РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.04.2026Справа № 910/14285/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участю секретаря судового засідання Голуба О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Доброслав - Солар»

до Державного підприємства «Гарантований покупець»

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго»

про стягнення 8 934 409, 11 грн.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання від 20.04.2026.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського Дніпропетровської області з позовом до відповідача про 8 934 409, 11 грн. з яких сума основної заборгованості в розмірі 6 023 375, 53 грн., пеня в розмірі 1 170 992, 92 грн., 7% штрафу в розмірі 361 398, 39 грн., 3% річних в розмірі 355 892, 30 грн., суму інфляційних в розмірі 1 022 749, 97 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2025 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підгатовче засідання на 19.01.2026.

19.12.2025 від Державного підприємства «Гарантований покупець» надійшов відзив на позовну заяву.

24.12.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Доброслав - Солар» надійшла відповідь на відзив.

29.12.2025 від Державного підприємства «Гарантований покупець» надійшли заперечення по справі.

05.01.2025 від Державного підприємства «Гарантований покупець» надійшло клопотання про поновлення строку для подання відзиву.

07.01.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Доброслав - Солар» надійшли заперечення та клопотання про залучення третьої особи.

У судовому засіданні 19.01.2026 представник позивача та відповідача надали усні пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2026 було продовжено строк підготовчого провадження та відкладено розгляд справи на 02.02.2026.

30.01.2026 від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» надійшли пояснення по справі.

У судовому засіданні 02.02.2026 представник позивача та відповідача надали усні пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2026 було відкладено розгляд справи на 16.02.2026.

У судовому засіданні 16.02.2026 представники позивача та відповідача надали усні пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2026 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 23.03.2026.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2026 було оголошено перерву до 20.04.2026.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

29.11.2019 між Державним підприємством «Гарантований покупець» (далі - Гарантований покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Доброслав-Солар» (далі - Продавець за «зеленим» тарифом) було укладено договір №1069/01 (далі - Договір), за умовами якого продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за «зеленим» тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок).

У відповіднсті до п. 2.3. договору виробник за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця «зеленим» тарифом за встановленим йому «зеленим» тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

Згідно з п. 2.4. договору сторони погодили, що виробник за «зеленим» тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом встановлені НКРЕКП, у національній валюті України.

Пунктом п. 2.5. договору передбачено, що вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у виробників за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом.

Розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок виробника за «зеленим» тарифом, з урахуванням ПДВ (п. 3.2 договору).

Згідно з п. 3.1 договору обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку або глави 7 Порядку.

Пунктом 3.3 договору встановлено, що оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у продавців за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами укладено ряд додаткових угод, відповідно до яких внесено зміни та доповнення до договору, зокрема Додатковою угодою від 20.03.2020 № 564/01/20 до договору, сторони виклали статті 1-7 договору в новій редакції.

Додатковою угодою від 26.02.2021 року №954/01/21 сторони доповнили пункт 1.2. Договору.

Додатковою угодою від 12.06.2023 року №1963/07/23 сторони доповнили пункт 7.6 Договору.

Додатковою угодою від 25.01.2024 року №154/07/24 сторони дійшли згоди, а саме глави 1-8 Договору змінити главами 1-9.

Відповідно до пункту 4.1 договору, продавець за зеленим тарифом має право вимагати від гарантованого покупця повну та своєчасну оплату товарної продукції відповідно до глави 3 цього договору.

Пунктом 4.5 договору визначено, що гарантований покупець зобов`язаний: купувати у продавця за зеленим тарифом вироблену електричну енергію, за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб; у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у продавця за зеленим тарифом електричну енергію; розраховувати розмір частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії продавця за зеленим тарифом відповідно до глави 9 Порядку.

Пунктом 8 частини 9 статті. 65 Закону України «Про ринок електричної енергії», гарантований покупець зобов`язаний сплачувати своєчасно та в повному обсязі за електричну енергію, куплену у виробників, яким встановлено зелений тариф, а також у виробників, які за результатами аукціону набули право на підтримку.

Позивач посилається на умови договору та пункту 10.1 Порядку, зобов`язання з оплати поставленої позивачем електричної енергії за 1-10 дні місяця мало бути виконане відповідачем у строк до 15 числа (включно) розрахункового місяця, а з оплати поставленої електричної енергії за 11-20 дні місяця до 25 числа включно розрахункового місяця.

Відповідно до пункту 10.4 Порядку, після отримання від продавця акту купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів. У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного КЕП уповноваженої особи акту купівлі-продажу.

Постановами НКРЕКП затверджений розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої гарантованим покупцем у наступні періоди:

Постанова від 11.02.2022 № 254 у грудні 2021 року;

Постанова від 15.02.2022 № 300 у червні, серпні, вересні та листопаді 2021 року;

Постанова від 09.09.2022 № 1117 у січні травні, липні, жовтні 2021 року;

Постанови Постанова від 31.05.2022 № 557 у січні 2022 року;

Постанова від 09.09.2022 № 1117 у січні травні, липні, жовтні 2021 року та у лютому червні 2022 року;

Постанова від 20.09.2022 № 1190 у липні 2022 року;

Постанова від 14.03.2023 № 473 у серпні 2022 року;

Постанова від 30.04.2024 № 858 у січні, лютому та липні вересні 2023 року;

Постанова від 08.05.2024 № 896 у грудні 2022 року, у березні червні 2023 року та у листопаді та грудні 2023 року;

Постанова від 15.05.2024 № 946 у вересні листопаді 2022 року та у жовтні 2023 року;

Постанова від 18.12.2024 № 2146 у лютому та березні 2024 року;

Постанова від 30.12.2024 № 2418 у вересні 2024 року;

Постанова від 21.01.2025 № 76 у липні 2024 року;

Постанова від 11.02.2025 № 193 у квітні та серпні 2024 року;

Постанова від 18.02.2025 № 247 у жовтні та листопаді 2024 року;

Постанова від 25.02.2025 № 285 у грудні 2024 року;

Постанова від 11.03.2025 № 378 у січні 2025 року;

Постанова від 08.04.2025 № 529 у січні 2024 року, у травні та червні 2024 року та лютому 2025 року;

Постанова від 20.05.2025 № 753 у березні 2025 року;

Постанова від 18.06.2025 № 916 у квітні 2025 року;

Постанова від 15.07.2025 № 1074 у травні 2025 року;

Постанова від 12.08.2025 № 1238 у червні 2025 року;

Постанова від 02.09.2025 № 1398 у липні 2025 року;

Постанова від 14.10.2025 № 1648 у серпні 2025 року.

03.11.2023 НКРЕКП постановою № 2057 Про встановлення на 2 квартал 2022 року зелених тарифів на електричну енергію та надбавки до зелених тарифів за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва для суб`єктів господарювання установила ТОВ «Доброслав-Солар» зелений тариф на електричну енергію на 2 квартал 2022 року в розмірі 420,25 (без ПДВ), коп/кВт·год .

03.11.2023 НКРЕКП постановою № 2058 Про встановлення на 3 квартал 2022 року зелених тарифів на електричну енергію та надбавки до зелених тарифів за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва для суб`єктів господарювання установила ТОВ «Доброслав-Солар» зелений тариф на електричну енергію на 3 квартал 2022 року в розмірі 395,60 (без ПДВ), коп/кВт·год.

Позивач посилається на те, що у відповідності до встановлених постановою НКРЕКП від 03.11.2023 №2057, № 2058 розмірів зелених тарифів на електричну енергію та надбавок до зелених тарифів за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва для суб`єктів господарювання, ТОВ «Доброслав-Солар» має право на додаткове отримання грошових коштів за відпущену електроенергію протягом квітня вересня 2022 року у розмірі 171 402,04 грн.

05.11.2025 позивач звернувся до відповідача з претензією щодо погашення заборгованості в розмірі 171 402, 04 грн, яка виникла у відповідності до встановлених постановами НКРЕКП від 03.11.2023 №2057, № 2058 розмірів зелених тарифів на електричну енергію та надбавок до зелених тарифів за 2-й та 3-й квартали 2022 року.

Відповідач вказану претензію залишив без відповіді та задоволення, що стало підставою звернення ТОВ «Доброслав-Солар» до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому позивач просив стягнути з Державного підприємства «Гарантований покупець» в тому числі, заборгованість у розмірі 171 402,04 грн, яка виникла у зв`язку з прийняттям постанов НКРЕКП від 03.11.2023 №2057, № 2058.

Внаслідок прийняття постанов НКРЕКП № 2057, № 2058 від 03.11.2023 змінився розмір ставки зеленого тарифу, тоді як обсяг відпущеної електроенергії протягом квітня-вересень 2022 року є незмінним, він погоджений сторонами в актах купівлі-продажу.

НКРЕКП постановами №2057, № 2058 від 03.11.2023 привів у відповідність до закону розміри ставок зеленого тарифу на ІІ -ІІІ квартал 2022 року та на виконання рішень у справах № 640/13467/22 та № 500/3045/22.

Позивач зазначає, що подібний правовий висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.03.2025 у справі № 910/7945/22.

На виконання умов договору, сторонами було підписано акти купівлі-продажу електроенергії за січень грудень 2021 року на загальну суму 9 998 266,59 грн.

Відповідач сплатив частину заборгованості на суму 9 968 701,71 грн в результаті чого сума боргу за зобов`язаннями 2021 року (січень-грудень) на 22.10.2025 року становить 29 564,88 грн (двадцять дев`ять тисяч) грн 88 коп.

На виконання умов договору, сторонами було підписано акти купівлі-продажу електроенергії за січень грудень 2022 року на загальну суму 6 449 701,55 грн.

Відповідач сплатив частину заборгованості на суму 3 009 447,13 грн в результаті чого сума боргу за зобов`язаннями 2022 року (січень-грудень) на 22.10.2025 року з урахуванням нарахувань на підставі постанов НКРЕКП від 03.11.2023 №2057, № 2058 становить 3 440 254,42 + 171 402,04 = 3 611 656,46 грн.

На виконання умов договору, сторонами було підписано акти купівлі-продажу електроенергії за січень грудень 2023 року на загальну суму 11 003 965,84 грн.

Відповідач сплатив частину заборгованості на суму 10 828 249,46 грн в результаті чого сума боргу за зобов`язаннями 2023 року (січень-грудень) на 22.10.2025 року становить 175 716,38 грн (сто сімдесят п`ять тисяч сімсот шістнадцять тисяч) грн 38 коп.

На виконання умов договору, сторонами було підписано акти купівлі-продажу електроенергії за січень грудень 2024 року на загальну суму 12 701 815,97 грн.

Відповідач сплатив частину заборгованості на суму 11 154 989,14 грн в результаті чого сума боргу за зобов`язаннями 2024 року (січень-грудень) на 22.10.2025 року становить 1 546 826,83 грн (один мільйон п`ятсот сорок шість тисяч вісімсот двадцять шість) грн 83 коп.

На виконання умов договору, сторонами було підписано акти купівлі-продажу електроенергії за січень серпень 2025 року на загальну суму 10 642 086,13 грн.

Відповідач сплатив частину заборгованості на суму 9 952 910,27 грн в результаті чого сума боргу за зобов`язаннями 2025 року (січень-серпень) на 22.10.2025 року становить 689 175,86 грн (шістсот вісімдесят дев`ять тисяч сто сімдесят п`ять) грн 86 коп.

Враховуючи вимоги пункту 10.4 Порядку та зазначені вище Постанови НКРЕКП, відповідач повинен був здійснити остаточний розрахунок з ТОВ «Доброслав-Солар» із забезпеченням товариству 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів протягом трьох/п`яти (ред.26.01.24) робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці. Оскільки оплату за передану електричну енергію Відповідач здійснив лише частково, станом на 22.10.2025 Відповідач має основну заборгованість за реалізовану в період з січня 2021 по серпень 2025 року електричну енергію в розмірі 6 023 375, 53 коп.

Факт поставки електричної енергії, її обсяг та вартість підтверджуються актами купівлі-продажу електроенергії.

Крім того, як вбачається з відзиву на позовну заяву поданого Відповідачем, останнім здійснено оплату в сумі 276 970, 11 грн., що входить в заявлений позивачем період, а саме за серпень 2025, яка була проведена Відповідачем до відкриття провадження у даній справі, на підтвердження чого надано відповідні платіжні інструкції.

Господарський суд міста Києва бере до уваги правову позицію, викладену у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04 та Постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.07.2019 у справі № 916/144/18, в яких зазначено, якщо предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив своє існування в процесі розгляду справи, це є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Однак, якщо ж предмет спору був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Відтак, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 276 970, 11 грн.

Під час розгляду справи в суді відповідач сплатив на рахунок позивача частину заборгованості в розмірі 938 772, 62 грн.

Наведені обставини слугували підставою для закриття провадження в частині сплачених відповідачем грошових коштів на підставі ст. 231 ГПК України.

За приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

За змістом ст. 193 ГК України, в редакції станом на момент спірних правовідносин, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з частиною 2 статті 714 ЦК України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію (частини 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 5 статті 65 Закону України «Про ринок електричної енергії» гарантований покупець здійснює оплату електричної енергії, купленої за "зеленим" тарифом та за аукціонною ціною, за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку, у порядку та строки, визначені відповідними договорами.

Пунктом 3.3 договору встановлено, що оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у продавців за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку.

Глава 10 Порядку № 641 визначає порядок здійснення розрахунків за відпущену Продавцем електричну енергію.

Так, відповідно до п. 10.1. Порядку № 641 до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО підписаної КЕП, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію. До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

Згідно до п. 10.4. Порядку № 641 після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного акта купівлі-продажу.

Згідно п.72. ч.1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» Регулятор - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).

Водночас, як встановлено судом та підтверджується позивачем у справі, 09 вересня 2022 року Національною комісією що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг було прийнято Постанову № 1117 «Про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ» у січні травні, липні, жовтні 2021 року та у лютому червні 2022 року.

Крім того, Господарський суд міста Києва зазначає, що у справах №№910/6550/20, 910/13599/20, 910/7972/20, 910/9475/20 Верховний Суд вже наголошував про наявність правового висновку у подібних правовідносинах.

