ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13 квітня 2026 року м.Харків Справа № 913/266/20(913/47/26)

Провадження №10/913/266/20(913/47/26)

Господарський суд Луганської області у складі судді Масловського С.В., розглянувши матеріали позовної заяви без номеру від 06.04.2026 за позовом Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404)

до відповідача Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (місцезнаходження: вул. Бориса Грінченка, буд. 1, м.Київ, 01001)

про відшкодування шкоди

в межах справи №913/266/20 за заявою кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС-Металл" (місцезнаходження: вул. Чавдар Єлизавети, буд. 13, кв.37, м. Київ, 02140)

до боржника Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404)

про банкрутство.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Українська інноваційна компанія звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, в якій просить суд:

- стягнути з Державного бюджету України на користь позивача шкоду в розмірі 235546551 грн 94 коп.

- відстрочити Публічному акціонерному товариству «Українська інноваційна компанія» сплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення судового рішення.

В обґрунтування поданого позову, ПАТ «Українська інноваційна компанія» посилається на незаконність та протиправність відчуження відповідачем активів позивача, а саме прав вимоги за кредитним договором №4804 від 27.08.2012 та кредитним договором №4706 від 16.09.2010, та укладеними в забезпечення виконання зобов`язань за ними іпотечних договорів та договорів поруки, що встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 07.09.2021 у справі №№910/6358/21, що набрало законної сили.

За таких обставин, з огляду на вчиненням відповідачем протиправних дій, які були встановлені в рішенні суду, позивач був позбавлений права власності на права вимоги за кредитним договорами, у зв`язку з чим, позивачу завдано шкоду у загальному розмірі 235546551 грн 94 коп., з яких: шкода внаслідок знецінення права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення 128839000 грн 00 коп.; сума інфляційних втрат, пов`язаних із знеціненням права вимоги 106707551 грн 94 коп.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.04.2026 матеріали справи №913/266/20(913/47/26) передано на розгляд судді Масловському С.В.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з огляду на наступне.

Основні вимоги, що пред`являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів, визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок і розмір сплати судового збору встановлений Законом України Про судовий збір.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, відповідно до п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України Про судовий збір за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Положення ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2026 рік встановлюють у 2026 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року - 3328 грн 00 коп.

Разом з цим, господарський суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Звертаючись до суду Публічне акціонерне товариство Українська інноваційна компанія у своїй позовній заяві просило суд стягнути з Державного бюджету України на свою користь шкоду в розмірі 235546551 грн 94 коп.

Відтак, позивач мав сплатити судовий збір у загальній сумі 931840 грн 00 коп. за одну вимогу майнового характеру.

Судом встановлено, що заявником, в порушення приписів ст.164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви взагалі не було надано доказів сплати судового збору.

Також, судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство Українська інноваційна компанія у своїй позовної заяви просить суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі, посилаючись на перебування позивача в судовій процедурі розпорядження майном в межах справи №913/266/20 про банкрутство ПАТ Українська інноваційна компанія та положення п.4 ст. 8 Закону України Про судовий збір.

Дослідивши подане позивачем клопотання про відстрочення сплати судового збору, господарським судом встановлено наступне.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов, зокрема якщо заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Господарський суд зазначає, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі Пелевін проти України (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення від 28.05.1985 у справі Ешингдейн проти Сполученого Королівства (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі Креуз проти Польщі (заява №28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (пункт 60).

Господарський суд зазначає, що звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 8 Закону України Про судовий збір, є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду на власний розсуд (за наявності передбачених законом умов) звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір) (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.03.2021 у справі №912/1061/20).

Разом з тим, особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, у якому навести обставини щодо її майнового стану, за наявності підстав, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом повноважень зменшити тягар судових витрат стосовно сплати судового збору. Такі обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

Господарським судом встановлено, що Публічним акціонерним товариством Українська інноваційна компанія в клопотанні про відстрочення сплати судового збору, не було наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність достатніх підстав для відстрочення сплати судового збору, не обґрунтовано належними і допустимими доказами відсутність можливості сплатити судовий збір у встановлених законом порядку і розмірі; не надано доказів на підтвердження того, що позивач буде спроможний в подальшому оплатити судовий збір за подання позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, оскільки саме лише цитування позивачем положень статті 8 Закону України Про судовий збір без жодних обґрунтувань не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору, господарський суд дійшов висновку, що клопотання Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія про відстрочення сплати судового збору не є обґрунтованим належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно п.5 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Звертаючись з даним позовом до суду, Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» посилається на укладені, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами, договори поруки №2 від 16.09.2010, укладеного між АТ «Укрінбанк» та ПАТ СП «Хімімпекс Трейдинг» (з додатковими угодами) та договір поруки №4 від 16.09.2010, укладеного між АТ «Укрінбанк» та Грунською Кониховою І.Є, та ТОВ «УКРПОЛІСКОРМ» (з додатковими угодами).

Судом встановлено, що вищевказані вказані договори відсутні у додатках до позовної заяви, що підтверджується актом Господарського суду Луганської області про втрату документів або перепідшивання справи, відсутність вкладень або порушень цілісності, пошкодження конверта (паковання) №3 від 07.04.2026.

За таких обставин, Публічним акціонерним товариством в порушення приписів ст. ст.164 Господарського процесуального кодексу України не було надано доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про відшкодування шкоди без руху з наданням заявнику десяти днів з дня вручення даної ухвали для усунення наведених недоліків.

Керуючись ст.ст.162, 164, 174, 232 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання без номеру від 06.04.2026 Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву без номеру від 06.04.2026 Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про відшкодування шкоди - залишити без руху.

3. Встановити Публічному акціонерному товариству Українська інноваційна компанія строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, шляхом подання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 931840 грн 00 коп.., належним чином засвідчених копій договору поруки №2 від 16.09.2010, укладеного між АТ «Укрінбанк» та ПАТ СП «Хімімпекс Трейдинг» (з додатковими угодами) та договору поруки №4 від 16.09.2010, укладеного між АТ «Укрінбанк» та Грунською Кониховою І.Є, та ТОВ «УКРПОЛІСКОРМ» (з додатковими угодами)

3. Роз`яснити Публічному акціонерному товариству Українська інноваційна компанія, якщо заявник усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду (ч. 3 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України); якщо заявник не усунув недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою (ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://lg.arbitr.gov.ua/sud5014/gromadyanam/csz/

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання 13.04.2026 та оскарженню не підлягає.

Суддя Сергій МАСЛОВСЬКИЙ