ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про вжиття заходів до забезпечення позову

"27" квітня 2026 р. м. Київ Справа № 911/988/26

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАВЕНЬ 21» б/н від 24.04.2026 року (вх. №29/26 від 24.04.2026) про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та будь-яким іншим особам вчинення дій у справі №911/988/26

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАВЕНЬ 21», м. Біла Церква, Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУДКОМ», м. Київ

про звільнення земельної ділянки від дизельного генератора, усунення загрози об`єкту нерухомості, яка ним створюється, заборону вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАВЕНЬ 21» б/н від 06.04.2026 року (вх. №248/26 від 06.04.2026) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУДКОМ» з позовними вимогами про зобов`язання ТОВ «ФУДКОМ» відновити стан земельної ділянки (кадастровий номер: :07:015:0015), що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Зенітного полку (Грибоєдова), 10а, до порушення, звільнивши її від дизельного генератора FOGO FD 13 5 I3-ST та всіх його допоміжних конструкцій (металевих підставок, кабельних ліній, гофрорукавів тощо) або будь-якого іншого автономного джерела електричної енергії; заборону ТОВ «ФУДКОМ» розміщувати та/або експлуатувати на земельній ділянці (кадастровий номер: :07:015:0015), що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Зенітного полку (Грибоєдова), 10а, будь-які автономні джерела електричної енергії з супутніми, допоміжними конструкціями; усунення загрози нежитловій будівлі літ. «A-2», загальною площею 6100,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Грибоєдова, будинок 10а, яка належить ТОВ «ТРАВЕНЬ 21», яку створює ТОВ «ФУДКОМ» шляхом повного відключення та/або демонтажу дизельного генератора FOGO FD 135 13-ST та всіх допоміжних конструкцій (металевих підставок, кабельних ліній, гофрорукавів) або будь-якого іншого автономного джерела електричної енергії; заборону ТОВ «ФУДКОМ» монтувати та/або підключати до нежитлової будівлі літ. «A-2», що знаходиться за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Грибоєдова, будинок 10а, будь-яке автономне джерело електричної енергії з супутніми, допоміжними конструкціями чи здійснювати втручання в її електромережу іншим чином.

Ухвалою суду від 10.04.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/988/26; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26.05.2026.

До суду від позивача надійшла заява б/н від 24.04.2026 року (вх. №29/26 від 24.04.2026) про забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ФУДКОМ» та будь-яким іншим особам експлуатувати (або будь-яким іншим чином використовувати) дизельний генератор FOGO FD 135 13-ST (2022 року випуску, потужність 105 кВт) або інше енергетичне обладнання, що під?єднане до електромереж нежитлової будівлі за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Грибоєдова, будинок 10а. Також, позивач просить суд виконання заяви про забезпечення позову в частині заборони експлуатації покласти на державного (приватного) виконавця із наданням йому права залучати фахівців відповідної спеціалізованої організації (оператора системи розподілу або сервісної енергетичної компанії) у порядку, визначеному чинним законодавством.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що він є власником нежитлової будівлі літ. «А-2», загальною площею 6100,4 кв. м., що знаходиться за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Зенітного полку (Грибоєдова), будинок 10А (далі Будівля). Також позивачу на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером: :07:015:0015 за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Зенітного полку (Грибоєдова), 10А. 06.07.2017 між позивачем, як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альвар», як орендарем, укладено Договір оренди нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за №551 щодо частини Об?єкту нерухомого майна, площею 4 441 кв. м. 11.07.2023 відбулася заміна орендаря Договором оренди №551 від 06.07.2017 - ТОВ «Альвар» на ТОВ «Альта Експерт».

ТОВ «Альта Експерт» передало частину Об?єкту нерухомого майна в суборенду ТОВ «Фудком» (відповідач у справі) на підставі Договорів суборенди №АЛ-ФК/20-БЦ від 01.07.2020, та №АЛ-ФК/23-БЦ від 01.06.2023, який використовує її для розміщення магазину «Велмарт».

У зв`язку із несплатою з січня 2024 року ТОВ «Альта Експерт» орендної плати за Договором оренди №551 від 06.07.2017 позивач згідно ст. 782 ЦК України в односторонньому порядку відмовився від вказаного Договору шляхом надіслання на адресу ТОВ «Альта Експерт» 08.05.2024 повідомлення про заборгованість та розірвання Договору оренди №551 від 06.07.2017; 21.06.2024 та 26.06.2024 вимог №1 та №2 про звільнення об?єкта у строк до 29.06.2024. Однак, ТОВ «Альта Експерт» відмовилось звільнити приміщення, заперечуючи факт розірвання договору.

Постановою Верховного Суду від 16.12.2025 року постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.10.2025, рішення Господарського суду Київської області від 24.07.2025 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 у справі №911/2217/24 скасовано. У задоволенні первісного позову ТОВ «Альта Експерт» до ТОВ «Травень 21», третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудком», третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ТОВ «Реал Регіон 2», про визнання недійсним правочину та визнання відсутнім права відмовити повністю. Справу №911/2217/24 в частині зустрічного позову ТОВ «Травень 21» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альта Експерт» про зобов`язання звільнити частину нежитлової будівлі, літера А-2, загальною площею 4441,00 кв.м, розташовану за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Грибоєдова, буд. 10-а та зобов`язання повернути за актом приймання-передачі частину нежитлової будівлі, літера А-2, загальною площею 4441,00 кв.м, розташовану за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Грибоєдова, буд. 10-а, направлено на новий розгляд до Господарського суду Київської області. Також, позивачем зазначено, що в ході розгляду справи Верховним Судом встановлено, що воля орендодавця на припинення відносин була належним чином сформована та доведена до орендаря, яким є ТОВ «Альта Експерт» у трьох документах, два з яких: вимога №l та вимога №2 - ТОВ «Альта Експерт» отримало та будь яких суперечностей щодо факту їх отримання між сторонами не існує.

Відомості щодо державної реєстрації права користування ТОВ «Альта Експерт» об?єктом оренди виключені з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зазначене, на думку позивача, свідчить, що Договір оренди №551 від 06.07.2017 року є розірваним з 24.06.2024, а до 29.09.2024 ТОВ «Альта Експерт» зобов?язаний був звільнити об?єкт оренди.

Однак, відповідач, крім того, що займає без належної правової підстави частину нежитлової будівлі за адресою: м. Біла Церква, вул. Зенітного полку (Грибоєдова), будинок 10а, яка належить позивачу, самовільно встановив на земельній ділянці позивача дизельний генератор FOGO FD 135 13-ST, 2022 року випуску, потужністю 105 кВ напругою 380 В (далі Дизельний генератор), який без згоди та дозволу останнього, а також, згоди електропередавальної організації підключив до силового щита будівлі та її електромережі. Позивач неодноразово як усно, так і письмово звертався до ТОВ «Фудком» з вимогами про звільнення самовільно зайнятої частини земельної ділянки, яка йому належить, так і відключення самовільно під?єднаного до будівлі дизельного генератора. Однак, на всі звернення отримував відповіді, що встановлення дизельного генератора відповідає вимогам закону та являється необхідним для здійснення відповідачем діяльності, якою є роздрібний продаж продовольчих та непродовольчих товарів фізичним особам супермаркетом «Велмарт».

Позивачем на адресу відповідача 30.03.2026 надіслано вимогу про звільнення земельної ділянки та відключення дизельного генератора, самовільно встановленого відповідачем. Однак, вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та реагування.

Позивач зазначає, що розміщення дизельного генератора без узгодженої технічної документації та підключення його до внутрішніх мереж будівлі, є самовільним захоплення частини земельної ділянки, належної позивачу, а також створює загрозу знищення цього майна та, як наслідок, може призвести до втрати позивачем свого майна та загибелі людей.

Згідно з Висновком експерта за результатами проведення судової комплексної пожежно-технічної та електротехнічної експертизи №0016 від 27.02.2026, який долучено до позовної заяви, експлуатація Дизельного генератора відбувається з грубим порушенням правил пожежної безпеки та електротехнічних норм. Висновком підтверджується небезпека подальшої експлуатації дизельного генератора, що може призвести до пожежі, як у самій будівлі так і в мережах оператора систем розподілу.

Отже, на думку позивача, експлуатація потужного енергетичного обладнання (105 кВт) із порушенням встановленого порядку створює критичне навантаження на внутрішньо-будинкові електричні мережі, створює пряму загрозу виникнення аварійних ситуацій (пожеж, коротких замикань), що може призвести до знищення або пошкодження нерухомого майна (Будівлі) належного позивачу, а також, ушкодження або загибелі людей, які в момент пожежі будуть відвідувати супермаркет «ВЕЛМАРТ». Забезпечення позову шляхом заборони експлуатації дизельного генератора спрямоване на зупинення накопичення негативних наслідків (зношення мереж) до моменту, поки суд не встановить законність перебування дизельного генератора на об?єкті позивача. Позивач наголошує, що якщо під час судового процесу через експлуатацію генератора станеться пожежа або технічна аварія, майбутнє рішення суду про «демонтаж» чи «усунення перешкод» не зможе відновити права позивача, оскільки, його майну вже буде завдано незворотної шкоди, аж до повного знищення об?єкту нерухомого майна внаслідок пожежі. А тому, заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач є нагальними та терміновими.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом вищенаведеної норми, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Згідно ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За загальним правилом достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Водночас слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди в кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Крім того, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає оцінку співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.06.2024 у справі №916/938/24.

