ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2026 р. Справа№ 920/934/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Ткаченка Б.О.

за участю секретаря судового засідання : Гончаренка О.С.

за участю представників сторін

від позивача: Євсєєв М.В.;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс»

на рішення Господарського суду Сумської області від 17.09.2025, повний текст якого складений 06.10.2025,

у справі № 920/934/24 (суддя Джепа Ю.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Надійна транспортна компанія»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс»

про стягнення 5 897 103, 29 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Надійна транспортна компанія» (далі-позивач, ТОВ «НТК») звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» (далі-відповідач) про стягнення, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог (від 07.05.2025), збитків у розімірі 5 897 103, 29 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання з боку відповідача договірних обов`язків.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Сумської області від 17.09.2025 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Надійна транспортна компанія» 3 130 402, 17 грн збитків та 46 956,03 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд вказав, що подані позивачем докази є достатніми й підтверджують спричинення йому збитків. Відповідачем не надано суду вагоміших доказів на підтвердження протилежного.

Судом встановлено, що відповідач допустив порушення зобов`язань щодо поставки товару належної якості, що потягло понесення позивачем відповідних витрат на усунення недоліків товару (завдало збитків).

Водночас, суд зазначив, що з аналізу наданих позивачем доказів на підтвердження розміру заподіяних йому збитків вбачається, що, витрати з оплати неякісного товару, оплати за відбір та аналіз зразків кукурудзи, інспекцію вагонів та експрес тестування, а також транспортні витрати підтверджуються частково, виходячи зі змісту відповідних документів, зокрема, призначення платежів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 130 402, 17 грн збитків, з яких: 2 600 000 грн коштів, сплачених позивачем відповідачу за договором купівлі-продажу кукурудзи 3-й клас № 686 від 12.07.2023, 437 371, 60 грн за транзит та перевантаження, 26 329,44 грн за інспекцію та експрес тестування та 66 701, 13 грн за оплату за відбір та аналіз зразків кукурудзи з 10 вагонів, що завантажені на ст.Біловоди.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 17.09.2025 у справі № 920/ 934/24 та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що судом зроблено помилкові висновки про невідповідність якісних показників кукурудзи вимогам п.4.2 договору №686, оскільки за висновками інспектора CONECTA №UA2300239-2VC від 28.08.2023 якість товару відповідала показникам, встановленим у договорі.

Скаржник вважає, що, оскільки у договорі №686 від 12.07.2023 відсутні умови щодо порядку прийняття товару за якістю до вказаних правовідносин можливо застосувати приписи Інструкції П-7 про порядок приймання продукції виробничо - технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, яка затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966.

Разом з тим, апелянт зауважує, що зазначена вище Інструкція П-7 на даний час є діючою та нормативно-правовими актами України не передбачений інший порядок приймання товарів за кількістю, якістю і комплектністю. Так, апелянт посилаючись на окремі положення Інструкції П-7 (пункти 6, 14, 16, 20, 26-28) зазначає, що, приймаючи товар в с. Біловоди, позивач не висловив жодних претензій щодо кількості та якості товару. Ним не складалися акти про неналежну якість товару, у подальшому представники відповідача до подібних дій не залучались, відбір зразків товару для проведення лабораторного аналізу у визначений Інструкцією П- 7 спосіб не проводився. ТОВ «НТК» не надало жодних доказів, що в момент передачі йому товару, мало претензії до якості кукурудзи. У свою чергу, представники ТОВ «Альянс», будучи присутніми при завантаженні товару у вагони, які надав позивач, не чинили жодних перешкод щодо перевірки якості придбаної кукурудзи. Враховуючи положення п.6 Інструкції П-7, в якій передбачено строки приймання продукції за якістю (не більше 10 днів), аналіз кукурудзи, відбір зразків якої відбувся 14.08.2023, був проведений лише 28.08.2023, тобто через 14 днів з моменту прийняття товару. Разом з тим, апелянт наголошує, що судом проігноровано таке зауваження відповідача.

Також скаржник звертає увагу, що сюрвеєром був здійснений відбір зразків товару на двох залізничних станціях: с. Біловоди Роменського району Сумської області та м. Мена Чернігівської області. При цьому, свій товар відповідач відвантажував у с. Біловоди, а до товару, завантаженого у м. Мена відношення не має. При цьому, позивач не розділяє, які саме зразки були відібрані у с. Біловоди, а які у м. Мена. У сертифікатах аналізу від 28.08.2023 зазначається, що відбір проб товарів був здійснений із залізничних вагонів на станціях Мена та Біловоди та зазначені номери усіх 14 вагонів. Тобто чи йдеться в дослідженні про товар, поставлений відповідачем, достеменно не відомо.

Скаржник також вказує, що судом не досліджено того, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме кукурудза, яка мала бути придбана у ТОВ «Альянс», повинна бути поставлена NTK TRANS POLAND Sp.z o.o.; якісні показники кукурудзи, які зазначені у контракті №440823 - PLS та договорі №686 різняться за таким показником як дезоксиніваленол (DON або ДОН): у п. 2.1 контракту вказано допустиму його межу у 2000, у п. 4.2 договору №686 - 3000. Таким чином, на думу апелянта, кукурудза, придбана у ТОВ «Альянс», не могла бути продана NTK TRANS POLAND Sp.z o.o. через різницю у вимогах до якісних показників товару. Окрім того, апелянт зазначає, що позивачем не спростовано, що NTK TRANS POLAND Sp.z o.o. все ж таки прийняло товар від ТОВ «НТК» на підставі контракту №440823 - PLS без зауважень до якості кукурудзи. У подальшому, начебто ця кукурудза була поставлена по контракту №35618 від 03.08.2023 року BZK GRAIN ALLIANCE AB, яким начебто виявлено відхилення від показників якості. Виходячи із зазначеного, апелянт зауважує, що ТОВ «Альянс» ніякого відношення до контракту №35618 від 03.08.2023 не має.

