ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2026м. ДніпроСправа № 904/7468/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., при секретарі судового засідання Козуниці К.Е., розглянувши матеріали справи

за позовом Новгород-Сіверської окружної прокуратури, 16000, Чернігівська обл., м.Новгород-Сіверський, вул. Замкова, 9-А, ЄДРПОУ в інтересах держави в особі Відділу освіти, молоді та спорту Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, 16000, Чернігівська обл., НовгородСіверський р-н., м.Новгород-Сіверський, вул. Князя Ігоря, 32-А,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ", 51400, Дніпропетровська обл., м.Павлоград, вул. Соборна, буд. 99,

про стягнення боргу та штрафних санкцій у розмірі 394 768,57грн.

Представники сторін:

від прокуратури: Шустова Віра Анатоліївна, посвідчення №069879 від 01.03.2023р.

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Новгород-Сіверська окружна прокуратура в особі Управління Служби безпеки України в Чернігівській області звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" про стягнення коштів, сплачених за договором поставки № СК4/222-Т від 21.03.2024 у сумі 394 768,57грн., з яких основний борг 304 245,20 грн., пеня 90 523,37 грн.

Судові витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором поставки № СК4/222-Т від 21.03.2024р. в частині поставки товару.

Ухвалою суду від 05.01.2026р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02.02.2026 о 11:30год.

Відповідач відзив на позов до суду не надав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 109).

Пунктом 2 ч.6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, Відповідач є обізнаними про вирішення спору, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами (доказами).

В судове засідання з`явився представник прокуратури, представник позивача та представник відповідача не з`явилися, про місце, день та час судового засідання були належним чином повідомленні.

Ухвалою суду від 02.02.2026р. відкладено підготовче засідання по справі на 16.02.2026р. о 10:00год.

В судове засідання з`явився представник прокуратури, представник позивача та представник відповідача не з`явилися, про місце, день та час судового засідання були належним чином повідомленні.

Ухвалою суду від 16.02.2026р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.03.2026 о 11:00год.

В судове засідання з`явився представник прокуратури, представник позивача та представник відповідача не з`явилися, про місце, день та час судового засідання були належним чином повідомленні.

Ухвалою суду від 11.03.2026р. відкладено розгляд справи по суті на 27.03.2026р. о 10:30год.

В судове засідання з`явився представник прокуратури, представник позивача та представник відповідача не з`явилися, про місце, день та час судового засідання були належним чином повідомленні.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.02.2024р. Відділом освіти, молоді та спорту Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області на веб-порталі публічних закупівель "Prozorro" оприлюднено оголошення про відкриті торги з особливостями, щодо закупівлі товару "Нафта і дистиляти: ДК 021:2015:09130000-9", а саме: дизельне паливо 6320 літрів, газ скраплений 1000 літрів та бензину 3030 літрів, очікуваною вартістю 497 000 грн. з ПДВ (ID: UA-2024-02-29-009113-a).

Згідно реєстру тендерних пропозицій, участь у відкритих торгах взяло три учасника, а саме ТОВ "ТД "САН ОЙЛ" з ціновою пропозицією 475 791,00грн., ТОВ "ФУЕЛПОСТАЧ" з ціновою пропозицією 484 933,20грн. та ТОВ "ТЕНЕГІЯ" з ціновою пропозицією 486 640,00грн. У подальшому, відповідно до протоколу розкриття тендерних пропозицій, переможцем закупівлі UA-2024-02-29-009113-a визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" та прийнято рішення про намір укласти договір з останнім.

21.03.2024р. між Відділом освіти, молоді та спорту Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" укладено Договір про закупівлю товару №СК4/222-Т (а.с.24-25).

Згідно з пунктом 1.1 Договору учасник приймає на себе зобов`язання передати Замовнику у власність нафтопродукти (ДК 021:2015:09130000-9«Нафта і дистиляти») надалі Товар, а Замовник зобов`язується сплатити і прийняти вказаний Товар, , а саме: Бензин А-95 (Євро 5) 3030 л, ціна з урахуванням ПДВ, грн/літр 49,00 грн., сума з ПДВ- 148470 грн.; дизельне паливо (Євро 5) 6320 л, ціна з урахуванням ПДВ, грн/літр 49,00 грн., сума з ПДВ 309680 грн., газ скраплений нафтовий 1000 л, ціна з урахуванням ПДВ, грн/літр 28,49 грн., сума з ПДВ 28490 грн. Загальна сума договору 486 640 грн., у тому числі ПДВ 81106,67 грн.

Відповідно до пункту 1.3 Договору відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997.

У п. 2.1. Договору визначено, що товар вважається переданим Учасником і прийнятим Замовником по кількості і якості з моменту отримання Товару згідно умов Договору.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що ціна цього Договору становить 486640,00 грн., у тому числі ПДВ.

Згідно з п. 4.1 Договору, оплата товару здійснюється Замовником шляхом перерахування коштів на вказані в рахунку-фактурі реквізити Учасника.

У пункті 5.1 Договору сторони дійшли згоди, що строк поставки товарів до закінчення терміну дії довірчого документу.

Відповідно до п. 5.2.1 Договору, передача замовнику Товару за цим Договором здійснюється Учасником на АЗС шляхом заправки автомобілів Замовника при пред`явленні довіреними особами Замовника скретч-карт.

Згідно п. 5.2.2 Договору, скретч-карта є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки Товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картах вважаються виконаними, при цьому Учасник не може передати Замовнику товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-карті.

Відповідно до п. 5.3 Договору умови постачання товару - самовивезення. Замовник зобов`язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений в довірчому документі.

Пунктом 6.1.1, 6.1.2. Договору передбачено, що Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за поставлені товари, приймати поставлені товари згідно накладної на товар.

Відповідно до 6.3.1 Договору, учасник зобов`язаний забезпечити поставку товарів у строки, передбачені цим Договором.

Згідно з п. 7.3.2 Договору, у разі порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми вартості товарів, з яких допущено прострочення за кожний день прострочення.

У пункті 10.1. сторони дійшло згоди, що цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін.

Відповідно до п.10.2. строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 10.1 цього Договору та діє до 31.12.2024. Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме видаткової накладної №0004/0000519 від 21.03.2024р. ТОВ «ТЕНЕГІЯ» передано Замовнику паливні талони дизельного палива на 6320 літрів на суму 309 680 грн., газу скрапленого нафтового на 1000 літрів на суму 28 490 грн. та бензину А-95 на 3030 літрів на суму 148 470 грн. з ПДВ (а.с.30).

На виконання умов Договору та видаткової накладної позивачем було сплачено 486 640,00грн, що підтверджується наступним:

- платіжна інструкція №831 від 26.03.2024р. на суму 373 870,00грн. (а.с.30 зі зворотної сторони);

- платіжна інструкція №832 від 26.03.2024р. на суму 20 090,00грн. (а.с.31);

- платіжна інструкція №833 від 26.03.2024р. на суму 2 940,00грн. (а.с.31 зі зворотної сторони);

- платіжна інструкція №834 від 26.03.2024р. на суму 14 700,0грн. (а.с.32);

- платіжна інструкція №835 від 26.03.2024р. на суму 45 640,00грн. (а.с.32 зі зворотної сторони);

- платіжна інструкція №836 від 26.03.2024р. на суму 2 450,00грн. (а.с.33);

- платіжна інструкція №837 від 26.03.2024р. на суму 22 050,00грн. (а.с.33 зі зворотної сторони);

- платіжна інструкція №838 від 26.03.2024р. на суму 4 900,00грн. (а.с.34).

На вказану суму позивач отримав скретч-картки на Товар. На підставі отриманих талонів Відділ освіти на АЗС Відповідача та його партнерів отримано 3020 літрів дизельного палива на суму 147 980,00грн., 520 літрів газу скрапленого нафтового на суму 14 814,80грн. та 400 літрів бензину А-95 на суму 19 600,00грн., а всього 3940 літрів пального на загальну суму 182 394,80грн.

Позивач зазначає, що починаючи з листопада 2024 року та станом на даний час, на АЗС постачальника, незважаючи на обов`язок Відповідача забезпечити наявність пального за першою вимогою замовника по факту пред`явлення ним талону на певній АЗС, Відповідачем було припинено відвантаження палива у мережі АЗС, що також підтверджується службовими записками, складених на адресу Відділу освіти від 24.11.2024 та від 26.06.2025 (а.с.41 зі зворотної сторони - 42).

Згідно з інформацією, зазначеною в листі Відділу освіти № 01-20/794 від 02.07.2025 та наданих документів, ТОВ «ТЕНЕГІЯ» за договором № СК4/222-Т від 21.03.2024, не допоставило дизельного палива 3300 літрів на суму 161 700 грн. за 160 скреч-картками, газу скрапленого нафтового 480 літрів на суму 13 675,20 грн. за 32 скреч-картками та 2630літрів бензину А-95 на суму 128 870 грн. за 131 скреч-картками, а всього 6410 літрів на загальну суму 304 245, 20 грн. за 323 скретч-картками (талонами), а саме:

- скретч-картки Авіас ДП 30л, номіналом 30 л: 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69;

- - скретч-картки Авіас ДП 20л, номіналом 20 л: 05, 00, 01, 02, 03, 04, 05, 06, 07, 08, 09, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 00, 01, 02, 03, 04, 05, 06, 07, 08, 09, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 20, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39;

- скретч-картки Авіас Газ 15л, номіналом 15 л: 80, 81, 82, 83, 84, 85, 886, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 08, 09, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19;

- скретч-картки Авіас А-95 20л, номіналом 20 л: 40, 41, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 00, 01, 02, 03, 04, 05, 06, 07, 08, 9, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 00, 01, 02, 03, 04, 05, 06, 07, 08, 09, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49;

- скретч-картки Авіас А-95 30л, номіналом 30 л: 58.

З метою досудового врегулювання спору, 05.02.2025р. позивачем на адресу відповідача надіслано претензію від 04.02.2025р. за №01-33/133, в якій зазначено про необхідність виконання умов Договору в частині допоставки Товару, а саме: 3300 літрів дизельного палива, 2630 літрів бензину А-95 та 480 літрів газу скрапленого нафового, яка направлена рекомендованою кореспонденцією за № 527. Претензію було отримано 11.02.2025р., про що свідчить підпис на копії рекомендованого повідомлення про вручення № 527, проте відповіді не надано.

Відділом освіти на адресу ТОВ «ТЕНЕГІЯ» листом за № 01-33/662 від 11.06.2025 скеровувався Акт № 1 звірки поставки та передачі пального від 10.06.2025 за вищевказаним Договором (а.с.37 зі зворотної сторони). Проте, Відповідач ніяким чином не відреагував на вищевказаний Акт № 1 звірки поставки та передачі пального, а поштове відправлення № 873 повернуто відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 17.06.2025.

Як зазначає позивач, незважаючи на обов`язок ТОВ «ТЕНЕГІЯ» забезпечити наявність пального за першою вимогою замовника по факту пред`явлення ним талону на певній АЗС, Відділ освіти, виконавши зобов`язання за Договором № СК4/222-Т від 21.03.2024 та оплативши повну вартість товару, набуло право власності на нього, але не отримало у фактичне володіння 3300 літрів дизельного палива на суму 161 700 грн., 2630 літрів бензину А-95 на суму 128 870 грн. та 480 літрів газу скрепленого нафтового на суму 13 675,20 грн., а всього 6410 літрів пального на загальну суму 304 245,20 грн. Вищезазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм § 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до положень статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

В силу приписів статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997, затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, як визначають порядок роздрібної торгівлі пальним, оливами, мастилами (далі - нафтопродукти) (далі - Правила №1442) (у редакції, чинній на час існування спірних відносин).

Торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу АЗС (абзац 2 пункту 3 Правил № 1442).

Розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару (пункт 9 Правил № 1442).

Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2018 № 281/171/578/155, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за № 805/15496, затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 3 Інструкції талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

У пунктах 10.3.3.1, 10.3.3.2 Інструкції визначено, що форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери. Заправлення за талонами відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП.

Враховуючи вказане, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС, а тому підписання сторонами видаткової накладної не свідчить про передання учасником заявникові товару за договором, а лише підтверджує факт передачі талонів (скретч-карток), які надавали право замовникові на отримання відповідної кількості товару (палива) за Договором в майбутньому.

Як передбачено статтею 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема, у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Слід відзначити, що в силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається, позивачем було виконано свої зобов`язання за Договором в частині оплати за товар на загальну суму 486 640,00грн., що підтверджується платіжними інструкціями наявними в матеріалах справи.

При цьому, відповідачем не забезпечено наявність пального за першою вимогою замовника по факту пред`явлення ним талону на певній АЗС.

В матеріалах справи містяться копії невикористаних скретч-карток.

Отже, всього відповідачем не передано позивачу дизельного палива 3300 літрів на суму 161 700 грн. за 160 скреч-картками, газу скрапленого нафтового 480 літрів на суму 13 675,20 грн. за 32 скреч-картками та 2630літрів бензину А-95 на суму 128 870 грн. за 131 скреч-картками, а всього 6410 літрів на загальну суму 304 245, 20грн. за 323 скретч-картками (талонами).

Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми (частина перша статті 670 Цивільного кодексу України ).

За приписом частини другої статті 570 Цивільного кодексу України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства аванс не виконує забезпечувальної функції, а є грошовою сумою, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). При цьому, у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Подібний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №910/12382/17.

У той же час згідно з частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є, за своїм змістом, правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом, а саме як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Обмеження заявників у праві на судовий захист шляхом відмови у задоволенні позову за відсутності доказів попереднього їх звернення до продавця з вимогами, оформленими в інший спосіб, ніж позов (відмінними від нього), фактично буде призводити до порушення принципів верховенства права, доступності судового захисту, суперечити положенням частини другої статті 124 Конституції України та позиції Конституційного Суду України в рішенні від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів), згідно з якою вирішення правових спорів у межах досудових процедур є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту. Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у Постанові від 28.11.2011 у справі №3-127гс11.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказів на підтвердження поставки позивачу товару, за який позивачем була здійснена попередня оплата, на залишкову суму 304 245,20грн. відповідачем не надано, також відповідачем не надано доказів повернення суми вказаної попередньої оплати. Отже, доводи прокурора щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, відповідачем не спростовані.

