УХВАЛА

09 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/17887/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бакуліна С.В. головуючий (доповідач), Кібенко О.Р., Кролевець О.А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця Мороз Руслани Олександрівни

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 (головуючий суддя - Михальська Ю.Б., судді: Мальченко А.О., Тищенко А.І.) та ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2025 (суддя Лиськов М.О.)

у справі №910/17887/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвокатська фірма "Лавринович і партнери"

до фізичної особи-підприємця Мороз Руслани Олександрівни

про стягнення 906 713,95 грн,

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд міста Києва ухвалою від 03.09.2025 у справі №910/17887/23 у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Мороз Руслани Олександрівни (далі також - ФОП Мороз Р.О.) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 у справі №910/17887/23 відмовив; рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 у справі №910/17887/23 залишив в силі.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 09.12.2025 ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2025 у справі №910/17887/23 залишив без змін.

ФОП Мороз Р.О. звернулася 10.01.2026 та 13.01.2026 через підсистему "Електронний суд", 13.01.2026 - засобами поштового зв`язку, до Верховного Суду з однаковими за змістом касаційними скаргами (вх.№204/2026, вх.№204/2026Д1, вх.№204/2026Д2) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2025.

Верховний Суд ухвалою від 03.02.2026 залишив без руху касаційну скаргу ФОП Мороз Р.О. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2025 у справі №910/17887/23 на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). Скаржниці було надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, та надати Верховному Суду документ про сплату (зарахування) судового збору за подання касаційної скарги у сумі 2 662,40 грн.

Верховний Суд ухвалою 03.03.2026 касаційну скаргу ФОП Мороз Р.О. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2025 у справі №910/17887/23 повернув скаржниці з доданими до неї матеріалами, оскільки скаржницею не усунуто недоліки у строк, зазначений в ухвалі Верховного Суду від 03.02.2026.

29.03.2026 ФОП Мороз Р.О. вдруге звернулася через підсистему "Електронний суд" до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить зокрема:

- залучити до участі у справі №910/17887/23 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів;

- залучити до участі у справі, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: (1) ОСОБА_1 ; (2) ОСОБА_2 ; (3) фізичну особу ОСОБА_3 ; (4) адвоката адвокатського об`єднання "Лавринович і Партнери" - Кіян Артура Васильовича; (5) адвоката адвокатського об`єднання "Лавринович і Партнери" - Федька Тараса Вікторовича;

- розглянути по суті та задовольнити заяву про відвід судді Господарського суду міста Києва Лиськова М.О. у справі № 910/17887/23;

- скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 у справі №910/17887/23;

- ухвалити нове рішення, яким скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.20243 у справі №910/17887/23 та закрити провадження у справі №910/17887/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвокатська фірма "Лавринович і партнери" до ФОП Мороз Р.О. про стягнення грошових коштів у зв`язку із відсутністю предмету спору;

- постановити окрему ухвалу та направити на адресу Президента України для вирішення питання щодо формування пропозицій щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) та внесення відповідного питання на розгляд Ради національної безпеки та оборони України Верховною Радою України, відносно наступних осіб: (1) ОСОБА_1 , (2) ОСОБА_2 , (3) ОСОБА_3 , (4) Судді Господарського суду міста Києва Лиськова М.О.

Також скаржниця подала клопотання про прийняття доказу сплати судового збору та поновлення процесуального строку на подання касаційної скарги.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.03.2026 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Бакуліна С.В. - головуючий, Кібенко О.Р., Кролевець О.А.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 288 ГПК касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частинами другою і третьою вказаної норми учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 ГПК.

Предметом касаційного оскарження, як убачається з касаційної скарги, є зокрема, постанова Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 (повний текст складено 24.12.2025) у справі №910/17887/23, останнім днем оскарження якої відповідно до норм ГПК є 13.01.2026.

ФОП Мороз Р.О. повторно звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою 29.03.2026, тобто поза межами встановленого ГПК строку на касаційне скарження.

Водночас скаржниця клопоче про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, мотивуючи це тим, що під час подання двох касаційних скарг на судові рішення, постановлені в один день, судовий збір за одну скаргу було сплачено належним чином. Щодо другої касаційної скарги сталася технічна помилка, внаслідок якої платіж не було здійснено одночасно з поданням. Така помилка не була умисною та виникла через об`єктивні складні обставини організації роботи в умовах воєнного стану. Станом на сьогодні, заявник вжив заходів для усунення недоліку та здійснив оплату судового збору в повному обсязі з врахуванням подання заявником касаційної скарги у встановлений законом строк. На момент подання касаційної скарги та у подальший період заявник здійснював професійну діяльність в умовах регулярних відключень електроенергії, перебоїв із теплопостачанням та нестабільного інтернет-зв`язку. Такі обставини істотно ускладнювали можливість своєчасного технічного оформлення процесуальних документів та фінансових операцій. Крім того, систематичні повітряні тривоги та необхідність перебування в укриттях об`єктивно переривали робочий процес. Сукупність зазначених факторів створювала форс-мажорні умови, які не залежали від волі заявника.