Апелянт наголошує, що суд першої інстанції при розгляді справи та винесенні оскаржуваного рішення також належним чином не дослідив сертифікат якості А23/09171 від 02.09.2023 та звіт про перевірку №1063/NR/23/182501, дійшовши передчасних висновків про винну поведінку відповідача. Так, апелянт зазначає, що аналізуючи сертифікат якості А23/09171 від 02.09.2023, то лише у трьох вагонах з десяти виявлено сторонній запах та зараження комахами, в одному - тільки сторонній колір та запах, в одному - зараження комахами, в п`яти - відхилень немає. Водночас, із звіту про перевірку №1063/NR/23/182501 від 10.09.2023 вбачається, що вже в 10 - ти ваганах виявлено комах, сторонній запах та підвищену температуру. Таким чином, апелянт зауважує, що якість зерна постійно знижувалася і станом на 10.09.2023 вже більшість вагонів були заражені комахами та мали неприємний запах.

Скаржник також звертає увагу, що суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин положення частини другої статті 679 ЦК України в контексті визначення суб`єкта, який має доводити обставини неналежної якості товару та безпідставно переклав обов`язок з доказування у цій справі на відповідача.

Крім того, апелянт зазначає щодо порушення судом норм процесуального права, а саме: 23.01.2025 суд закрив підготовче провадження у цій справі, яке тривало з 12.08.2024 (ухвала суду про відкриття провадження у справі), та призначив її до судового розгляду по суті на 11.03.2025, отже, на думку апелянта, у позивача було достатньо часу для того, щоб у підготовчому провадженні долучити до матеріалів справи необхідні докази. Водночас, про долучені документи представник позивача зазначає «які помилково не були додані до позовної заяви», «які також з незрозумілих підстав відсутні в матеріалах справи», «при ознайомленні 07.04.2025 з матеріалами справи в електронному вигляді з`ясувалось, що до позовної заяви помилково не додані окремі докази понесених позивачем витрат на які він посилається в обґрунтування своїх вимог». Апелянт вважає, що стабільна участь представника позивача у судових засіданнях не позбавляла його можливості вчасно надати докази, виправивши допущені ним помилки, та скористатися іншими правами, наданими сторонам на стадії підготовчого провадження, а ознайомитись із матеріалами справи він мав можливість, починаючи з 12.08.2024, а не у переддень судового засідання (07.04.2025) та розгляду справи по суті.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправомірно задовольнив клопотання представника позивача від 07.04.2025, що у подальшому призвело до повернення до підготовчого провадження, в якому позивачем долучено нові докази, які судом враховані при винесенні оскаржуваного рішення, чим порушив норми процесуального права, надав процесуальну перевагу позивачу, порушивши принципи господарського судочинства.

Узагальнені доводи відзиву позивача на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у своєму відзиві, наданому до суду 18.11.2025, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін.

Крім того, позивач зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про невідповідність якості товару, поставленого ТОВ «Альянс» за договором №686.

Також позивач зауважує, що з урахуванням ДСТУ 4525:2006. «Кукурудза. Технічні умови» яке містить спеціальний порядок приймання кукурудзи, та положень Розділу 3 договору №686, сторони договору на власний розсуд врегулювали порядок приймання-передачі товару, а, отже положення Інструкції П-7 не застосовуються до спірних правовідносин.

Щодо тверджень скаржника про неправильне застосування судом першої інстанції положень ст. 679 ЦК України, позивач також звертає увагу, що за результатами відбору зразків зерна кукурудзи інспектори COTECNA Mertkontrol дійшли висновку, що партія зерна кукурудзи у вагонах № №59452425, 59500728, 59500926, 59501031, 59500637, 59500140, 59501346, 59500538, 53221388, 59452383 заражена живими комахами (NEMAPOGON GRANELLA), а також має сторонній запах, тобто є всі умови для подальшого розмноження комах. У звіті про перевірку № 1063/NR/23/182501 інспектора сюрвейерської компанії - SGS зазначено, що у всіх вагонах виявлені живі комахи, є нетиповий запах, кількість сторонніх домішок і пилу перевищує договірні норми.

Враховуючи викладене, позивач зазначає, що зазначені характеристики зерна кукурудзи фактично є прихованими недоліками товару, що не могли бути виявлені при звичайній перевірці під час приймання-передачі для такого виду товару, з огляду на життєвий цикл комах NEMAPOGON GRANELLA (міль комірна), який відбувається з метаморфозом і має епіморфний характер (фази розвитку: яйце, личинка (гусениця), лялечка та доросла комаха (імаго)).

Також позивач зазначає, що доводи скаржника, відносно того, що збитки могли виникнути не через неналежну якість товару, а внаслідок транспортування або дій третіх осіб є гіпотетичними припущеннями та не підтверджені жодними доказами.

Крім того, на переконання позивача, повернення судом до стадії підготовчого провадження не є порушенням, а навпаки - втіленням принципу змагальності та забезпеченням права сторони на повний доказовий розгляд, повернення суду до попередньої стадії процесу не порушує прав сторін, якщо воно спрямоване на повне з`ясування обставин справи. Суд першої інстанції, надавши позивачу можливість долучити додаткові платіжні документи, діяв у межах своїх процесуальних повноважень та забезпечив баланс інтересів сторін. Скаржник не довів, яким чином це могло вплинути на зміст чи законність рішення. Тому, позивач вважає, що твердження відповідача про порушення норм процесу є маніпулятивним та спрямованим на формальне оскарження рішення без реальних підстав.

Узагальнені доводи додаткових пояснень ТОВ «Альянс»

22.12.2025 від ТОВ «Альянс» до Північного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач наголошує на застосуванні Інструкції П-7 про порядок приймання продукції виробничо - технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, яка затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966, а також звертає увагу на застосування до спірних правовідносин положення статті 679 ЦК України в контексті визначення суб`єкта, який має доводити обставини неналежної якості товару, коли його недоліки виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, з урахуванням правової позиції Верховного Суду із зазначеного питання.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 27.10.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» на рішення Господарського суду Сумської області від 17.09.2025 у справі № 920/934/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів Ткаченко Б.О., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» на рішення Господарського суду Сумської області від 17.09.2025 у справі № 920/934/24 та призначено до судового розгляду на 08.12.2025.

У судовому засіданні 08.12.2025 колегією суддів протокольною ухвалою оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги до 22.12.2025.

Судове засідання 22.12.2025 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Ткаченка Б.О. у період з 15.12.2025 по 25.12.2025 на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2025 призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» на рішення Господарського суду Сумської області від 17.09.2025 у справі № 920/934/24 на 19.01.2026.

Судове засідання 19.01.2026 не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Майданевича А.Г. у період з 13.01.2026 по 23.01.2026 на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» на рішення Господарського суду Сумської області від 17.09.2025 у справі № 920/934/24 на 16.02.2026.

Судове засідання 16.02.2026 не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Майданевича А.Г. 16.02.2026 у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2026 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» на рішення Господарського суду Сумської області від 17.09.2025 у справі № 920/934/24 призначено на 09.03.2026.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 09.03.2026, у зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. у відпустці, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» на рішення Господарського суду Сумської області від 17.09.2025 у справі № 920/934/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» на рішення Господарського суду Сумської області від 17.09.2025 у справі № 920/934/24 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

У судовому засіданні 09.03.2026 колегією суддів протокольною ухвалою оголошено про зміну складу суду та оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги до 08.04.2026.

Колегією суддів у судовому засіданні 08.04.2026 було досліджено матеріали справи, а також всі заяви, заперечення, додаткові пояснення, клопотання учасників процесу, після чого, суд перейшов на стадію судових дебатів. Після судових дебатів, у зв`язку зі складністю справи оголошено про відкладення стадії ухвалення та проголошення судового рішення на 20.04.2026.

Колегія суддів у встановлений час 20.04.2026 оголосила скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення.

Позиції учасників справи.

Представник відповідача у суді апеляційної інстанції 08.04.2026 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, з підстав, викладених у ній, оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні 08.04.2026 проти вимог апеляційної скарги заперечував, з підтав, викладених у відзиві, просив суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги, а оскаржуване рішення у даній справі залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ «Альянс» (продавець, відповідач) та ТОВ «Надійна транспортна компанія» (покупець, позивач) було укладено договір №686 купівлі - продажу від 12.07.2023 (далі - договір).

Відповідно до п. 2.1 договору продавець - ТОВ «Альянс» зобов`язалося передати у власність покупця - ТОВ «Надійна транспортна компанія» 620 т. +/- 5% кукурудзи 3-го класу, врожаю 2022 року.

Базисною умовою поставки товару за данним договором є FCA Інкотермс 2020. Поставка товару здійснюється покупцем, за його рахунок залізничним транспортом окремими партіями. Місце передачі - склад продавця за адресою: Сумська область, Роменський район, с. Біловод, вул. Марківська, 2, під`їздна залізнична колія ТОВ «Альянс» (п. 3.1 ст. 3 договору).

Згідно з розділом 4 договору товар має бути вільним від карантинних і санітарних об`єктів, отруйних або шкідливих речовин, пестицидів та залишків фуміганту. Зараження живими шкідниками зерна не допускається. Товар має бути доставлений у здоровому стані, без самозігрівання та теплового пошкодження під час сушіння, мати властивий здоровому зерну запах (без затхлого, пліснявого, інших сторонніх запахів), мати нормальний колір відповідно до певних сортових ознак. Товар не повинен бути зіпсований, повинен відповідати характеристикам товарної якості без стороннього запаху і бути вільним від шкідливих і токсичних речовин, не бути зараженим живими шкідниками. Товар не повинен містити фузаріозного зерна без ГМО. (п. 4.1. договору).

Якісні показники: сміттєва домішка макс 2%, амброзія макс 50 мг/л згідно стандарту ЄС шкідлива домішка макс 0,05%, вологість макс 14,5%, зернова домішка макс 10% з них биті зерна макс 5%, пошкоджені макс 5%, афлотоксин (В1) 5 частин/мільярд, DON макс - 3000 частин/мільярд, вміст ліоксинів та пестицидів згідно стандартів ЄС, решта якісних показників згідно ДСТУ 4526 2006 (п. 4.2. договору).

За даними залізничної станції відправлення Біловоди 15.08.2023 на адресу отримувача NTK TRANS POLAND SP. Z O.O. зі станції Біловоди відправлялися 10 вагонів за №№59500637, 59500926, 59452425, 59501346, 59500728, 59452383, 53221388, 59500538, 59500140, 59501031, які було завантажено зерном кукурудзи (015006:100510) загальною вагою 601,04 тон.

У посвідченнях якості зерна №№00317, 00318, 00319, 00320, 00321, 00322, 00323, 00324, 00325, 00326, виданих ТОВ «Альянс» 14.08.2023 відправнику ТОВ «Надійна транспортна компанія», в якості станції відправлення зазначено Біловоди, а станцією призначення Чієрна над Тісой (ЖСР).

Відповідно до митної декларації форма МД-2 від 15.08.2023 ТОВ «Надійна транспортна компанія» відправляла на адресу NTK TRANS POLAND SP. Z O.O., одержувач TRANSPED LTD, Cierna nad Tisou, 601,04 тони кукурудзи 3-го класу, українського походження, врожаю 2022, насипом, у вагонах №№59500637, 59500926, 59452425, 59501346, 59500728, 59452383, 53221388, 59500538, 59500140, 59501031.

В якості додаткової інформації зазначені сертифікати №№ 00317, 00318, 00319, 00320, 00321, 00322, 00323, 00324, 00325, 00326. Митне декларування товару відбулося у м. Ромни Сумської області.

У місті Мена Чернігівської області також завантажено чотири вагони з вантажем №№95769253, 95897906, 95975074, 53209250, які не мають відношення до вантажу, що було отримано за договором № 686 купівлі - продажу від 12.07.2023.