Зазначені норми чинного законодавства України та обставини справи дають підстави вважати вимоги позивача в цій частині обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлені строки.

Крім основної заборгованості, прокурором нараховано пеню у розмірі 90 523,37грн. за період з 01.01.2025 по 22.12.2025.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 7.3.2 Договору, у разі порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми вартості товарів, з яких допущено прострочення за кожний день прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, відповідач повинен був здійснити поставку пального у загальній кількості 6410 л у строк до 31.12.2024 включно.

Отже, у відповідача виникло зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України з наступного дня після спливу строку поставки, тобто з 01.01.2025 (наступний день після встановленої дати виконання зобов`язання) по 22.12.2025 (період, який передує зверненню до суду із даним позовом).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені суд встановив, що він є арифметично правильним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо представництва прокурором інтересів держави в суді необхідно зазначити таке.

Згідно з абз. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокуратура може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленнями прокурора на адреси відповідних суб`єктів владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також іншими документами, що свідчать про наявність підстав для представництва інтересів держави в суді.

Представництво прокуратурою в суді законних інтересів держави здійснюється в разі, якщо захист цих інтересів не здійснюють або неналежним чином здійснюють відповідні органи. При цьому прокурор не зобов`язаний установлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів у суді.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.06.2025р. Новгород-Сіверська окружна прокуратура звернулася з листом до Відділу освіти, молоді та спорту Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області щодо можливих порушень інтересів держави під час виконання договору про постачання нафтопродуктів та вжитих заходів до захисту таких інтересів (а.с.26-28).

У листі № 01-20/794 від 02.07.2025р. зазначено про те, що Відділу освіти, молоді та спорту Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області відомо про наявність порушень з боку ТОВ «ТЕНЕГІЯ» щодо непостачання пального за вказаним Договором (а.с.29).

22.12.2025р. Новгород-Сіверська окружна прокуратура звернулася з листом до Відділу освіти, молоді та спорту Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області щодо вжитих заходів Відділом освіти, у тому числі, шляхом звернення до суду щодо стягнення із ТОВ «ТЕНЕГІЯ» коштів за непоставлений товар та штрафних санкцій, у зв`язку з неналежним виконання своїх договірних зобов`язань (а.с.77-79).

Листом № 01-20/1545 від 23.12.2025 Відділ освіти, молоді та спорту НовгородСіверської міської ради Чернігівської області повідомлено, що з позовом до суду Відділ освіти не звертався та звертатися не планує, у зв`язку з відсутністю фінансування на сплату судового збору (а.с.80).

Враховуючи вищенаведене, Відділ освіти, молоді та спорту Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області самостійних заходів до поновлення порушених інтересів держави в судому порядку не вживав, що свідчить про неналежне здійснення Позивачем заходів щодо захисту власних інтересів та призводить до порушення інтересів держави у бюджетній сфері та у сфері публічних закупівель і, відповідно до положень ст. 131-1 Конституції України, покладає на органи прокуратури обов`язок здійснювати представництво інтересів держави в суді, шляхом пред`явлення даного позову.

За правовим висновком, викладеним у п. 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Отже, у справі № 904/7468/25 прокуратура, звертаючись із позовною заявою до суду, дотрималась передбачених чинним законодавством вимог для представництва інтересів держави.

З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і закону, а за відсутності таких вимог і угод - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Крім того, згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Виходячи із положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одночасно з цим, як вбачається зі статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі "Мантованеллі" проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у сумі 4 737,22грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ", 51400, Дніпропетровська обл., м.Павлоград, вул. Соборна, буд. 99, на користь Відділу освіти, молоді та спорту Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, 16000, Чернігівська обл., НовгородСіверський р-н., м.Новгород-Сіверський, вул. Князя Ігоря, 32-А, кошти, сплачені за договором поставки № СК4/222-Т від 21.03.2024 у сумі 394 768,57грн., з яких основний борг 304 245,20грн., пеня 90 523,37грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ", 51400, Дніпропетровська обл., м.Павлоград, вул. Соборна, буд. 99, на користь Чернігівської обласної прокуратури (отримувач Чернігівська обласна прокуратура; ; банк отримувача Державна казначейська служба України м. Київ; рахунок отримувача UA0006008) судовий збір у розмірі 4 737,22грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.04.2026

Суддя С.П. Панна