума простроченого та несплаченого основного боргу відповідача перед позивачем за договором складає 19135,92 грн.

Враховуючи, що відповідач припустився прострочення оплати за поставлений природний газ відповідно до договору, позивач відповідно до п. 7.2. договору та ст. 625 ЦК України просить суд стягнути 2990,45 грн пені, 361,75 грн 3% річних та 423,89 грн інфляційних втрат.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 14 ЦК України визначено, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно частини 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис; засвідчення чинності відкритого ключа - процедура формування сертифіката відкритого ключа; засіб електронного підпису чи печатки - апаратно-програмний пристрій чи програмне забезпечення, що використовуються для створення електронного підпису чи печатки; кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, що створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Частиною шостою статті 18 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" передбачено, що кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

На відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів поширюється дія Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг".

Згідно із статтею 5 зазначеного Закону електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

За змістом статтей 6, 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або печатки завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

Сторони, підписуючи договір, підтверджують, що визнають форми електронних документів, що будуть укладатись сторонами під час дії даного договору, з дотриманням вимог щодо реєстрації КЕП/УЕП та печатки (за наявності) засобами телекомунікаційного зв`язку, підписані з використанням спеціалізованих програмних рішень, зокрема, але не виключно, системи обміну електронними документами "M.E.Doc", "Вчасно".

Перелік документів, які сторони можуть укладати в електронній формі в тому числі, але не виключно: а) цей договір, додаткові угоди, що укладаються в період дії договору і передбачають внесення будь-яких змін до його умов, додатки до договору/додаткових угод; б) акти приймання - передачі природного газу; в) рахунки - фактури (рахунки) на оплату; г) листи, повідомлення, заяви та іншу документи, які мають або можуть подаватися сторонами з метою виконання цього договору (п. 13.6. договору).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України "Про ринок природного газу" (далі - ЗУ "Про ринок природного газу").

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про ринок природного газу", постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.

Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу (ч. 2 та ч. 3 ст. 12 ЗУ "Про ринок природного газу").

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Суд не враховує покликання відповідача на неможливість своєчасного виконання зобов`язань за договором, оскільки п. 6.2. договору передбачений обов`язок споживача самостійно контролювати власне використання природного газу за договором, своєчасно коригувати замовлені обсяги шляхом внесення змін до договору (підписання додаткової угоди), самостійно припиняти (обмежувати) використання природного газу у разі перевищення обсягів використаного газу, зазначених в пункті 2.1. цього договору, без їх коригування додатковою угодою.

Таким чином, відповідач як юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями за договором, і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, сума простроченого та несплаченого основного боргу відповідача перед позивачем за договором складає 19135,92 грн.

З огляду на викладене, враховуючи норми законодавства, якими врегульовано зобов`язальні правовідносини з поставки, господарський суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 19135,92 грн обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день просточення (п. 7.2 договору).

Перевіривши правильність здійснених позивачем розрахунків, суд констатує, що останні є арифметично правильними, ґрунтуються на приписах чинного законодавства, а відтак позовні вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, підлягають задоволенню.

Щодо зменшення штрафних санкцій (пені), то слід зазначити, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач фактично обґрунтовує свою правову позицію стосовно наявності підстав для зменшення неустойки бюджетним фінансуванням та відсутністю збитків у позивача.

Cлід зазначити, що у вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема з розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін. Однією з обов`язкових умов застосування статті 233 ГК України є дослідження судом майнового стану сторін - і боржника і кредитора, обставини, що обумовили прострочення.

До матеріалів справи відповідач не надав жодного доказу на підтвердження свого майнового стану, наявності/відсутності коштів на рахунках, бюджетних асигнувань/призначень, кошторису тощо.

В той же час, загальними засадами цивільного законодавства згідно зі статтею 3 Цивільного кодексу України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Господарський суд об`єктивно оцінює, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання).

Вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 04.05.2018 по справі № 908/1453/14.

Разом з тим, бюджетне фінансування відповідача не є винятковою обставиною для зменшення розміру неустойки або уникнення відповідальності, а відтак у суду відсутні правові підстави для зменшення розміру штрафних санкцій.

Висновки суду.

За результатами розгляду спору та з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до відповідача Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області про стягнення заборгованості у розмірі 22912,01 грн підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області (34540, Рівненська обл., Сарненський р-н., с. Немовичі, вул. Центральна, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ) 19 135 (дев`ятнадцять тисяч сто тридцять п`ять) грн 92 коп основного боргу, 2 990 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто) грн 45 коп пені, 361 (три шістдесят одну) грн 75 коп 3% річних, 423 (чотириста двадцять три) грн 89 коп інфляційних втрат та 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Північно - західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Повне рішення складено та підписано 21 квітня 2026 року.

Суддя А.І.Мовчун