При дослідженні питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову ключовим є встановлення: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 у справі №754/5683/22.

Під забезпеченням позову у даному випадку слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. При цьому, забезпечення позову має бути спрямоване проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Так, законом не визначено перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору: повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Схожі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2024 у cправі №910/3268/22

Згідно ст.ст. 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як зазначено позивачем, відповідач, займає без належної правової підстави частину нежитлової будівлі за адресою: м. Біла Церква, вул. Зенітного полку (Грибоєдова), будинок 10а, яка належить позивачу та самовільно встановив на земельній ділянці позивача дизельний генератор FOGO FD 135 13-ST, 2022 року випуску, потужністю 105 кВ напругою 380 В, який без згоди та дозволу останнього, а також, згоди електропередавальної організації підключив до силового щита будівлі та її електромережі. Позивач неодноразово звертався до ТОВ «Фудком», з вимогами про звільнення самовільно зайнятої частини земельної ділянки, яка йому належить, так і відключення самовільно під?єднаного до будівлі дизельного генератора. Однак, на всі звернення отримував відповіді, що встановлення Дизельного генератора відповідає вимогам закону та являється необхідним для здійснення відповідачем діяльності, якою є роздрібний продаж продовольчих та непродовольчих товарів фізичним особам супермаркетом «Велмарт».

Позивачем на адресу відповідача 30.03.2026 надіслано вимогу про звільнення земельної ділянки та відключення дизельного генератора, самовільно встановленого відповідачем. Однак, вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та реагування.

Згідно з Висновком експерта за результатами проведення судової комплексної пожежно-технічної та електротехнічної експертизи №0016 від 27.02.2026, який долучено до позовної заяви та заяви про забезпечення позову експлуатація дизельного генератора відбувається з грубим порушенням правил пожежної безпеки та електротехнічних норм. Висновком підтверджується небезпека подальшої експлуатації дизельного генератора, що може призвести до пожежі, як у самій будівлі, так і в мережах оператора систем розподілу.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 1163 ЦК України визначено, що юридична особа, майну якої загрожує небезпека, мають право вимагати її усунення від того, хто її створює.

У разі неусунення загрози майну юридичної особи заінтересована особа має право, крім іншого, вимагати вжиття невідкладних заходів щодо усунення загрози (п.1 ч. 1 ст. 1164 ЦК України).

Позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання чи призвести до невиконання рішення суду, оскільки, у разі якщо під час судового процесу через експлуатацію генератора станеться пожежа або технічна аварія, майбутнє рішення суду про «демонтаж» чи «усунення перешкод» не зможе відновити права позивача, оскільки, його майну вже буде завдано незворотної шкоди, аж до повного знищення об?єкту нерухомого майна внаслідок пожежі.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 23.03.2020 у справі №910/7338/19, невжиття наведених позивачем у заяві про забезпечення позову заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у справі (у разі задоволення позову), ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду цієї справи відповідач здійснить розпорядження своїм майном або частиною майна у будь-який спосіб, зокрема відчужить своє майно (частину майна) на користь інших осіб (у тому числі шляхом продажу, дарування, передачі в управління або оренду, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, найм, передачі в іпотеку та/або заставу, будь-якого іншого обтяження), то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить ефективний захист та поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся з позовом у цій справі.

Також, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17 вказано, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) є не що інше, як застосування завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22).

В даному випадку, суд погоджується з доводами позивача експлуатація потужного енергетичного обладнання (105 кВт) із порушенням встановленого порядку створює критичне навантаження на внутрішньо-будинкові електричні мережі, створює пряму загрозу виникнення аварійних ситуацій (пожеж, коротких замикань), що може призвести до знищення або пошкодження нерухомого майна (Будівлі) належного позивачу, а також, ушкодження або загибелі людей, які в момент пожежі будуть відвідувати супермаркет «ВЕЛМАРТ», що підтверджується Висновком експерта за результатами проведення судової комплексної пожежно-технічної та електротехнічної експертизи №0016 від 27.02.2026 року.

За таких обставин, обраний вид забезпечення позову заборона вчинення дій є співмірним та прямо стосується предмету позову, оскільки, існує ризик виникнення аварійних ситуацій, що може призвести до знищення або пошкодження нерухомого майна належного позивачу, а також, враховуючи, що дизельний генератор забезпечує здійснення діяльності відповідача, якою є роздрібний продаж продовольчих та непродовольчих товарів супермаркетом «Велмарт» - ушкодження або загибелі людей, а, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчинення дій може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача у випадку задоволення його позову та призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, встановивши наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, враховуючи те, що такий захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд дійшов висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАВЕНЬ 21» б/н від 24.04.2026 року (вх. №29/26 від 24.04.2026) про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та будь-яким іншим особам вчинення дій.

При цьому, дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд дійшов висновку, що застосування вказаного заходу забезпечення позову істотно не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідача. Під розумним балансом інтересів у даному випадку суд розуміє те, що вжиття заходів забезпечення позову не завдасть настільки істотних наслідків для усіх зацікавлених осіб, ніж якщо такі заходи вжиті не будуть. Заборона вчинення дій стосовно майна, встановленого на земельній ділянці, яка належить позивачу, також не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки, можливість розпоряджатись спірним майном дизельним генератором обмежується на певний час, отже, має тимчасовий характер та є лише збереженням існуючого становища до розгляду даної справи по суті.

За таких обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАВЕНЬ 21» б/н від 24.04.2026 року (вх. №29/26 від 24.04.2026) про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та будь-яким іншим особам вчинення дій підлягає задоволенню.

Також, позивач просить суд виконання заяви про забезпечення позову в частині заборони експлуатації покласти на державного (приватного) виконавця із наданням йому права залучати фахівців відповідної спеціалізованої організації (оператора системи розподілу або сервісної енергетичної компанії) у порядку, визначеному чинним законодавством.

Зазначені вимоги позивач обґрунтовує тим, що дизельний генератор потужністю 105 кВт є складним промисловим пристроєм, підключеним у загальну мережу будівлі. Державний або приватний виконавець не володіє спеціальними знаннями для безпечного знеструмлення або опломбування такого обладнання без ризику для інших споживачів будівлі. Тому, залучення відповідної спеціалізованої організації (оператора системи розподілу або сервісної енергетичної компанії) дозволить технічно обмежити можливість подачі напруги від дизельного генератора до внутрішніх мереж будівлі позивача (шляхом фізичного від?єднання кабельних ліній або опломбування перемикачів). Участь таких фахівців гарантує, що припинення експлуатації відбудеться без пошкодження самого обладнання, що відповідає балансу інтересів сторін та захищає майно відповідача від технічно неправильного вимкнення.

Згідно п. 15 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

За таких обставин, вимога позивача про покладення на державного (приватного) виконавця із наданням йому права залучати фахівців відповідної спеціалізованої організації (оператора системи розподілу або сервісної енергетичної компанії) у порядку, визначеному чинним законодавством, виконання даної ухвали про забезпечення позову в частині заборони експлуатації підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 74, 136-140, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАВЕНЬ 21» б/н від 24.04.2026 року (вх. №29/26 від 24.04.2026) про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та будь-яким іншим особам вчинення дій у справі №911/988/26 задовольнити.

2. Вжити заходів забезпечення позову у справі №911/988/26 шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ФУДКОМ» (01014, м. Київ, Залізничне Шосе, буд. 57, ) та будь-яким іншим особам експлуатувати (або будь-яким іншим чином використовувати) дизельний генератор FOGO FD 135 13-ST (2022 року випуску, потужність 105 кВт) або інше енергетичне обладнання, що під?єднане до електромереж нежитлової будівлі за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Грибоєдова, будинок 10а.

3. Виконання даної ухвали про забезпечення позову в частині заборони експлуатації покласти на державного (приватного) виконавця із наданням йому права залучати фахівців відповідної спеціалізованої організації (оператора системи розподілу або сервісної енергетичної компанії) у порядку, визначеному чинним законодавством.

Ухвала Господарського суду Київської області від 27.04.2026 у справі №911/988/26 є виконавчим документом згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження». Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

В силу ст. 124 Конституції України та ГПК України, ця ухвала є обов`язковою для виконання всіма органами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

4. Стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАВЕНЬ 21» (09114, Київська область, Білоцерківський р-н, м. Біла Церква, вул. Зенітного полку, буд. 10 А, )

5. Боржником за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФУДКОМ» (01014, м. Київ, Залізничне Шосе, буд. 57, )

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та дійсна для пред`явлення до виконання до 27.04.2029 року.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту складення повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць