ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2026 року м.Дніпро Справа № 908/1917/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.

секретар судового засідання: Абадей М.О.

представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віва -Трейд" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 05.08.2025 року у справі № 908/1917/22 (суддя Боєва О.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віва -Трейд", (18021, м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра, буд. 53, кв. 99)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано- магнієвий комбінат", (69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 18)

про стягнення суми 437 686,66 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.08.2025 року у справі № 908/1917/22 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віва-Трейд" на дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у ВП № 77245188 у справі № 908/1917/22 залишено без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що неправомірні дії зі сторони державного виконавця Гринь Я.А. відсутні.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що положеннями Закону України "Про виконавче провадження" чітко визначено підстави та строки зупинення обов`язковому порядку вчинення виконавчих дій виконавцем.

Вказані норми Закону України "Про виконавче провадження" носять імперативний характер та є обов`язковими для виконання. Тому, дії заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гринь Я.А. щодо винесення постанови ВП № 77245188 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 908/1917/22, виданого 07.02.2023 року господарським судом Запорізької області, є правомірними та відповідають вимогам чинного законодавства.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з ухвалою суду першої інстанції і вважає, що вона підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду чинному законодавству, дійсним обставинам справи і сталій судовій практиці.

Скаржник вважає, що зупинення вчинення виконавчих дій порушує основоположні права особи - на виконання судового рішення. Враховуючи, що обов`язком держави є забезпечення виконання остаточного судового рішення, оскаржувана постанова державного виконавця від 21.02.2025 року безпосередньо порушує права апелянта як стягувача у виконавчому провадженні № 77245188, оскільки зупинення вчинення виконавчих дій означає фактичну відсутність примусового виконання судового рішення та втручання держави у право на мирне володіння майном.

Вважає, що за наведеного наявні законні підстави для визнання такої постанови протиправною та її скасування.

Апелянт зазначає, що завершення приватизації державної частки у статутному капіталі ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" тривалий час (понад 6 років) не відбувається. Тому, постанова Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21.02.2025 року є неправомірною, прийнятою в порушення вимог Конституції України, Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Скаржник звертає увагу, що аналогічне питання законності зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні з мотивів включення пакету акцій боржника до об`єктів, що підлягають приватизації, вже було предметом судового дослідження та знайшло оцінку в судовому рішенні, яке набрало законної сили - в постанові Верховного Суду від 26.06.2024 року по справі № 335/1961/23.

Скаржник посилається на практику Верховного Суду у постановах від 30.08.2018 року у справі № 916/4106/14 ( пункт 13) та від 25.09.2020 року у справі № 924/315/17 (підпункт 8.12).

Просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 05.08.2025 року у справі № 908/1917/22 та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу ТОВ "Віва -Трейд" - визнати неправомірною та скасувати постанову Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21.02.2025 року про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП № 77245188; зобов`язати заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гринь Я.А. поновити вчинення виконавчих дій у ВП №77245188; судові витрати покласти на орган ДВС.

У відзиві на апеляційну скаргу заступник начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гринь Я.А. заперечує проти наведених апелянтом доводів.

Просить ухвалу господарського суду Запорізької області від 05.08.2025 року у справі № 908/1917/22 залишити без змін.

Зазначає, що ним винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п. 12 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" - включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації.

Посилається як на доказ включення боржника до вказаного переліку - на розпорядження Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2019 року та розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.11.2020 року № 1475-р "Про внесення зміни в додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 року №36-р".

Відповідач по справі відзив на апеляційну скаргу не надав.

Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судове засідання 26.02.2026 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи за відсутності сторін, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до матеріалів справи, апеляційна скарга прийнята до розгляду ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.10.2025 року.

Передбачений ст.273 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційної скарги вичерпано.

Відповідно до положень ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу на підставі тих доказів, які були предметом дослідження судом першої інстанції. Додаткові докази до суду апеляційної інстанції не надано.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України наділяє сторони процесуальними правами, серед яких право брати участь у судових засіданнях.

Суд враховує, що явка представників сторін в засідання суду обов`язковою не визнавалась.

Також суд зазначає, що сторонам надано можливість реалізовувати свої повноваження представництва шляхом участі в засіданнях суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в порядку ст. 197 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, сторони не були позбавлені можливості забезпечити у засідання суду участь повноважних представників, однак, таким правом не скористалися.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Запорізької області від 28.12.2022 року у справі № 908/1917/22 позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віва-Трейд" суму 437 686,66 грн.

На виконання рішення господарського суду Запорізької області від 28.12.2022 року у даній справі, яке набрало законної сили 18.01.2023 року, видано наказ від 07.02.2023 року.

30.06.2025 року до господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Віва-Трейд" надійшла скарга (вих. № 13249/08-08/25 від 30.06.2025 року) на постанову заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гринь Я.А. від 21.02.2025 року про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП №77245188, в якій скаржник просив суд першої інстанції:

- визнати неправомірною та скасувати постанову Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21.02.2025 року про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП №77245188;

- зобов`язати заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гринь Я.А. поновити вчинення дій у ВП №77245188.