Як зазначено вище, на підтвердження належної якості товару відповідач надав позивачу посвідчення про якість зерна №№ 00317, 00318, 00319, 00320, 00321, 00322, 00323, 00324, 00325, 00326 від 14.08.2023 в яких зазначалося, що товар відповідає умовам п. 4.2. Розділу 4 договору.

Відповідно до п. 4.3 Розділу 4 договору «Якість товару та порядок розрахунків» покупець має право здійснити відбір проб товару з метою встановлення якості товару. Постачальник зобов`язаний замінити товар, якщо попередня якість проб не відповідає показникам, визначеним у цьому договорі.

У місці завантаження товару: Сумська область, Роменський район, с. Біловоди, вул. Марківська, 2, залізнична колія ТОВ «Альянс» при станції Біловоди, у вагонах №№59500637, 59500926, 59452425, 59501346, 59500728, 59452383, 53221388, 59500538, 59500140, 59501031 інспектором COTECNA у період 10-14.08.2023 було взято відбори проб кукурудзи, походженням з України, врожаю 2022 року, навалом, про що зазначено у сертифікатах: ANALYSIS CERTIFICATE, NON RADIATION CERTIFICATE, NON-GMO CERTIFICATE, QUALITY CERTIFICATE, VETERINARY CERTIFICATE, WEIGHT CERTIFICATE від 28.08.2023.

За висновками інспектора COTECNA якість товару відповідала показникам, встановленим у договорі.

У складеному і виданому інспектором Cotecna сертифікаті № UA2300239-2АС від 28.08.2023 зазначено, зокрема, про відхилення від встановлених показників.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснював перевезення зерна кукурудзи, отриманого від відповідача у спеціалізованих вагонах зерновозах, що підтверджується таблицею фотофіксації до звіту про перевірку № 1063/NR/23/182501 (на кожному вагоні є спеціальна позначка «Зерно»).

ТОВ «Надійна транспортна компанія» уклало з NTK TRANS POLAND Sp. z o.o. Контракт № 440823-PLS від 07.08.2023 на поставку кукурудзу 3-го класу українського походження, врожаю 2022 року, насипом, із характеристиками якості: вологість: макс. 14,5 %; сторонні домішки: макс. 2 %; биті зерна: макс. 5 %; пошкоджені зерна: макс. 5 %; ДОН макс. 2000, яку придбано за договором у відповідача.

У свою чергу, NTK TRANS POLAND Sp. z o.o. 03.08.2023 уклало з BZK GRAIN ALLIANCE AB Контракт № 35618 на поставку кукурудзи походженням - Україна (ТОВ «НАДІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ»).

13.09.2023 BZK GRAIN ALLIANCE AB у межах контракту № 35618 від 03.08.2023 надіслано позивачу - ТОВ «Надійна транспортна компанія» лист, яким повідомило, що відповідно до договору №35618 від 03.08.2023 ТОВ «Надійна транспортна компанія», як продавець, надіслав покупцеві 10 вагонів з кукурудзою, номери вагонів - 59452425, 59500728, 59500926, 59501031, 59500637, 59500140, 59501346, 59500538, 53221388, 59452383. Місце відправлення цієї партії товарів Україна, Сумська обл., ст. Біловоди.

Якість товарів у цих вагонах не відповідає контракту та вимогам Закону про продаж товарів 1979 року Англії. Зокрема - перевищення показників за сторонніми домішками, а також вся партія товару заражена живими комахами, має сторонній запах та намокання. Це також підтверджується актом перевірки № UA 2300239-2.2 від 05.09.2023, виданим сюрвейером ТОВ «Котекна Україна Лімітед».

Це підтверджує, зокрема, що перевищення сторонніх домішок має місце у вагонах 59452425, 59500728, 59500926, 59501031, 59500637, 59500140, 59501346, 59500538, 53221388, 59452383.

Даний акт підтверджує, що Сертифікат якості № UA2300239-2АC від 28.08.2023, виданий компанією Cotecna на дані вагони, не відображає фактичних параметрів якості зерна, станом на час надходження до покупця.

02.09.2023 інспектор Cotecna та інспектор Mertkontrol спільно відібрали зразки з цих вагонів у місці їх прибуття - Словацька Республіка, Черна-над-Тісоу, вул. 204 відповідно до правил GAFTA 124.

Враховуючи висновки Cotecna та Mertkontrol, партія зерна у вагонах 59452425, 59500728, 59500926, 59501031, 59500637, 59500140, 59501346, 59500538, 53221388, 59452383 заражена живими комахами (NEMAPOGON GRANELLA), а також має сторонній запах, тобто є всі умови для подальшого розмноження комах.

Крім того, був проведений додатковий відбір проб 10.09.2023 за допомогою сюрвейерської компанії - SGS.

Аналіз інспектора GAFTA (звіт про перевірку № 1063/NR/23/182501) показав, що у всіх вагонах виявлені живі комахи, є нетиповий запах, кількість сторонніх домішок і пилу перевищує договірні норми.

Також у зазначеному листі BZK GRAIN ALLIANCE AB 13.09.2023 повідомило позивача, що елеватор не має технічної можливості видалити сторонні домішки, пил й комах, вивантаження партії зерна призведе до зараження зерносховища, тому відмовляється від цієї партії зерна у вказаних 10 вагонах та просить негайно їх забрати.

ТОВ «Надійна транспортна компанія» направила на адресу відповідача засобами поштового відправлення УКРПОШТА (трекінг 000) претензію про сплату збитків. За інформарцією сайту УКРПОШТА вказана претензія вручена за довіреністю 13.12.2023 (трекінг 000). Станом на час звернення до суду та розгляду справи відомості щодо виконання вимог претензії відсутні, тому позивач звернувся до суду із відповідним позовом, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, щодо стягнення збитків у розмірі 5 897 103,29 грн, а саме: у розмірі 2 600 000 грн оплати за договором купівлі-продажу кукурудзи 3-й клас № 686 від 12.07.2023, у розмірі 2 700 000 грн за оплату провізних та інших платежів, у розмірі 437 371, 60 грн за транзит та перевантаження 10 вагонів в інший вагон ширини колії на станції Чієрна на Тисою, у розмірі 133 402, 25 грн за оплату за відбір та аналіз зразків кукурудзи, у розмірі 26 329,44 грн за інспекцію вагонів та експрес тестування.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно дост. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості, тощо), що стосуються товару і підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Відповідач посилався на те, що згідно з умовами договору умовами поставки є FCA «Інкотермс 2020», тобто продавець бере на себе відповідальність за доставку товару покупцю в зазделегідь обумовлене місце. З моменту завантаження товару у транспорт, покупець (позивач) приймає на себе всі ризики, пов`язані з транспортуванням товару від зазначеного місця до кінцевого пункту призначення.

Водночас, судом першої інстанції правильно враховано, що відповідно до Розділу 10 ДСТУ 4525:2006. «Гарантії постачальника», підприємство-постачальник гарантує відповідність кукурудзи вимогам цього стандарту, у разі дотримання умов транспортування та зберігання.

Згідно зі ст. 679 Цивільного кодексу України, продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Розділом 9 ДСТУ 4525:2006. «Транспортування і зберігання» передбачено, що кукурудзу перевозять насипом транспортом усіх видів згідно правил перевезення вантажів, чинних для транспорту цього виду. Транспортні засоби повинні бути чисті, без сторонніх запахів. Під час навантажування, перевезення і розвантажування зерно кукурудзи повинно бути захищене від атмосферних опадів.

Пунктом 2.2. ст. 2 «Правил перевезення вантажів навалом і насипом (ст. 37 Статуту)», затверджених наказом Міністерства транспорту України № 542 від 20.08.2001 у редакції, яка діяла на час виникнення спірних відносин, передбачено, що жито, пшениця, овес, ячмінь, гречка, просо, кукурудза в зерні, насіння олійних та бобових культур, рис нерушений, зернові відходи та відходи переробки зерна, висівки, комбікорми, жом сушений, макуха (що містить небільше 1,5% олії і більше 11% вологи), шрот (що містить більше1,5% олії і більше11% вологи) перевозяться насипом у спеціалізованих вагонах для зерна (далі-вагони-зерновози), а також у критих вагонах з дверними загородженнями (щитами).

Як встановлено судом першої інстанції, позивач здійснював перевезення зерна кукурудзи, отриманого від відповідача у спеціалізованих вагонах зерновозах, що підтверджується таблицею фотофіксації до звіту про перевірку № 1063/NR/23/182501 (на кожному вагоні є спеціальна позначка «Зерно»).

Відповідно до положень ст. 268 Господарського кодексу України (діючого на час виникнення спірних правовідносин) якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам (у разі наявності), іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Зокрема, в разі якщо недоліки поставлених товарів можуть бути усунені без повернення їх постачальнику, покупець має право вимагати від постачальника усунення недоліків у місцезнаходженні товарів або усунути їх своїми засобами за рахунок постачальника.

Водночас, згідно з положеннями ст. 269 Господарського кодексу України строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред`явлення постачальникові претензій у зв`язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу.

Стандартами, технічними умовами (у разі наявності) або договором щодо товарів, призначених для тривалого користування чи зберігання, можуть передбачатися більш тривалі строки для встановлення покупцем у належному порядку зазначених недоліків (гарантійні строки).

ДСТУ 4525:2006. «Кукурудза. Технічні умови» не містить положень щодо гарантійних строків на зерно кукурудзи.

Прихованими недоліками товару є недоліки, що не могли бути виявлені при звичайній перевірці під час приймання-передачі для такого виду товару і були виявлені лише в процесі експлуатації товару.

Позивач при прийманні товару від відповідача отримав від останього посвідчення про якість зерна №№ 00317, 00318, 00319, 00320, 00321, 00322, 00323, 00324, 00325, 00326 від 14.08.2023 та додатково отримав сертифікати від інспектора COTECNA: ANALYSIS CERTIFICATE, NON RADIATION CERTIFICATE, NON-GMO CERTIFICATE, QUALITY CERTIFICATE, VETERINARY CERTIFICATE, WEIGHT CERTIFICATE від 28.08.2023.

Після цього, 02.09.2023 інспектор Cotecna та інспектор Mertkontrol спільно відібрали зразки з цих вагонів у місці їх прибуття - Словацька Республіка, Черна-над-Тісоу, вул. 204 відповідно до правил GAFTA 124.

За результатами відбору зразків зерна кукурудзи інспектори Cotecna та Mertkontrol дійшли до висновків, що партія зерна у вагонах 59452425, 59500728, 59500926, 59501031, 59500637, 59500140, 59501346, 59500538, 53221388, 59452383 заражена живими комахами (NEMAPOGON GRANELLA), а також має сторонній запах, тобто є всі умови для подальшого розмноження комах.

Крім того, був проведений додатковий відбір проб 10.09.2023 за допомогою сюрвейерської компанії - SGS.

Аналіз інспектора GAFTA (звіт про перевірку № 1063/NR/23/182501) показав, що у всіх вагонах виявлені живі комахи, є нетиповий запах, кількість сторонніх домішок і пилу перевищує договірні норми.

Суд враховує, що у сертифікатах не відображено, що інспектор COTECNA 28.08.2023 проводив дослідження на предмет зараження товару живими комахами.

Враховуючи викладене, зазначені характеристики зерна кукурудзи фактично є прихованими недоліками товару, що не могли бути виявлені при звичайній перевірці під час приймання-передачі для такого виду товару, з огляду на життєвий цикл комах NEMAPOGON GRANELLA (міль комірна), який відбувається з метаморфозом і має епіморфний характер (фази розвитку: яйце, личинка (гусениця), лялечка та доросла комаха (імаго)).

Щодо тверджень відповідача, відносно того, що збитки могли виникнути не через неналежну якість товару, а внаслідок транспортування або дій третіх осіб, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 2.1 договору №686 ТОВ «Альянс» зобов`язалося

передати у власність ТОВ «Надійна транспортна компанія»620т. +/- 5% кукурудзи 3-го класу, врожаю 2022.

Місцем передачі товару сторони визначили склад продавця за адресою: Сумська область, Роменський район, с. Біловоди, вул. Марківська, 2, залізнична колія ТОВ «Альянс» при станції Біловоди (п.3.1 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, за даними залізничної станції відправлення Біловоди 15.08.2023 на адресу отримувача NTK TRANS POLAND SP. Z O.O. зі станції Біловоди відправлялися 10 вагонів за №№59500637, 59500926, 59452425, 59501346, 59500728, 59452383, 53221388, 59500538, 59500140, 59501031, які було завантажено зерном кукурудзи (015006:100510) загальною вагою 601,04 тон.

У посвідченнях якості зерна №№ 00317, 00318, 00319, 00320, 00321, 00322, 00323, 00324, 00325, 00326, виданих ТОВ «Альянс» 14.08.2023 відправнику ТОВ «Надійна транспортна компанія», в якості станції відправлення зазначено Біловоди, а станцією призначення Чієрна над Тісой (ЖСР).

Відповідно до митної декларації форма МД-2 від 15.08.2023 ТОВ «Надійна транспортна компанія» відправила на адресу NTK TRANS POLAND SP. Z O.O., одержувач TRANSPED LTD, Cierna nad Tisou, 601,04 тони кукурудзи 3-го класу, українського походження, врожаю 2022, насипом, у вагонах №№59500637, 59500926, 59452425, 59501346, 59500728, 59452383, 53221388, 59500538, 59500140, 59501031.

В якості додаткової інформації зазначені сертифікати №№ 00317, 00318, 00319, 00320, 00321, 00322, 00323, 00324, 00325, 00326. Митне декларування товару відбулося у м. Ромни Сумської області.

Отже, саме на станції Біловоди Роменського району Сумської області ТОВ «Надійна транспортна компанія» отримало від ТОВ «Альянс» товар, зазначений у договорі №686.

Як зазначає позивач у місті Мена Чернігівської області ТОВ «Надійна транспортна компанія» отримало чотири вагони з вантажем №№95769253, 95897906, 95975074, 53209250, який не має жодного відношення до вантажу, що було отримано за договором №686.

З огляду на викладене, якість вантажу у вагонах №№59500637, 59500926, 59452425, 59501346, 59500728, 59452383, 53221388, 59500538, 59500140, 59501031 ніяким чином не залежала від якості вантажу у вагонах №№95769253, 95897906, 95975074, 53209250.

Згідно зі статтею 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару. Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

Позивач просив повернути йому сплачену за товар грошову суму в розмірі 2 600 000,00 грн за договором купівлі-продажу кукурудзи 3-й клас № 686 від 12.07.2023, а також відшкодувати збитки, пов`язані із проведенням аналізу та транспортуванням товару, всього на суму 5 897 103,29 грн.

У свою чергу, відповідач посилався на те, що до правовідносин між сторонами цього договору, зокрема, у частині відбору зразків товару, слід застосовувати приписи Інструкції П-7 про порядок приймання продукції виробничо - технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, яка затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966.

Відповідно до ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару і підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

Згідно зі ст. 689 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товар або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та додержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства СРСР" можуть застосовуватись лише ті нормативні акти колишнього Союзу РСР, які не суперечать Конституції і законам України.

Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР 25 квітня 1966 було затверджено Інструкцію про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю (далі - Інструкція П-7).

Відповідно до п. 1 Інструкції П-7 ця Інструкція застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлений інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю і комплектності, а також тари під продукцією або товарами. У договорах поставки можуть бути передбачені особливості приймання відповідних видів продукції і товарів.

У листі Міністерства економіки України №81-16/71 від 11 жовтня 2005 зазначено, що застосування інструкцій Державного арбітражу Союзу РСР про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю і якістю (інструкції № П-6 і та № П-7) не є обов`язковим у разі, коли відповідно до положень Цивільного кодексу України сторони договору поставки на власний розсуд урегулювали питання щодо порядку приймання-передачі продукції.

Розділом 4 договору «Якість товару та порядок розрахунків» не визначено порядку приймання товару за якістю та які нормативно-правові акти повинні застосовуватися сторонами при його прийманні.

Водночас, судом першої інстанції вірно встановлено, що для зерна, як і для іншої продукції, першочергово застосовуються спеціальні стандарти, технічні умови або умови поставки.

Наказом Державного комітету України з питань технологічного регулювання та споживчої політики від 28.02.2006 №54 «Про затвердження національних стандартів, змін до них, внесення змін до наказу Держспоживстандарту від 30.04.2004 № 86 та скасування нормативних документів» затверджено ДСТУ 4525:2006. Кукурудза. Технічні умови, розділом 7 якого встановлені правила приймання кукурудзи.

Відповідно до наказу Держстандарту України №442 від 27.12.1995 (початок дії 01.01.1997) про затвердження ДСТУ 3278-95 «Система розроблення та поставлення продукції на виробництво. Основні терміни та визначення» під продукцією виробничо-технічного призначення розуміється продукція, яка призначена для використання в якості засобів виробництва у виробничих процесах. Засобами виробництва є сукупність засобів та предметів праці, які використовуються людьми у процесі виробництва матеріальних благ та послуг.

Предметом договору є кукурудза 3-го класу, врожай 2022, яка за своїм класом призначена до використання у кормових цілях, тобто є товаром, що не належить до продукції виробничо-технічного призначення чи товарів народного споживання.

Крім того, відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі палати Касаційного господарського суду від 13.12.2019 у справі №904/5002/18, положення Інструкції П-7, відповідно до якої на покупця покладений обов`язок з організації проведення експертизи продукції, відбору зразків спірної продукції та складання відповідних актів у разі виявлення прихованих дефектів продукції та наявності розбіжностей між покупцем та постачальником стосовно якості продукції, у спірних правовідносинах не застосовані і не можуть бути підставою для відмови в позові, оскільки відповідно до постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства СРСР» може застосовувати лише ті нормативні акти колишнього Союзу РСР, які не суперечать Конституції і законам України.

У даному випадку, відносини між позивачем і відповідачем регулюються цивільним законодавством України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Згідно із ч. 1 та ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема, є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Положеннями ст. 623 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв`язку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки.

Відшкодування збитків є видом відповідальності учасників цивільних правовідносин за шкоду, яка є негативним наслідком правопорушення. При цьому, збиток - це грошова оцінка шкоди, яка підлягає відшкодуванню за неможливості, недоцільності або у разі відмови потерпілого від відшкодування шкоди в натурі.

Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності порушення відповідача покладено на позивача, наявність та розмір понесених збитків, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє відповідача від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Згідно з висновками Cotecna та Mertkontrol, SGS вся партія товару, який було придбано позивачем у відповідача за договором, а саме, 10 вагонів кукурудзи, непридатні для використання, оскільки заражені живими комахами, мали нетиповий запах та перевищення рівня сміттєвої домішки і пилу.

Позивач придбав зазначений товар у відповідача, однаку, як зазначено вище, зв`язку із невідповідністю якісних показників заявленим у договорі в результаті винних дій відповідача поніс збитки.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що у даному випадку мають місце всі елементи складу правопорушення.

Згідно із ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування вірогідності доказів на відміну від достатності доказів підкреслює необхідність зіставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач (постанова КГС ВС від 25 червня 2020 року у справі № 924/233/18). Тобто, із введенням у дію нового стандарту доказування необхідно надати не достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд під час касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та зауважував, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. До того ж він не визначає обов`язку суду вважати доведеною і встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги вагоміших доказів, тобто коли висновок про наявність стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови КГС ВС від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18 та від 4 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17).

Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що подані позивачем докази є достатніми й підтверджують спричинення йому збитків, а відповідачем у свою чергу, не надано суду вагоміших доказів на підтвердження протилежного. Як вірно встановлено судом, відповідач допустив порушення зобов`язань щодо поставки товару належної якості, що потягло понесення позивачем відповідних витрат на усунення недоліків товару (завдало збитків).

Водночас, стягненню підлягають збитки у розмірі доведених витрат позивача, що є наслідком придбання товару у відповідача.

Так, розмір понесених збитків позивач обгрунтовує наступними доказами:

- платіжною інструкцією № 985 від 21.07.2023, на суму 1 000 000,00 грн з призначенням платежу «За кукурудзу 3-й клас, врожай 2022р., згідно із рахунком №135 від 21.07.2023, зг. договору куплі-продажу №686 від 12.07.2023 у т.ч. ПДВ 14% = 122 807,02 грн»;

- платіжною інструкцією № 1191 від 18.08.2023, на суму 100 000,00 грн з призначенням платежу «За кукурудзу 3-й клас, врожай 2022 р. згідно із рахуном №135 від 21.07.2023, відповідно до договору куплі-продажу №686 від 12.07.2023 р., у т.ч. ПДВ 14% = 12 280.70 грн»;

- платіжною інструкцією № 1216 від 22.08.2023, на суму 1 500 000,00 грн з призначенням платежу «За кукурудзу 3-й клас, врожай 2022 р. згідно із рахунком №135 від 21.07.2023, відповідно до договору куплі-продажу №686 від 12.07.2023 у т.ч. ПДВ 14% = 184 210,53 грн»;

- експортна накладна за відправкою № 44421402 з відомістю про 10 вагонів відправлення на загальну суму 437 371,60 грн (41 918,00 грн - тариф + 181 191,60 грн-додаткові збори * 10 вагонів);

- платіжна інструкція № 1137 від 11.08.2023 на суму 2 700 000,00 грн з призначенням платежу «Оплата провізних та інших платежів зг. дог. від 25.02.2020 особовий рахунок 8134782, код платника 1680, у т.ч. ПДВ 20% = 450 000,00 грн)»;

- платіжна інструкція № 1252 від 25.08.2023 на суму 133 402,25 грн з призначенням платежу «Оплата за відбір та аналіз зразків кукурудзи згідно із рахунком №668 від 22.08.2023, відповідно до договору №34 від 06.03.2023, у т.ч. ПДВ 20% = 22 233,71 грн»;

- акт надання послуг № 703 від 22.08.2023;

- платіжна інструкція № 1462 від 27.09.2023 на суму 26 329,44 грн з призначенням платежу «Оплата за інспекцію вагонів та експрес тестування згідно із рахунком №846 від 25.08.2023, договору №34 від 06.03.2023, у т.ч. ПДВ 20% = 4 388,24 грн».

Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження розміру заподіяних йому збитків колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що, витрати з оплати неякісного товару, оплати за відбір та аналіз зразків кукурудзи, інспекцію вагонів та експрес тестування, а також транспортні витрати підтверджуються частково, виходячи зі змісту відповідних документів, зокрема, призначеннями платежів.

Так, зокрема, платіжна інструкція №1137 від 11.08.2023 на суму 2 700 000 грн має призначення платежу - оплата провізних та інших платежів, однак підставою оплати зазначено укладений набагато раніше ніж укладення договору поставки з відповідачем договір з АТ «Укрзалізниця» (виходячи з даних про отримувача) від 25.02.2020, при цьому призначення платежу має загальний, неконкретизований характер. Інших документів, які б надали суду можливість ідентифікувати вказаний платіж саме як провізні та інші платіжи за 10 вагонів, що завантажені відповідачем за умовами договору з ним, а не за будь-які інші перевезення, позивачем суду не надані.

