cправа № 924/408/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Зуєва В. А.,
розглядаючи заяву Спеціалізованого комунального підприємства "Хмельницька міська ритуальна служба" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у справі
за позовом Фізичної особи - підприємця Пархомця Віталія Вікторовича
до: (1) Хмельницької міської ради, (2) Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, (3) Спеціалізованого комунального підприємства "Хмельницька міська ритуальна служба"
про скасування рішень в частині, скасування державної реєстрації земельних ділянок, зобов`язання вчинити дії,
1. Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду 01.04.2026 ухвалив постанову у цій справі, якою касаційне провадження за касаційною скаргою Фізичної особи - підприємця Пархомця Віталія Вікторовича (далі - ФОП Пархомець В. В., Позивач) з підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), закрив; касаційну скаргу ФОП Пархомця В. В. з підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, залишив без задоволення, а постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 і рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.11.2025 залишив без змін.
2. При цьому, як слідує із матеріалів цієї справи Спеціалізоване комунальне підприємство "Хмельницька міська ритуальна служба" (далі - СКП "Хмельницька МРС", Відповідач-3) у відзиві на касаційну скаргу повідомило суд касаційної інстанції про те, що очікує понести в ході касаційного перегляду цієї справи судові витрати в орієнтовному розмірі 11 000 грн. Також підтвердило, що докази понесених судових витрат будуть подані до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
3. Після цього, 23.03.2026 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від СКП "Хмельницька МРС" надійшла заява про підтвердження витрат на правничу допомогу, в якій заявник просив стягнути з Позивача 11 160 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу. До заяви долучено відповідні докази.
4. 03.04.2026 СКП "Хмельницька МРС" надіслало вже заяву про ухвалення додатково судового рішення щодо стягнення судових витрат у цій справі.
5. 07.04.2026 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від ФОП Пархомця В. В. надійшло клопотання про зменшення заявлених витрат на правову допомогу.
6. Дослідивши наведені у заяві та запереченнях на неї доводи, перевіривши матеріали справи, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов таких висновків.
7. За змістом статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
8. Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
9. Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).
10. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
11. Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
12. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
13. У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
14. Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (див. додаткову ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
15. Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
17. Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
18. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
19. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
20. Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
21. У вказаних висновках колегія суддів звертається до правової позиції, викладеної в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
22. Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
23. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
24. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
25. Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції в розмірі 11 160 грн Відповідач-3 надав копії:
- укладеного з Адвокатським бюро "Андрія Талалая "А.Т.ЛЕКС" договору про надання правової допомоги № 10/2022 від 07.07.2022 з додатком 1 до цього договору ("Вартість послуг Адвокатського бюро "Андрія Талалая "А.Т.ЛЕКС");
- додаткових угод від 20.06.2024 та від 31.12.2025 до договору про надання правничої допомоги № 10/2022 від 07.07.2022 про продовження дії вказаного договору до 31.12.2026;
- акта № 06-10/2022 прийому-передачі наданих послуг від 18.03.2026 до договору про надання правничої допомоги № 10/2022 від 07.07.2022;
- рахунку-фактури № 06-10/2022 від 18.03.2026 про авансування адвокатського гонорару в сумі 11 160 грн;
- платіжної інструкції № 7123 від 23.03.2026 про оплату надання правової допомоги згідно з рахунком № 06-10/2022 від 18.03.2026;
- свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Талалая Андрія Славомировича.
26. Верховний Суд враховує, що за умовами договору про надання правової допомоги № 10/2022 від 07.07.2022 клієнт доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надавати комплексну юридичну (правову допомогу) клієнту з усіх питань, які потребують спеціальних правових знань при вирішенні майнових та немайнових спорів шляхом представництва інтересів клієнта в усіх судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та/або іншого судочинства, в тому числі розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також в інших органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності перед фізичними (в тому числі фізичними особами-підприємцями) та юридичними особами (п. 1.1. цього договору).
27. У п. п. 4.1., 4.1.1. договору про надання правової допомоги № 10/2022 від 07.07.2022 сторони досягли згоди, що оплата послуг (робіт) за цим договором буде здійснюватися, зокрема, таким чином: - отримання винагороди Адвокатського бюро відбувається у формі гонорару, розмір якого визначається Додатком 1 - Вартість послуг АБ "Андрія Талалая "А.Т.ЛЕКС" на основі погодинної ставки з попереднім авансуванням, розмір якого погоджується сторонами. Гонорар може оплачуватись як разовим платежем, так і частково за окремі етапи наданих послуг.
28. Оплата гонорару клієнтом здійснюється на підставі рахунку (рахунків), виданих адвокатським бюро на ім`я клієнта та/або визначених клієнтом фізичних та/або юридичних осіб на підставі підписаного сторонами акта прийому-передачі наданих послуг (п. 4 додатку 1 до договору про надання правової допомоги № 10/2022 від 07.07.2022).
29. В додатку 1 до договору про надання правової допомоги № 10/2022 від 07.07.2022 сторони також домовились, що вартість послуги "складання заяв по суті справи (відзив, відповідь на відзив, заперечення, пояснення)" становить 1 860 грн за 1 год.
30. Як вбачається з акта № 06-10/2022 прийому-передачі наданих послуг від 18.03.2026 до договору про надання правничої допомоги № 10/2022 від 07.07.2022, на виконання умов п. 4.1.1. та 4.7. договору про надання правничої допомоги виконавець виконав, а клієнт прийняв виконання таких юридичних послуг щодо юридичного супроводу у Касаційному господарському суді стосовно розгляду справи № 924/408/24, а саме: "підготовка та подання відзиву на касаційну скаргу". Фактичні затрати часу - 6 год., гонорар - 11 160 грн. Клієнт не має претензій щодо обсягу, вартості, своєчасності, повноти та якості наданих послуг.
31. 18.03.2023 Адвокатське бюро виставило клієнтові рахунок-фактуру № 06-10/2022 на авансування адвокатського гонорару в сумі 11 160 грн за договором про надання правничої допомоги № 10/2022 від 07.07.2022.
32. 23.03.2026 СКП "Хмельницька МРС" сплатило 11 160 грн на користь Адвокатського бюро згідно з платіжною інструкцією № 7123.
33. Розглянувши наведені Відповідачем-3 обґрунтування заявлених витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням змісту договору про надання правової допомоги, поданих заявником доказів на підтвердження понесення зазначених вище витрат у суді касаційної інстанції та обсягу фактично наданих адвокатом послуг, беручи до уваги критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, а також результат перегляду справи в касаційному порядку, Верховний Суд дійшов висновку, що заявлені СКП "Хмельницька МРС" до стягнення витрати при касаційному перегляді судових рішень у розмірі 11 160 грн є доведеними та обґрунтованими.
34. Наведені Позивачем у клопотанні про зменшення судових витрат аргументи, суд касаційної інстанції відхиляє, адже: (1) доводи про те, що заявлений розмір витрат є неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг і тп є формальними та декларативними, оскільки не містять будь-яких належних обґрунтувань; (2) доводи про те, що змісту акта приймання-передачі наданих послуг № 06-10/2022 від 18.03.2026 не можливо встановити із якої ставки вартості години було визначено такий розмір гонорару, а також на який вид послуг було витрачено 6 годин часу, спростовуються змістом цього акта та іншими наданими заявником доказами, які детально проаналізовані та оцінені вище; (3) доводи про те, що судове засідання у цій справі тривало близько 30 хв, з яких представник заявника виступав лише 5 хв, жодного значення не мають, адже Позивач і не просить стягнути кошти за участь адвоката у судовому засіданні.
35. За змістом частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.
36. Оскільки за результатами розгляду справи № 924/408/24 суд касаційної інстанції касаційне провадження за касаційною скаргою ФОП Пархомця В. В. з підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, закрив, а з підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, касаційну скаргу залишив без задоволення, а постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 і рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.11.2025 без змін, Верховний Суд дійшов висновку, що 11 160 грн судових витрат на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з Позивача на користь Відповідача-3.
За таких обставин, керуючись статтями 126, 129, 244, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
1. Заяву Спеціалізованого комунального підприємства "Хмельницька міська ритуальна служба" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат задовольнити.
3. Доручити Господарському суду Хмельницької області видати наказ на виконання цієї додаткової постанови.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Міщенко І. С.
Судді Берднік І. С.