Господарський суд міста Києва зазначає, що рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел не є відкладальною обставиною в розумінні статті 212 ЦК України, до настання якої позивач не має права вимагати здійснення оплати за продану ним електричну енергію відповідачу за договором.

До того ж, вартість проданої електричної енергії за «зеленим тарифом» визначена позивачем на підставі встановлених тарифів Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, що відображено в актах купівлі-продажу електричної енергії. Більш того, вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у виробників за «зеленим» тарифом, враховується при визначені Регулятором суми послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел.

Відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість тверджень позивача щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача боргу за поставлену електричну енергію.

Крім того, Позивачем заявлено до стягнення штрафні санкції у вигляді пені в розмірі 1 170 992, 92 грн., 7 % штрафу в розмірі 361 398, 39 грн., 3 % річних у розмірі 355 892, 30 грн. та втрати від інфляції в розмірі 1 022 79, 97 грн.

Відповідно, Пунктом 4.6 Договору встановлено, що гарантований покупець несе відповідальність за порушення порядку оплати продавцю за «зеленим» тарифом, що визначений у главі 10 Порядку. Гарантованому покупцю нараховується пеня в розмірі 0,1% від неоплаченої згідно з Порядком (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на день розрахунку) за кожен день прострочення. З гарантованого покупця може додатково стягуватися штраф у розмірі 7% від неоплаченої згідно з Порядком суми ненадходження понад 30 днів на рахунок покупця за «зеленим» тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати. Сплата гарантованим покупцем пені та штрафу здійснюється з поточних рахунків гарантованого покупця на поточні рахунки продавців за «зеленим» тарифом.

Позивач, за прострочення зобов`язання нарахував відповідачу пеню 0,1% від неоплаченої згідно Порядком суми, за період порушення грошового зобов`язання за розрахункові місяці з червня по липень 2020 року, що становить 2 490 828, 50 грн. та штраф у розмірі 7% від неоплаченої згідно Порядком суми за ненадходження понад 30 днів на рахунок виробника за "зеленим" тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати, за період порушення грошового зобов`язання за розрахункові місяці з червня по липень 2020 року, що становить 957 234, 54 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства та зважаючи на допущене відповідачем порушення зобов`язання, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про сплату неустойки (пені та штрафу) є правомірними.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд, здійснивши власний перерахунок заявленої до стягнення суми штрафних санкцій (пені та штрафу) відповідно до умов укладеного сторонами правочину, вважає, що наданий позивачем розрахунок є арифметично вірним.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання по оплаті електричної енергії, поставленої позивачем то вимоги останнього про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат є законними, обґрунтованими та арифметично вірним.

З приводу посилань відповідача на підпункт 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" судом враховується наступне.

Так, Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого відповідним Законом України від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні із 24.02.2022 було введено воєнний стан, який триває і наразі.

Відповідно до статей 1, 17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" НКРЕКП є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що утворений Кабінетом Міністрів України; Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг; Регулятор має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання.

Пунктом 5 постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду" в редакції із змінами, внесеними згідно з постановою НКРЕКП №333 від 27.02.2022 було передбачено: "Рекомендувати учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

У подальшому пункти 1-12 постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 замінено новим пунктом 1 в редакції постанови НКРЕКП №413 від 26.04.2022, підпунктом 16 якої передбачено: "зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії".

Відповідно до статті 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Зокрема, у рішеннях від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012 Конституційний Суду України зазначив, що закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами статей 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 910/14285/25 в частині стягнення 938 772 (дев`ятсот тридцять вісім тисяч сімсот сімдесят дві) грн. 62 коп. закрити.

2. В іншій частині позовні вимоги задовольнити частково.

3.Стягнути з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ» (01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 27, ідентифікаційний код 43068454) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДОБРОСЛАВ-СОЛАР» (Україна, 01135, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГРИГОРІЯ АНДРЮЩЕНКА, будинок 4-Г, ) - заборгованість у розмірі 4 807 632 (чотири мільйони вісімсот сім тисяч шістсот тридцять дві) грн. 80 коп. , 355 892 (триста п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот дев`яносто дві) грн. 30 коп. 3 % річних, 1 022 749 (один мільйон двадцять дві тисячі сімсот сорок дев`ять) грн. 97 коп. інфляційних витрат, 1 170 992 (один мільйон сто сімдесят тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 92 коп. пені, 361 398 (триста шістдесят одна тисяча триста дев`яносто вісім) грн. 39 коп. 7 % штрафу, 43 840 (сорок три тисячі вісімсот сорок) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу та судовий збір у розмірі 104 232 (сто чотири тисячі двісті тридцять дві) грн. 38 коп.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.04.2026

Суддя І.В. Алєєва