Також при порівнянні данних платіжної інструкції № 1252 від 25.08.2023 на суму 133 402,25 грн з призначенням платежу «Оплата за відбір та аналіз зразків кукурудзи згідно із рахунком №668 від 22.08.2023, відповідно до договору №34 від 06.03.2023, у т.ч. ПДВ 20% = 22 233,71 грн» та змісту акту надання послуг № 703 від 22.08.2023 вбачається, що відбір зразків та їх аналіз здійснено ТОВ "КОТЕКНА УКРАЇНА ЛІМІТЕД" як стосовно вагонів, що завантажені на ст. Біловоди відповідачем, так й стосовно вагонів, що завантажені на ст. Мена, що як встановлено судом, не мають відношення до договору №686 від 12.07.2023, а тому відповідні витрати позивача не є такими, що підлягають відшкодуванню відповідачем. У такому разі стягненню з відповідача підлягають послуги з відібрання та аналізу зразків зерна кукурудзи 14.08.2023 на загальну суму 66 701, 13 грн, які здійснені з вагонів, що завантажені на ст. Біловоди відповідачем.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у даному випадку позивачем підтверджено існування причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками позивача, доведено наявність та розмір понесених збитків з вини відповідача, тобто доведено наявність усіх чотирьох елементів складу правопорушення.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про часткове задоволення позовних вимог, а саме з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 130 402, 17 грн збитків, з яких: 2 600 000,00 грн коштів, сплачених позивачем відповідачу за договором купівлі-продажу кукурудзи 3-й клас № 686 від 12.07.2023, 437 371, 60 грн за транзит та перевантаження, 26 329,44 грн за інспекцію та експрес тестування та 66 701, 13 грн за оплату за відбір та аналіз зразків кукурудзи з 10 вагонів, що завантажені на ст.Біловоди.

Стосовно доводів відповідача про процесуальні порушення суду першої інстанції, а саме прийняття додаткових доказів позивача та повернення до стадії підготовчого провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 13 ГПК встановлює, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Однією зі стадій розгляду справи є підготовче провадження, завданням якого, серед іншого, є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів (стаття 177 ГПК України).

Отже, за загальним правилом позивач повинен був подати до суду усі наявні докази разом з поданням позовної заяви, або у встановлені судом строки. Також положеннями частини десятої статті 80 ГПК України надано позивачу можливість подання доказів не разом з поданням позовної заяви, проте враховуючи вимоги процесуального законодавства такі докази повинні бути надані під час здійснення підготовчого провадження у справі.

Главою 6 Розділу ІІІ ГПК України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття, зокрема зі стадії розгляду справи по суті.

Водночас це правило не є абсолютним і не може застосовуватись автоматично; важливо враховувати обставини конкретної справи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.01.2022 у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Відповідно до практики Верховного Суду, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Разом з тим, такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті. Такі та подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21, від 02.10.2019 у справі № 916/2421/18, від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21, від 07.03.2023 у справі № 904/1252/22, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22, від 14 березня 2023 року у справі № 921/174/21.

Отже, для вирішення питання щодо можливості повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття, суд першої інстанції має встановити, чи є обставини, якими сторона обґрунтовує таку необхідність, вагомими. Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права на справедливий суд.

Відповідно до частини другої статті 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Стаття 6 § 1 Конвенції захист прав людини і основоположних свобод гарантує, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом…,який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

У справі, що переглядається, права позивача на справедливий розгляд його справи в аспекті дотримання принципу змагальності (можливості подання доказів) обмежений законом та практикою суду, тому колегія суддів, з урахуванням конкретних обставин справи досліджує, чи впливає таке обмеження на сутність права, а саме, чи переслідує обмеження законну мету і чи забезпечується при цьому належне пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою.

Колегія суддів враховує, що «стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя» (постанова від 02.10.2019 у справі № 916/2421/18). Встановлення сторонами строку на подання доказів суду на підтвердження своїх доводів та аргументів безумовно має законну мету - належне здійснення правосуддя.

Водночас, відповідно до конкретних обставин справи, на думку колегії, занадто суворе дотримання процесуального правила становить загрозу самій суті права на доступ до суду в аспекті дотримання принципу змагальності, зокрема, з огляду на важливість справи для позивача; вагомість його доказів, які мають істотне значення для вирішення спору (позивач долучає платіжні документи, які підтверджують оплату товару, що у разі не підтвердження взагалі унеможливіть задоволення позову).

Отже, незастосування судом судової практики щодо можливості повернення суду до стадії підготовчого провадження з метою з`ясування обставин щодо оплати товару, що мають істотне значення для вирішення спору у справі, та недослідження доказів було проявом надмірного формалізму у порушенні права на справедливий суд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. Так, не була б досягнута мета та завдання підготовчого провадження і позивач фактично був позбавлений права надати докази на підтвертвердження своїх вимог.

У постанові від 16.05.2024 у справі № 905/36/22 Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до практики Верховного Суду, яка враховується судами на підставі частини 4 статті 236 ГПК України, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Таким чином, у діях місцевого господарського суду щодо повернення ним до стадії підготовчого засідання та до долучення додаткових доказів, колегія суддів не вбачає порушень вимог процесуального законодавства з огляду на наявність в матеріалах справи рішення суду повернення до стадії після підготовчого провадження (ухвала від 08.04.2025), яке передувало розгляду додаткових доказів та в цій частині така дія відповідає вимогам процесуального законодавства та судовій практиці. Тому колегія суддів відхиляє доводи відповідача у цій частині.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції дослідивши такий доказ, як платіжна інструкція №1137 від 11.08.2023 на суму 2 700 000 грн, відхилив його як не належний, з огляду на не можливість ідентифікувати вказаний платіж саме як провізні та інші платіжи за 10 вагонів, що завантажені відповідачем за умовами договору з ним, а не за будь-які інші перевезення.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» на рішення Господарського суду Сумської області від 17.09.2025, у справі № 920/934/24 не підлягає задоволенню.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» на рішення Господарського суду Сумської області від 17.09.2025, у справі № 920/934/24 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду Сумської області від 17.09.2025, у справі № 920/934/24 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» на рішення Господарського суду Сумської області від 17.09.2025, у справі № 920/934/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 17.09.2025, у справі № 920/934/24 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №920/934/24 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена на підписана 21.04.2026.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

Б.О. Ткаченко