Розглядаючи наведені аргументи, Верховний Суд виходить з того, що відповідно до частин другої та третьої статті 288 ГПК учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 119 ГПК суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Зі змісту наведених правових норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

За інформацією, отриманою з автоматизованої системи документообігу суду КП "ДСС", документ в електронному вигляді: (ЄДРСР) ст. 292 ГПК Ухвала ВС про повернення касаційної скарги від 03.03.2026 у справі №910/17887/23 (суддя Бакуліна С.В.) надіслано в Електронний кабінет одержувача: Адвокат Алієв Валерій Валерійович (ЄДРПОУ/ІПН НОМЕР_1 ). Документ доставлено в Електронний кабінет одержувача: 04.03.2026 о 18:54.

Відповідно до частини шостої статті 242 ГПК днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з абзацом другим частини шостої статті 242 ГПК якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Зважаючи на викладене, днем вручення скаржнику ухвали Верховного Суду від 03.03.2026 у справі №910/17887/23 про повернення первісної касаційної скарги є 05.03.2026, а, як було зазначено вище, повторно касаційну скаргу ФОП Мороз Р.О. подано 29.03.2026, при тому, що судовий збір був сплачений 12.03.2026 згідно з платіжною інструкцією №203.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини") право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" від 07.07.1989).

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (частина друга статті 114 ГПК).

Звернення до касаційного суду з касаційною скаргою є правом сторони, а не обов`язком, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків, встановлених нормами ГПК. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною третьою статті 13 ГПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Сам по собі факт повернення первісно поданої касаційної скарги не є тією обставиною, яка свідчить про поважність пропуску строку на касаційне оскарження, а при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення первісно поданої касаційної скарги, а також те, чи вчинялись особою, яка має намір подати касаційної скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на касаційне оскарження судового рішення.

Як було зазначено вище, ухвалою Верховного Суду від 03.03.2026 у справі №910/17887/23 касаційну скаргу ФОП Мороз Р.О. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2025 у справі №910/17887/23 повернуто скаржниці з тих підстав, що ФОП Мороз Р.О. не усунула недоліки касаційної скарги в частині сплати судового збору.

Суд враховує, що ФОП Мороз Р.О., маючи процесуальний обов`язок звернутись з належно оформленою касаційною скаргою до 03.01.2026, виконала цей процесуальний обов`язок із значним перебігом строку, який для скаржників становить 20 днів, а саме належно оформлену скаргу подано на 75-й день.

Суд враховує і те, що і вдруге касаційну скаргу подано з перебігом встановленого для звернення з касаційною скаргою 20-ти денного строку, а саме на 24 день, без пояснення причин такого строку звернення, при тому, що судовий збір був сплачений на 7-мий день після повернення первісно поданої касаційної скарги.

Отже, у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження ФОП Мороз Р.О. не обґрунтовано та не надано доказів, які б підтверджували наявність особливих та непереборних обставин, що перешкодили повторно подати касаційну скаргу невідкладно (або в межах розумного за даних обставин строку). Верховний Суд визнає неповажними підстави, наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження.

За оцінкою Суду наведені ФОП Мороз Р.О. причини неусунення недоліків первісно поданої касаційної скарги (регулярне відключення електроенергії, перебої із теплопостачанням, нестабільний інтернет-зв`язок, технічна помилка) не можуть бути визнані поважними, оскільки зазначені обставини є суб`єктивними, такими, що пов`язані з організацією процесу із оскарження судових рішень. До того ж перебої з електроенергією та інші технічні проблеми не були постійним безперервним явищем протягом усього встановленого ГПК та Верховним Судом строку на усунення недоліків касаційної скарги, а повітряні тривоги відбуваються на всій території України, тому всі учасники судового процесу перебувають в однакових умовах, відтак поновлення строку на касаційне оскарження із цих підстав буде порушенням пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України.

Отже, підстави для повернення первісної касаційної скарги залежали не від об`єктивно непереборних обставин, а від суб`єктивних дій самої скаржниці, яка при зверненні з касаційною скаргою вперше не дотримався вимог щодо її форми і змісту, тому Верховний Суд визнає неповажними наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження підстави.

Процесуальним законодавством не передбачено, що після повернення первісної касаційної скарги Верховним Судом перебіг строку на касаційне оскарження розпочинається заново, як і не передбачено, що у такому разі (повторне подання касаційної скарги) скаржник має безумовне право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

За змістом частини третьої статті 292 ГПК у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 288 ГПК, і особа, яка її подала, не порушує питання поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними, вона залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутись до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Ураховуючи зазначене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини третьої статті 292 ГПК, із наданням скаржниці строку для надання клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для поновлення строку з наданням відповідних доказів, що зумовили такий пропуск строку у відповідності до статті 288 ГПК.

При цьому звертається увага скаржниці на те, що заяву про усунення недоліків (заяви про поновлення строку на касаційне оскарження), подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншому учаснику справи, надавши Суду докази такого надіслання.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 288, 290, 292, 314 ГПК, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними підстави, наведені у клопотанні фізичної особи-підприємця Мороз Руслани Олександрівни про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 та ухвали Господарського суду міста Києва від 03.09.2025 у справі №910/17887/23.

2. Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Мороз Руслани Олександрівни на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2025 у справі №910/17887/23 залишити без руху.

3. Надати скаржниці строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

4. Роз`яснити скаржниці, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржниці, або у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі положень пункту 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С. В. Бакуліна

Судді О. Р. Кібенко

О. А. Кролевець