ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" квітня 2026 р.Справа № 924/213/26

м. Хмельницький

Суддя Господарського суду Хмельницької області Музика М.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Десна Агроплюс", с. Антонівці Хмельницького району Хмельницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВТ Груп", м. Київ

про стягнення 2 176 162,72 грн. заборгованості за договором №87-10/25П поставки сільськогосподарської продукції від 10.10.2025,

представники сторін:

позивача: адвокат Чайковський І.А. (в режимі ВКЗ);

відповідача: адвокат Кочкарьов С.В. (в режимі ВКЗ);

ВСТАНОВИВ:

ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 03.03.2026 відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Десна Агроплюс", с. Антонівці Хмельницького району Хмельницької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВТ Груп", м. Київ про стягнення 2 176 162,72 грн. заборгованості за договором №87-10/25П поставки сільськогосподарської продукції від 10.10.2025, призначено підготовче засідання на 11 год. 00 хв. 31 березня 2026. Ухвалою суду від 31.03.2026 відкладено підготовче засідання на 11 год. 00 хв. 22 квітня 2026 року.

25.03.2026 та 22.04.2026 від відповідача надійшли клопотання з проханням передати справу за підсудністю за зареєстрованим місцем знаходженням Відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВТ ГРУП» (ідентифікаційний номер юридичної особи: 36716311, юридична адреса: 01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, будинок 41 літ "А", офіс 310) до Господарського суду міста Києва.

Клопотання мотивовані тим, що відповідач має зареєстроване місцезнаходження у м. Києві, а оскільки предметом спору у даній справі є про стягнення заборгованості за неналежне виконання відповідачем умов Договору, тобто спір про стягнення заборгованості безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання договору поставки, у даному випадку не підлягає застосуванню приписи ч. 5 ст. 29 ГПК України.

Представник відповідача і підготовчому засіданні 22.04.2026 підтримав клопотання про передання даної справи за підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Повноважний представник позивача в підготовчому засіданні 22.04.2026 заперечив проти відповідних доводів відповідача з мотивів того, що у договорі визначено місце його виконання, а саме, у Хмельницькій області.

Розглянувши клопотання відповідача про передання справи за підсудністю за зареєстрованим місцем знаходженням Відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВТ ГРУП» до Господарського суду міста Києва, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні з наступних мотивів.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці акцентував увагу на тому, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29.04.1988 у справі "Белілос проти Швейцарії").

Юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12.10.1978 у справі "Занд проти Австрії").

Тож поняття "суд, встановлений законом" містить у собі у тому числі таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Згідно зі статтею 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За змістом статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

За своєю правовою природою судова юрисдикція є інститутом права, що покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства.

Компетенцію із розгляду господарських справ однорідними судами за просторовим критерієм розмежовує територіальна юрисдикція (підсудність) господарських судів.

Вимоги щодо такого розмежування викладено у параграфі 3 глави 2 розділу І ГПК України.

За загальним правилом позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (частини 1, 2 статті 27 ГПК України).

Разом із тим статтею 29 ГПК України визначено правила альтернативної територіальної підсудності.

Право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина 1 статті 29 ГПК України).

За змістом положень частини 5 статті 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Аналіз зазначеної норми процесуального закону свідчить про те, що нею встановлено дві окремі підстави для застосування правил альтернативної територіальної підсудності: 1) якщо спір виник із договору, в якому визначено місце виконання; 2) якщо спір виник із договору, в якому не визначено місце його виконання, проте з огляду на специфіку врегульованих ним правовідносин виконувати такий договір можливо лише в певному місці.

Отже, у питанні, який позов може пред`являтися за територіальною підсудністю за вибором позивача, законодавець керується тим, що це позов у спорі, що виник із договору, який відповідає певним ознакам (у ньому визначено місце виконання або його можливо виконати лише в конкретному місці).

Обмежень про те, що зазначений спір має бути виключно спором про виконання цього договору, частина 5 статті 29 ГПК України не містить.

Натомість саме місце пред`явлення позову у спорі, що виник із договору, законодавець визначає за вибором позивача за місцем виконання відповідного договору.

Таким чином, для застосування встановленого частиною 5 статті 29 ГПК України правила альтернативної територіальної підсудності спір між сторонами має бути таким, що виник із договору.

В свою чергу, згідно з частинами 1, 3 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділено обидві сторони договору.

До договірних спорів належать, зокрема, спори, що виникають при укладенні, зміні, розірванні, виконанні правочинів, а також тлумаченні їх умов.

З матеріалів справи слідує, що спір у даній справі виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленого позивачем товару згідно договору поставки сільськогосподарської продукції №87-10/25П від 10.10.2025.

Отже, спір у справі № 924/213/26 є спором, що виник із договору.

При цьому, п. 3.1. договору передбачає, що поставка товару здійснюється відповідачу на адресу: 32101, Хмельницька область, Ярмолинецький район. смт Ярмолинці, вул. Гагаріна, буд. 44/1.

З огляду на наведене між сторонами справи № 924/213/26 виник спір із договору, в якому визначено місце його виконання.

Такий же висновок щодо місяця виконання договору зроблено Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.04.2026 у справі №924/698/23, у якій суд зазначив, що вказівка в договорі на місце закупівлі електроенергії (перелік населених пунктів) означає те, що в договорі передбачено місце його виконання.

Тобто наявна перша (у договорі визначено місце його виконання) із передбачених частиною 5 статті 29 ГПК України підстава для пред`явлення позову за вибором позивача до господарського суду за місцем виконання договору.

Водночас здійснення аналізу та визначення місця виконання кожного з обов`язків сторін за договором чинним процесуальним законодавством не вимагається.

Така ж позиція сформована Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.04.2026 у справі №924/698/23.

Вказаним спростовуються доводи відповідача про відсутність вказівки в договорі на місце виконання грошового зобов`язання, позаяк сама обставина виникнення спору із договору, в якому визначено місце його виконання, свідчить про можливість застосування ч. 5 ст. 29 ГПК України.

Отже, зважаючи на предмет та підстави заявленого у справі № 924/126/26 позову, її підсудність має визначатися з урахуванням встановленого у частині 5 статті 29 ГПК України правила, і, як наслідок, за вибором позивача ця справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) господарського суду за місцем виконання договору, тобто - до юрисдикції Господарського суду Хмельницької області.

З вищевикладеного, суд відмовляє в задоволенні клопотань відповідача від 24.03.2026 та від 21.04.2026 про передання справи за підсудністю за зареєстрованим місцем знаходженням Відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВТ ГРУП» (ідентифікаційний номер юридичної особи: 36716311, юридична адреса: 01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, будинок 41 літ "А", офіс 310) до Господарського суду міста Києва.

Керуючись ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотань відповідача від 24.03.2026 та від 21.04.2026 про передання справи за підсудністю за зареєстрованим місцем знаходженням Відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВТ ГРУП» (ідентифікаційний номер юридичної особи: 36716311, юридична адреса: 01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, будинок 41 літ "А", офіс 310) до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення суддею, 22.04.2026, та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено 22.04.2026

Суддя М.В. Музика

Віддрук. у 1 прим.: 1 - до справи; учасникам справи в ел. кабінет