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що 21.02.2025 року заступником начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гринь Я.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №77245188 щодо виконання судового наказу № 908/1917/22, виданого 07.02.2023 року господарським судом Запорізької області. Постановою від 21.02.2025 року ВП №77245188 було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 62736560.

В цей же день, не вчиняючи жодних дій, направлених на виконання судового рішення, державним виконавцем Гринь Я.А. винесено постанову ВП № 77245188 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 908/1917/22, виданого 07.02.2023 року, на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження", до завершення обставин.

Зупиняючи вчинення виконавчих дій, державний виконавець зазначив, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2019 року боржника (відповідача) включено до Переліку об`єктів великої приватизації державної власності.

Приписами п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Згідно ч. 2 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, в частині першій цієї статті, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Одним з доводів апелянта щодо непогодження з оскаржуваною ухвалою суду та діями державного виконавця є посилання на те, що Верховним Судом у постанові від 26.06.2024 року у справі № 335/1961/23 викладено висновок про те, що пункт 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" є таким, що не відповідає Конституції України (суперечить статтям 8, частині другій статті 19, частинам першій, другій статті 55, пункту 9 частини другої статті 129, частинам першій, другій статті 1291 Конституції України).

Судом апеляційної інстанції ці доводи перевірено та встановлено, що такий висновок Верховного Суду дійсно має місце.

Також встановлено, що відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду від 06.09.2024 року № 12 "Про звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що в постанові від 26 червня 2024 року у справі № 335/1961/23 Верховний Суд дійшов висновку, що пункт 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" є таким, що не відповідає Конституції України (суперечить приписам статті 8, частини другої статті 19, частин першої, другої статті 55, пункту 9 частини другої статті 129, частин першої, другої статті 129-1 Конституції України).

Пленум Верховного Суду звернувся до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Однак, розгляд Конституційним Судом України вказаного подання триває.

Відповідно, норма права, на підставі якої виконавче провадження зупинено, наразі є діючою.

Інше апелянтом не доведено.

Як встановлено судом першої інстанції, а скаржником не спростовано, ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" є підприємством (суб`єктом господарювання) державного сектору економіки; частка Держави в статутному капіталі якого становить 51 % та його господарська діяльність, контролюється, координується і узгоджується Фондом державного майна України, відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідача включено до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 року № 83.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 36-р від 16.01.2019 року, ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" включено до переліку об`єктів великої приватизації, що підлягають приватизації.

Отже, будь-яких порушень чинного законодавства державним виконавцем, не доведено.

Згідно ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Враховуючи вищенаведені обставини, 21.02.2025 року заступником начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гринь Я.А. законно та обґрунтовано винесено постанову ВП № 77245188 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 908/1917/22, виданого 07.02.2023 року господарським судом Запорізької області, на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження", до завершення обставин.

Згідно ч. 7 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" визначено строк, на який зупиняється вчинення виконавчих дій у таких випадках, а саме: "У випадку, передбаченому пунктом 12 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення приватизації відповідного об`єкта приватизації".

Суд першої інстанції вірно вказав, що положеннями Закону України "Про виконавче провадження" чітко визначено підстави та строки зупинення вчинення виконавчих дій виконавцем в обов`язковому порядку. Вказані норми Закону України "Про виконавче провадження" носять імперативний характер та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 07.12.2022 року у справі № 908/1525/16 (провадження № 12-65гс21), що приписи пункту 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" є доступними, чіткими, однозначними, а дії держави з виконання цих приписів - передбачуваними і для позивача, і для відповідача.

Зупинення вчинення виконавчих дій на час приватизації боржника є обмеженням, передбаченим законом, з метою забезпечення суспільного інтересу у контролі за реалізацією певного майна у складі єдиного майнового комплексу суб`єкта господарювання задля прискорення його господарської діяльності під управлінням ефективного приватного власника.

Така мета досягається, зокрема, через зупинення виконавчого провадження про стягнення коштів із боржника, який включений до переліку підприємств, що підлягають приватизації.

Після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець продовжує примусове виконання рішення у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, у даному випадку є продаж та перехід до покупця права власності або завершення розміщення всіх акцій, передбачених до продажу планом розміщення акцій, тобто завершення приватизації товариства. До того часу за наявності необґрунтованої затримки державою з таким виконанням заявник може претендувати на компенсацію за порушення гарантії розумного строку виконання рішення суду (пункт 1 статті 6 Конвенції) ".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Колегія суддів вважає, що дії заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гринь Я.А. щодо винесення постанови ВП № 77245188 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 908/1917/22, виданого 07.02.2023 року господарським судом Запорізької області, є правомірними та відповідають вимогам чинного законодавства.

На підставі викладеного суд колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не доведена і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 05.08.2025 року у справі № 908/1917/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13.04.2026 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков