ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2026 р. Справа№ 910/13748/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Линник А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Українські фонди»

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2026

у справі № 910/13748/25 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБП Ріал Естейт»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Українські фонди»

про стягнення 460 166,11 грн, -

за участю представників сторін згідно з протоколом судового засідання, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДБП Ріал Естейт» (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Українські фонди» (далі - Компанія) 460 166,11 грн, з яких: 328 766,09 грн - основний борг (суборендна плата за період з листопада 2024 року по вересень 2025 року, компенсація комунальних послуг за період з листопада 2024 року по вересень 2025 року, та експлуатаційних витрат за період з жовтня 2024 року по вересень 2025 року, 59 770, 82 грн - пеня, 5 875, 98 грн - 3% річних, 65 753, 22 грн - штраф, посилаючись на неналежне виконання Відповідачем грошових зобов`язань за Договором суборенди нерухомого майна №2022-06/46 від 24.06.2022 у частині своєчасного та в повному обсязі справляння плати за піднайм майна.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2026 у справі №910/13748/25 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Українські фонди» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБП Ріал Естейт» 119065,34 грн заборгованості по суборендній платі, 56559,28 грн заборгованості по відшкодуванню комунальних послуг, 52129,76 грн заборгованості по експлуатаційним витратам, 564,51 грн 3% річних, 5397,46 грн пені, 45550,88 грн штрафу та 4189,00 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано нормами статей 6, 11, 509, 524, 526, 533-535, 549, 625, 626, 627, 629, 638-640, 759, 762, 763, 774, 785 Цивільного кодексу України та встановленими судом обставинами перебування сторін спору у договірних правовідносинах на підставі договору суборенди нерухомого майна №2022-06/46 від 24.06.2022 та неналежним виконанням Компанією зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати обумовлених договором платежів, а саме, суборендної плати, відшкодування вартості комунальних послуг, а також експлуатаційних витрат.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Українські фонди» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норму статті 208 ЦК України та не дотримано вимог статті 77 ГПК України. Зокрема, судом першої інстанції в основу судового рішення покладено копію Договору суборенди нерухомого майна №2022-06/46 від 24.06.2022, яка не містить підписів та печаток сторін. Відсутність у Компанії копії договору суборенди виключає наявність будь-яких зобов`язань Компанії, обґрунтованих цим договором.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Українські фонди» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Тищенко А.І., Михальської Ю.Б.

Скаржником в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване тим, що оскаржуване рішення з`явилося в загальному доступі 16.01.2026, однак скаржник дізнався про оскаржуване рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 20.01.2026.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2026 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Українські фонди» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2026 у справі № 910/13748/25, відкрито провадження за апеляційною скаргою та призначено її розгляд на 12.03.2026. Ухвалою суду також: зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2026 у справі №910/13748/25, Товариству з обмеженою відповідальністю «ДБП Ріал Естейт» встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 26.02.2026 та витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/13748/25.

26.02.2026 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Товариства, у якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених в оскаржуваному рішенні обставин. Вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено наявність між сторонами спору договірних зобов`язань, які виникли на підставі Договору суборенди нерухомого майна №2022-06/46 від 24.06.2022.

10.03.2026 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Компанії про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з неможливістю представника Компанії взяти участь у судовому засіданні, призначеному на 12.03.2026.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2026 розгляд апеляційної скарги відкладено на 09.04.2026.

У судове засідання 09.04.2026 з`явився представник Товариства, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю її доводів. Просив апеляційну скаргу Компанії залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Представник Компанії у судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що остання належним чином повідомлялась про дату, час та місце проведення судового засідання.

Судова колегія, вислухавши думку Товариства щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності представника Компанії, дійшла висновку про наявність підстав для подальшого розгляду справи без участі учасника справи, який не з`явився.

Так, згідно з частинами 1 та 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Водночас, колегія звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

09.04.2026 у судовому засіданні колегією суддів було проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Обговоривши доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Українські фонди», відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши докази наявні у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДБП Ріал Естейт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Українські фонди» укладено Договорів суборенди нерухомого майна №2022-06/46 від 24.06.2022, за умовами якого:

- пункт 1.1: Товариство (за текстом договору - Орендар) передає, а Компанія (за текстом договору - Суборендар) приймає, у відповідності до умов даного Договору, у тимчасове оплачуване користуванню нежитлове приміщення за номером 203, загальною площею 98,5 кв.м, що знаходиться на другому поверсі в корпусі «Б» адміністративно-виробничої будівлі «А,Б,Б'» (далі за текстом - Будівля) за адресою: м. Київ, вул. Ушинського,40 (далі за текстом - Об`єкт суборенди);

- пункт 1.4: Передача в суборенду Об`єктів суборенди оформляється Актом прийому-передачі, що є невід`ємною частиною даного Договору;

- підпункт 2.3.3. пункту 2.3: Суборендар зобов`язаний у відповідності з умовами даного Договору своєчасно та в повному обсязі сплачувати Суборендну плату, компенсацію комунальних, експлуатаційних, інших платежів, передбачених даним Договором;

- пункт 3.1: Даний Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін (за наявності) та діє до 31.05.2025 включно;

- пункт 3.2: Строк суборенди у відповідності до умов цього Договору починається з дати підписання Сторонами Акту прийому-передачі Об`єктів суборенди (в суборендне користування) і закінчується датою підписання Сторонами Акту прийому-передачі (повернення) Об`єктів суборенди;

- пункт 3.2.1: Орендар передає Суборендарю, а Суборендар приймає в користування Об`єкти суборенди з дати підписання Aкту прийому-передачі Об`єктів суборенди, що є Додатком №1 до даного Договору;

- пункт 3.2.2: Акт прийому-передачі (повернення) Об`єктів суборенди від Суборендаря до Орендаря у зв`язку із закінченням (достроковим припиненням) дії Договору, повинен бути підписаний Сторонами в останній день дії даного Договору суборенди. Обов`язок по підготовці Акту прийому-передачі (повернення) Об`єктів суборенди покладається на Суборендаря;

- пункт 4.1: Об`єкт суборенди передається Суборендарю на підставі Акту прийому-передачі Об`єкта суборенди, в якому вказується технічний стан, кінцевий розмір площі Об`єкта суборенди, місце розташування Об`єкта суборенди. Протягом 3 (трьох) календарних днів з дня передачі Об`єкта суборенди Орендарем Суборендарю, Суборендар зобов`язаний надати Орендарю на зберігання дублікати ключів від Об`єкта суборенди. Дублікати ключів повниш бути опломбовані (тубус, заклеєний поштовий конверт, завізовані відповідальною особою Суборендаря та відбитком печатки (за наявності) та передані під підпис до відділу оренди;

- пункт 4.2: Не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів до дати закінчення строку дії (дострокового припинення) даного Договору суборенди. Повідомлення вважається належним чином доставлене, якщо отримано документальне підтвердження його направлення за адресою Орендаря, вказаною в даному Договорі (шляхом кур`єрської доставки, цінним листом з описом вкладення або листом, врученим під розпис);

- пункт 4.3: Суборендар зобов`язаний в останній день дії (дострокового припинення) даного Договору повернути Орендарю Об`єкт суборенди в стані, не гіршому за той, в якому Об`єкт суборенди був переданий Суборендарю за Актом прийому-передачі Об`єкта суборенди, з урахуванням нормального зносу і умов даного Договору та положень чинного законодавства України, що стосуються поліпшень Об`єкта суборенди;

- пункт 5.1: Суборендар зобов`язаний вносити Суборендну плату за користування Об`єктом суборенди в розмірах та в строки, обумовлені даним Договором;

- пункт 5.2: Розмір Суборендної плати за один календарний місяць (з 1 числа поточного календарного поточного календарного місяця до останнього числа поточного календарного місяця) за користування всім Об`єктом суборенди становить 16 253,00 грн за місяць за весь Об`єкт суборенди;

Розмір Суборендної плати за один календарний місяць (з 1 числа поточного календарного місяця до останнього числа поточного календарного місяця) за користування всім Об`єктом суборенди становить на період:

- з 24.06.2022 по 30.06.2022 включно - 4 063,00 грн;

- з 01.07.2022 по 31.07.2022 включно - 4 876,00 грн;

- з 01.08.2022 по 31.08.2022 включно - 8 127,00 грн;

- з 01.09.2022 по 30.09.2022 включно - 12 190,00 грн.

- пункт 5.3: Суборендна плата нараховується Суборендарю з дати підписання акту приймання-передачі. Після закінчення кожного календарного місяця, в якому надавалися послуги з суборенди Об`єкта суборенди, Сторони складають Акт про надані послуги з суборенди Об`єкта суборенди. Щомісячно Суборендна плата коригується на коефіцієнт інфляції на підставі даних органів статистики, але не може бути меншою, ніж зазначені в пункті 5.2. В суму Суборендної плати не входить вартість комунальних та експлуатаційних послуг. Додатково Суборендар здійснює компенсацію вартості комунальних та експлуатаційних послуг на умовах цього Договору;

- пункт 5.4: Суборендна плата сплачується Суборендарем Орендарю в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Орендаря щомісячно. Оплата здійснюється шляхом 100% попередньої оплати в строк не пізніше 25-го числа поточного місяця за наступний місяць Суборенди на підставі рахунку, що був виставлений Орендарем. У разі відсутності у Суборендаря рахунку на оплату Суборендної плати за будь-якими причинами Суборендар зобов`язаний сплатити Суборендну плату у зазначений в цьому пункті термін на підставі цього Договору в чинному розмірі Субореидної плати. Датою нарахування доходу Орендаря є останнє число місяця;

- пункт 5.5: Суборендна плата за неповний календарний місяць розраховується пропорційно періоду суборендного користування у відповідному місяці;

- пункт 5.10: Суборендар, крім платежів з суборенди, повинен компенсувати Орендарю витрати на комунальні послуги (електроенергію, водопостачання, водовідведення, тепло) шляхом 100% попередньої оплати в розмірі вартості фактичних спожитих послуг за попередній місяць на підставі рахунку, наданого Орендарем;

- пункт 5.11: Суборендар перераховує кошти в рахунок витрат за комунальні послуги в строк, встановлений пунктом 5.4. даного Договору. Розмір компенсації вартості спожитих комунальних послуг підлягає корегуванню на кінець кожного місяця суборенди за результатами фактичних витрат та фактично спожитих послуг відповідно до засобів обліку, встановлених Орендарем або визначеного розрахунковим шляхом пропорційно орендованій площі. Коригування проводиться Орендарем до 25 числа місяця, наступного за звітним. Якщо сума розміру наданих комунальних послуг буде становити більше, ніж сплачено Суборендарем, то на різницю між фактично спожитими та сплаченими комунальними послугами Орендар надає Суборендарю рахунок на оплату. Суборендар зобов`язаний здійснити оплату рахунку в строк, встановлений пунктом 5.4. даного Договору. Якщо сума розміру наданих комунальних послуг буде становити менше, ніж сплачено Суборендарем, різниця між фактично спожитими та сплаченими комунальними послугами зараховується Орендарем як частина сплаченого авансового платежу на комунальні послуги за наступний календарний місяць.

- пункт 5.12: Суборендар додатково щомісячно відшкодовує Орендарю витрати, пов`язані з експлуатацією, обслуговуванням і утриманням Об`єктів суборенди (надалі - експлуатаційні витрати) шляхом 100% попередньої оплати в термін, встановлений пунктом 5.4. даного Договору, на підставі рахунку, наданого Орендарем.

- пункт 5.13: Сторони погодили, що рахунки-фактури, Акти про падання послуг, акти звірки взаєморозрахунків та інші документи, якими Сторони здійснюють обмін у процесі виконання цього Договору, надаються Сторонами в електронному вигляді з використанням програми МЕДОК, БЕСТ ЗВІТ чи ін. програми. Сторони визнають електронні документи, сформовані та передані з використанням МЕДОК, БЕСТ ЗВІТ чи ін. програми, як офіційні та ті, що мають юридичну силу;

- пункт 5.14: Акт про надання послуг повинен бути підписаний Суборендарем протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання електронним цифровим підписом (ЕЦП) та скріплений печаткою (за наявності), або Суборендар протягом цього строку повинен надати мотивовану відмову від підписання Акту про надання послуг у письмовому вигляді на фактичну адресу Орендаря, що зазначена в цьому Договорі. У день підписання Сторонами Акту зобов`язання Орендаря щодо надання Послуг вважаються виконаними. У випадку, коли Акт не підписується (затверджується) та/або не повертається Суборендарем Орендарю, протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання Акту про надання послуг, Акт про надання послуг вважається підписаним, затвердженим, прийнятим та зобов`язання з боку Орендаря за Договором вважаються виконаними;

- пункт 10.5: За прострочення поточних платежів з Суборендної плати, експлуатаційних витрат, витрат на утримання Об`єктів суборенди та комунальних послуг, а також за прострочення оплати суми гарантійного платежу за Договором, Суборендар сплачує Орендарю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення за весь час прострочення. Пеня розраховується за формулою: Сума пені = Сума боргу х облікова ставка НБУ х 2 : кількість днів у році х кількість днів прострочення. Сторони домовились, що строк позовної давності до вимог про стягнення пені становить 3 (три) роки. Крім того Суборендар сплачує 3 % річних, що розраховуються за формулою: Сума 3 % річних = Сума боргу х 3 % : кількість днів у році х кількість днів прострочення. Сторони домовились, що нарахована згідно зазначених формул сума пені та 3 % річних вираховується Орендарем із суми платежу, що надійде від Суборендаря в рахунок погашення заборгованості незалежно від призначення платежу;

- пункт 10.13: У випадку прострочення оплати платежів з Суборендної плати, експлуатаційних витрат та компенсації комунальних послуг, а також за прострочення оплати суми гарантійного платежу за Договором, більше, ніж на 3 (три) календарні дні, Орендар має право вимагати, а Суборендар за такою вимогою Орендаря зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10% від загальної суми заборгованості Суборендаря на користь Орендаря, у випадку прострочення оплати вищезазначених платежів більше, ніж на 10 календарних днів, розмір штрафу становитиме 20% від загальної суми заборгованості Суборендаря на користь Орендаря. Суборендар зобов`язаний сплатити штраф Орендарю протягом 3 банківських днів, від дня отримання відповідної вимоги Орендаря. Зобов`язання Суборендаря по оплаті платежів із Суборендної плати, експлуатаційних витрат та компенсації комунальних послуг, а також оплати суми гарантійного платежу за Договором, вважаються виконаними в момент зарахування коштів на поточний рахунок Орендаря в повному обсязі.

На виконання умов Договору, Позивачем були виставлені Відповідачу рахунки на оплату щодо:

1) плати за піднайм (суборенду) майна:

- №дОр002 178 від 30.11.2024 (за листопад 2024 року) на суму 698,00 грн;

- №дОр002 387 від 31.12.2024 (за грудень 2024 року) на суму 19 698,00 грн;

- №ДРЕЕК- 00171 від 31.01.2025 (за січень 2025 року) на суму 19 698,00 грн;

- №дОр0000347 від 28.02.2025 (за лютий 2025 року) на суму 19 698,00 грн;

- №дОр0000551 від 31.03.2025 (за березень 2025 року) на суму 19 698,00 грн;

- №дОр0000764 від 30.04.2025 (за квітень 2025 року) на суму 19 698,00 грн;

- №дОр0000959 від 31.05.2025 (за травень 2025 року) на суму 19 698,00 грн;

- №дОр001 421 від 30.06.2025 (за червень 2025 року) на суму 19 698,00 грн;

- №дОр001 422 від 01.07.2025 (за липень 2025 року) на суму 19 698,00 грн;

- №дОр001 576 від 31.08.2025 (за серпень 2025 року) на суму 19 698,00 грн;

- №дОр001 749 від 19.09.2025 (за вересень 2025 року) на суму 12 475,40 грн;

2) коефіцієнту інфляції:

- №дІн001 989 від 31.12.2024 (за грудень 2024 року) на суму 354,54 грн;

- №ДРЕЕR-00357 від 31.01.2025 (за січень 2025 року) на суму 374,28 грн;

- №дІн0000337 від 28.02.2025 (за лютий 2025 року) на суму 275,76 грн;

- №дІн0000527 від 31.03.2025 (за березень 2025 року) на суму 236,40 грн;

- №дІн0000725 від 30.04.2025 (за квітень 2025 року) на суму 157,56 грн;

- №дІн0000945 від 31.05.2025 (за травень 2025 року) на суму 295,50 грн;

- №дІн001 326 від 30.06.2025 (за червень 2025 року) на суму 137,88 грн;

- №дІн001 327 від 01.07.2025 (за липень 2025 року) на суму 256,08 грн;

- №дІн001 479 від 31.08.2025 (за серпень 2025 року) на суму 157,56 грн;

3) комунальних витрат:

- №дКо002 584 від 30.11.2024 (за листопад 2024 року) на суму 6 483,58 грн;

- №дКо002 792 від 01.12.2024 (за грудень 2024 року) на суму 11 767,02 грн;

- №дКо0000142 від 31.01.2025 (за січень 2025 року) на суму 11 794,50 грн;

- №дКо0000342 від 28.02.2025 (за лютий 2025 року) на суму 11 776,02 грн;

- №дКо0000538 від 31.03.2025 (за березень 2025 року) на суму 11 906,16 грн;

- №дКо0000745 від 30.04.2025 (за квітень 2025 року) на суму 1 419,60 грн;

- №дКо0000946 від 31.05.2025 (за травень 2025 року) на суму 1 412,40 грн;

- №дКо001 403 від 30.06.2025 (за червень 2025 року) на суму 1 403,22 грн;

- №дКо001 404 від 31.07.2025 (за липень 2025 року) на суму 953,34 грн;

- №дКо001 517 від 31.08.2025 (за серпень 2025 року) на суму 792,00 грн;

- №дКо001 675 від 19.09.2025 (за вересень 2025 року) на суму 597,36 грн;

4) відшкодування експлуатаційних витрат:

- №дЕк 002 296 від 01.10.2024 (за жовтень 2024 року) на суму 6 503,72 грн;

- №дЕк002 495 від 30.11.2024 (за листопад 2024 року) на суму 6 603,72 грн;

- №дЕк002 700 від 31.12.2024 (за грудень 2024 року) на суму 6 503,72 грн;

- №дЕк0000144 від 31.01.2025 (за січень 2025 року) на суму 6 503,72 грн;

- №дЕк0000332 від 28.02.2025 (за лютий 2025 року) на суму 6 503,72 грн;

- №дЕк0000528 від 31.03.2025 (за березень 2025 року) на суму 6 503,72 грн;

- №дЕк0000731 від 30.04.2025 (за квітень 2025 року) на суму 6 503,72 грн;

- №дЕк0000920 від 31.05.2025 (за травень 2025 року) на суму 6 503,72 грн;

- №дЕк001 369 від 30.06.2025 (за червень 2025 року) на суму 6 503,72 грн;

- №дЕк001 370 від 31.07.2025 (за липень 2025 року) на суму 6 503,72 грн;

- №дЕк001 490 від 31.08.2025 (за серпень 2025 року) на суму 6 503,72 грн;

- №дЕк001 649 від 19.09.2025 (за вересень 2025 року) на суму 4 119,00 грн.

19.09.2025 між Товариством та Компанією було підписано Акт прийому-передачі (повернення) Об`єкта з суборенди, відповідно до якого Відповідач прийняв та передав згідно Договору суборенди нерухомого майна №2022-06/46 від 24.06.2022 з тимчасового оплачуваного користування нежитлове приміщення за номером 203, загальною площею 98,5 кв.м, що знаходиться на другому поверсі в корпусі «Б» адміністративно-виробничої будівлі «А,Б,Б'» за адресою: м. Київ, вул. Ушинського,40.

Предметом спору у справі, що переглядається, є вимога Товариства про стягнення з Компанії заборгованості за Договором суборенди нерухомого майна №2022-06/46 від 24.06.2022 у розмірі 460 166,11 грн, з яких: 328 766,09 грн - основний борг (суборендна плата за період з листопада 2024 року по вересень 2025 року, компенсація комунальних послуг за період з листопада 2024 року по вересень 2025 року, та експлуатаційних витрат за період з жовтня 2024 року по вересень 2025 року, 59 770, 82 грн - пеня, 5 875, 98 грн - 3% річних, 65 753, 22 грн - штраф.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Так, статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нормами статті 509 ЦК України та статті 173 ГК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне положення мітиться в частині 1 статті 526 ЦК України.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Заперечуючи проти позову, Компанія вказувала, що Товариством не було надано доказів укладення між ними Договором суборенди нерухомого майна №2022-06/46 від 24.06.2022, оскільки примірник правочину не містить ані підписів уповноважених представників, ані скріплення його печатками сторін. Аналогічні доводи покладені Компанією в основу апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (абзац 1 частини 2 статті 639 ЦК України).

За положеннями частини 1 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина 2 статті 640 ЦК України).

Таким чином, як правильно виснував суд першої інстанції, договір не може вважатися неукладеним після його повного чи часткового виконання.

Так, як встановлено судом першої інстанції, у матеріалах справи міститься копія Договору суборенди нерухомого майна №2022-06/46 від 24.06.2022, за умовами пункту 3.1. якого вказаний Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін (за наявності). Однак, Договір не містить ані підписів уповноважених представників, ані скріплення його печатками сторін.

У той же час, як було уже встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 19.09.2025 між Товариством та Компанією було підписано Акт прийому-передачі (повернення) Об`єкта з суборенди, відповідно до якого Компанія прийняла та передала згідно Договору суборенди нерухомого майна №2022-06/46 від 24.06.2022 з тимчасового оплачуваного користування нежитлове приміщення за номером 203, загальною площею 98,5 кв.м, що знаходиться на другому поверсі в корпусі «Б» адміністративно-виробничої будівлі «А,Б,Б'» за адресою: м. Київ, вул. Ушинського,40.

Документ підписаний уповноваженими представниками Сторін та скріплений їх печатками без жодних претензій та/або зауважень.

Також, під час розгляду спору судом першої інстанції встановлено, що в матеріалах справи містяться копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг) за Договором №2022-06/46 від 24.06.2022: №9440 від 31.12.2024 (оренда приміщень) на суму 19 698,00 грн, №9893 від 31.12.2024 (відшкодування комунальних витрат) на суму 11 767,02 грн, №9702 від 31.12.2024 (відшкодування експлуатаційних витрат) на суму 6 503,72 грн, №9439 від 31.12.2024 (коефіцієнт інфляції) на суму 354,54 грн, №1160 від 29.02.2024 (оренда приміщень) на суму 17 730,00 грн, №1619 від 29.02.2024 (відшкодування комунальних витрат) на суму 7 890,16 грн, №1368 від 29.02.2024 (відшкодування експлуатаційних витрат) на суму 5 605,40 грн, №978 від 29.02.2024 (коефіцієнт інфляції) на суму 124,12 грн.

Вказані акти надання послуг підписані електронними підписами уповноважених представників Товариства та Компанії, а також скріплені електронними печатками цих юридичних осіб.

Також зі змісту копії банківської виписки, долученої Товариством до відповіді на відзив, вбачається, що Компанією сплачувалися платежі за користування приміщенням згідно Договору суборенди нерухомого майна №2022-06/46 від 24.06.2022.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку про те, що дії Компанії з підписання актів надання послуг щодо оренди приміщень та сплата за таке користування грошових коштів свідчить про схвалення останнім умов Договору суборенди нерухомого майна №2022-06/46 від 24.06.2022 та про прийняття умов вказаного правочину.

Оскільки Компанією не надано іншого правочину, на підставі якого ним вчинялись встановлені судом дії (підписання актів, сплата платежів) то, суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку про наявність між сторонами договірних правовідносин, які виникли на підставі Договору суборенди нерухомого майна №2022-06/46 від 24.06.2022, і цей правочин є обов`язковим для виконання сторонами.

При цьому, як правильно зауважено судом першої інстанції, відсутність у Компанії примірника оригіналу Договору №2022-06/46 від 24.06.2022 не змінює факт його укладення та не свідчить про його недійсність/нікчемність.

Згідно з частиною 1 статті 774 ЦК України передання наймачем речі у володіння та користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, даючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами в ході виконання Договору №2022-06/46 від 24.06.2022, суд першої інстанції правильно виснував, що такі за своєю правовою природою є договором піднайму (суборенди), за яким наймач (орендар) передає або зобов`язується передати піднаймачу (суборендарю) у володіння та користування за плату на певний строк майно: нежитлове приміщення за номером 203, загальною площею 98,5 кв.м, що знаходиться на другому поверсі в корпусі «Б» адміністративно-виробничої будівлі «А,Б,Б'»: за адресою: місто Київ, вулиця Ушинського, 40.

Таким чином, укладення Товариством та Компанією Договору №2022-06/46 від 24.06.2022 було спрямоване на отримання останньою у володіння та користування нерухомого майна та одночасного обов`язку останнього зі справляння плати за таке користування і володіння.

Заперечуючи проти розміру заборгованості за суборендну плату, Компанія вказувала, що матеріали справи не містять акту прийому-передачі приміщення в піднайм. Такі ж доводи вміщено Компанією до апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, розглядаючи спір, визнав ці доводи безпідставними, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Так, до договору піднайму застосовуються положення про договір найму (частина 3 статті 774 ЦК України).

За положеннями статті 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (абзац 1 частини 1).

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму (частина 2).

Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна (частина 3).

Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (частина 5).

Згідно з пунктом 1.4. Договору Передача в суборенду Об`єктів суборенди оформляється Актом прийому-передачі, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Строк суборенди у відповідності до умов цього Договору починається з дати підписання Сторонами Акту прийому-передачі Об`єктів суборенди (в суборендне користування) і закінчується датою підписання Сторонами Акту прийому-передачі (повернення) Об`єктів суборенди (пункт 3.2. Договору).

За положеннями пункту 3.2.1: Орендар передає Суборендарю, а Суборендар приймає в користування Об`єкти суборенди з дати підписання Aкту прийому-передачі Об`єктів суборенди, що є Додатком №1 до даного Договору.

Відповідно до абзацу 1 пункту 5.2. Договору розмір Суборендної плати за один календарний місяць (з 1 числа поточного календарного поточного календарного місяця до останнього числа поточного календарного місяця) за користування всім Об`єктом суборенди становить 16 253,00 грн за місяць за весь Об`єкт суборенди.

Пунктом 5.3. Договору передбачено, що Суборендна плата нараховується Суборендарю з дати підписання акту приймання-передачі. Після закінчення кожного календарного місяця, в якому надавалися послуги з суборенди Об`єкта суборенди, Сторони складають Акт про надані послуги з суборенди Об`єкта суборенди. Щомісячно Суборендна плата коригується на коефіцієнт інфляції на підставі даних органів статистики, але не може бути меншою, ніж зазначені в пункті 5.2. В суму Суборендної плати не входить вартість комунальних та експлуатаційних послуг. Додатково Суборендар здійснює компенсацію вартості комунальних та експлуатаційних послуг на умовах цього Договору.

За положеннями пункту 5.4. Договору Суборендна плата сплачується Суборендарем Орендарю в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Орендаря щомісячно. Оплата здійснюється шляхом 100% попередньої оплати в строк не пізніше 25-го числа поточного місяця за наступний місяць Суборенди на підставі рахунку, що був виставлений Орендарем. У разі відсутності у Суборендаря рахунку на оплату Суборендної плати за будь-якими причинами Суборендар зобов`язаний сплатити Суборендну плату у зазначений в цьому пункті термін на підставі цього Договору в чинному розмірі Суборендної плати. Датою нарахування доходу Орендаря є останнє число місяця.

Суборендна плата за неповний календарний місяць розраховується пропорційно періоду суборендного користування у відповідному місяці (пункт 5.5. Договору).

Дійсно, Товариством не надано і матеріали справи не містять акту прийому-передачі приміщення в піднайм.

Однак, як уже було встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду спору, разом із відповіддю на відзив Товариством долучено до матеріалів справи копії актів здачі-приймання робіт №1160 від 29.02.2024 на суму 17 730,00 грн та №9440 від 31.12.2024 на суму 19698,00 грн, які були підписані та скріплені печаткою Відповідача без жодних претензій та/або зауважень.

Належним чином оформлення вищезазначених актів, зокрема за лютий 2024 року, та акту прийому-передачі об`єкті із суборенди від 19.09.2025 свідчить про визнання Компанією факту користування Об`єктом суборенди у спірний період: з листопада 2024 року по вересень 2025 року.

Користування майном за договором є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного договору та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмета найму та суб`єктів договірних правовідносин.

Відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами договору, що визначають наслідки такого неправомірного користування, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин.

Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 ЦК України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.

Після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 ЦК України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

Отже, користування майном після припинення договору є таким, що здійснюється не відповідно до його умов - неправомірне користування майном, у зв`язку з чим вимога щодо орендної плати за користування майном за умовами договору, що припинився (у разі закінчення строку, на який його було укладено тощо), суперечить змісту правовідносин за договором найму (оренди) та регулятивним нормам ЦК України.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма статті 762 ЦК України («Плата за користування майном») і охоронна норма частини другої статті 785 ЦК України («Обов`язки наймача у разі припинення договору найму») не можуть застосовуватися одночасно, адже орендар не може мати одночасно два обов`язки, які суперечать один одному: сплачувати орендну плату, що здійснюється за правомірне користування майном, і негайно повернути майно.

Отже, положення пункту 3 частини першої статті 3 та статті 627 ЦК України про свободу договору не застосовуються до договорів оренди в тій їх частині, якою передбачені умови щодо здійснення орендної плати за період від моменту припинення дії договору до моменту повернення орендованого майна, оскільки сторони в такому випадку відступають від положень актів цивільного законодавства (стаття 6 ЦК України).

Неврахування таких висновків щодо застосування положень цивільного законодавства на практиці призводить до того, що з орендаря, який після припинення строку дії договору не повернув майно орендодавцю на його вимогу, фактично стягується потрійний розмір орендної плати, а саме: безпосередньо орендна плата, а також неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Такий підхід у регулюванні орендних правовідносин вочевидь не узгоджується з такими загальними засадами цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2021 у справі №910/11131/19.

Виходячи з положень пунктів 3.1., 3.2.2. Договору, останнім днем правомірного користування майном було 31.05.2025 і в цей день Компанія була зобов`язана повернути за відповідним актом Об`єкт суборенди Товариству.

Таким чином, як правильно зауважив суд першої інстанції, - нарахування плати за користування нерухомим майном після 31.05.2025 (з 01.06.2025) не відповідає положенням чинного законодавства та є необґрунтованим, а тому позовні вимоги Товариства про стягнення заборгованості із суборендної плати після закінчення строку дії договору суборенди, тобто з 01.06.2025 по 19.05.2025, не підлягають задоволенню, оскільки є необґрунтованими, суперечать умовам договору та нормам чинного законодавства, якими унормовано правовідносини найму.

Перевіривши розрахунок основного боргу за суборенду плату, колегія суддів погоджується із зауваженнями суду першої інстанції про те, що Товариством взято за основу неправильний розмір суборендної плати - 16 415,00 грн (без ПДВ), 19 698,00 грн (разом із ПДВ).

Натомість, обґрунтований розмір основної заборгованості за суборендну плату за період з листопада 2024 року по травень 2025 року з урахуванням коригуючого коефіцієнта інфляції складає 119 065,34 грн (разом із ПДВ), з яких: за листопад 2024 року - 698,00 грн, за грудень 2024 року - 19 776,65 грн (16 253,00 грн х 1,2 (ПДВ) х 101,4/100), за січень 2025 року - 19 737,64 грн (16 253,00 грн х 1,2 (ПДВ) х 101,2/100), за лютий 2025 року - 19 659,63 грн (16 253,00 грн х 1,2 (ПДВ) х 100,80/100), за березень 2025 року - 19 796,15 грн (16 253,00 грн х 1,2 (ПДВ) х 101,50/100), за квітень 2025 року - 19 640,12 грн (16 253,00 грн х 1,2 (ПДВ) х 100,70/100), за травень 2025 року - 19 757,15 грн (16 253,00 грн х 1,2 (ПДВ) х 101,30/100).

Отже, саме у розмірі 119 065,34 грн позовні вимоги Товариства про стягнення суми основного боргу (суборендна плата) підлягають задоволенню.

Крім суборендної плати, Товариством заявлено до стягнення відшкодування вартості комунальних та експлуатаційних витрат.

Згідно з підпунктом 2.3.3. пункту 2.3. Договору Суборендар зобов`язаний у відповідності з умовами даного Договору своєчасно та в повному обсязі сплачувати Суборендну плату, компенсацію комунальних, експлуатаційних, інших платежів, передбачених даним Договором.

Відповідно до пункту 5.10. Договору Суборендар, крім платежів з суборенди, повинен компенсувати Орендарю витрати на комунальні послуги (електроенергію, водопостачання, водовідведення, тепло) шляхом 100% попередньої оплати в розмірі вартості фактичних спожитих послуг за попередній місяць на підставі рахунку, наданого Орендарем.

За положеннями пункту 5.11. Суборендар перераховує кошти в рахунок витрат за комунальні послуги в строк, встановлений пунктом 5.4. даного Договору. Розмір компенсації вартості спожитих комунальних послуг підлягає корегуванню на кінець кожного місяця суборенди за результатами фактичних витрат та фактично спожитих послуг відповідно до засобів обліку, встановлених Орендарем або визначеного розрахунковим шляхом пропорційно орендованій площі. Коригування проводиться Орендарем до 25 числа місяця, наступного за звітним. Якщо сума розміру наданих комунальних послуг буде становити більше, ніж сплачено Суборендарем, то на різницю між фактично спожитими та сплаченими комунальними послугами Орендар надає Суборендарю рахунок на оплату. Суборендар зобов`язаний здійснити оплату рахунку в строк, встановлений пунктом 5.4. даного Договору. Якщо сума розміру наданих комунальних послуг буде становити менше, ніж сплачено Суборендарем, різниця між фактично спожитими та сплаченими комунальними послугами зараховується Орендарем як частина сплаченого авансового платежу на комунальні послуги за наступний календарний місяць.

Також за пунктом 5.12. Договору Суборендар додатково щомісячно відшкодовує Орендарю витрати, пов`язані з експлуатацією, обслуговуванням і утриманням Об`єктів суборенди (надалі - експлуатаційні витрати) шляхом 100% попередньої оплати в термін, встановлений пунктом 5.4. даного Договору, на підставі рахунку, наданого Орендарем.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на виконання умов Договору, Товариством були виставлені Компанії рахунки на оплату щодо:

1) комунальних витрат:

- №дКо002 584 від 30.11.2024 (за листопад 2024 року) на суму 6 483,58 грн;

- №дКо002 792 від 01.12.2024 (за грудень 2024 року) на суму 11 767,02 грн;

- №дКо0000142 від 31.01.2025 (за січень 2025 року) на суму 11 794,50 грн;

- №дКо0000342 від 28.02.2025 (за лютий 2025 року) на суму 11 776,02 грн;

- №дКо0000538 від 31.03.2025 (за березень 2025 року) на суму 11 906,16 грн;

- №дКо0000745 від 30.04.2025 (за квітень 2025 року) на суму 1 419,60 грн;

- №дКо0000946 від 31.05.2025 (за травень 2025 року) на суму 1 412,40 грн;

- №дКо001 403 від 30.06.2025 (за червень 2025 року) на суму 1 403,22 грн;

- №дКо001 404 від 31.07.2025 (за липень 2025 року) на суму 953,34 грн;

- №дКо001 517 від 31.08.2025 (за серпень 2025 року) на суму 792,00 грн;

- №дКо001 675 від 19.09.2025 (за вересень 2025 року) на суму 597,36 грн;

2) відшкодування експлуатаційних витрат:

- №дЕк 002 296 від 01.10.2024 (за жовтень 2024 року) на суму 6 503,72 грн;

- №дЕк002 495 від 30.11.2024 (за листопад 2024 року) на суму 6 603,72 грн;

- №дЕк002 700 від 31.12.2024 (за грудень 2024 року) на суму 6 503,72 грн;

- №дЕк0000144 від 31.01.2025 (за січень 2025 року) на суму 6 503,72 грн;

- №дЕк0000332 від 28.02.2025 (за лютий 2025 року) на суму 6 503,72 грн;

- №дЕк0000528 від 31.03.2025 (за березень 2025 року) на суму 6 503,72 грн;

- №дЕк0000731 від 30.04.2025 (за квітень 2025 року) на суму 6 503,72 грн;

- №дЕк0000920 від 31.05.2025 (за травень 2025 року) на суму 6 503,72 грн;

- №дЕк001 369 від 30.06.2025 (за червень 2025 року) на суму 6 503,72 грн;

- №дЕк001 370 від 31.07.2025 (за липень 2025 року) на суму 6 503,72 грн;

- №дЕк001 490 від 31.08.2025 (за серпень 2025 року) на суму 6 503,72 грн;

- №дЕк001 649 від 19.09.2025 (за вересень 2025 року) на суму 4 119,00 грн.

Жодних доказів оплати вищезазначених рахунків матеріали справи не містять та не були надані Компанією.

У той же час, з огляду на припинення строку дії Договору та ненадання первинних документів, які підтверджують дійний розмір та вартість спожитих комунальних послуг, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що нарахування комунальних та експлуатаційних витрат з 01.06.2025 по 19.05.2025 є необґрунтованим.

Таким чином, обґрунтований розмір компенсації комунальних витрат за період з листопада 2024 року по травень 2025 року становить 56 559,28 грн, а експлуатаційних витрат за період з жовтня 2024 року по травень 2025 року - 52 129,76 грн.

Відтак, саме у такому розмірі позовні вимоги Товариства підлягають задоволенню.

Також, у зв`язку із несвоєчасним внесенням Компанією плати за піднайм, відшкодування комунальних послуг та експлуатаційних витрат Товариством нараховано до стягнення 5875,98 грн 3% річних, 59 770, 82 грн пені та 65 753, 22 грн штрафу.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) статтею 610 ЦК України кваліфікується як порушення зобов`язання.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 611, 625 ЦК України.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №758/1303/15-ц, від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц, від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Стаття 549 ЦК України визначає неустойку (штраф, пеню) як грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій - неустойка, штраф, пеня.

Відповідно до частини 4 статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Із системного аналізу вищенаведених положень чинного законодавства вбачається, що вказані штрафні санкції можуть бути стягнуті лише у тому випадку (якщо не встановлено законом), коли основне зобов`язання прямо забезпечено неустойкою (пеня, штраф) у чинному договорі, а також ним встановлено її розмір (встановлено за згодою сторін).

Відповідно до пункту 10.5. Договору за прострочення поточних платежів з Суборендної плати, експлуатаційних витрат, витрат на утримання Об`єктів суборенди та комунальних послуг, а також за прострочення оплати суми гарантійного платежу за Договором, Суборендар сплачує Орендарю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення за весь час прострочення. Пеня розраховується за формулою: Сума пені = Сума боргу х облікова ставка НБУ х 2 : кількість днів у році х кількість днів прострочення. Сторони домовились, що строк позовної давності до вимог про стягнення пені становить 3 (три) роки. Крім того Суборендар сплачує 3 % річних, що розраховуються за формулою: Сума 3 % річних = Сума боргу х 3 % : кількість днів у році х кількість днів прострочення. Сторони домовились, що нарахована згідно зазначених формул сума пені та 3 % річних вираховується Орендарем із суми платежу, що надійде від Суборендаря в рахунок погашення заборгованості незалежно від призначення платежу;

Перевіривши наданий Товариством розрахунок, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обґрунтований розмір 3% річних становить 564,51 грн, а пені - 5397,46 грн, з яких:

15,99 грн - 3% річних та 138,60 грн - пеня, нараховані за період з 26.09.2024 по 25.10.2024 на суму боргу 6 503,72 грн (експлуатаційні за жовтень 2024 року);

35,03 грн - 3% річних та 303,58 грн - пеня, нараховані за період з 26.10.2024 по 25.11.2024 на суму боргу 13 785,30 грн (за листопад 2024 року) (698,00 грн + 6 483,58 грн + 6603,72 грн);

93,56 грн - 3% річних та 824,36 грн - пеня, нараховані за період з 26.11.2024 по 25.12.2024 на суму боргу 38 047,39 грн (за грудень 2024 року) (19 776,65 грн + 11 767,02 грн + 6 503,72 грн);

96,86 грн - 3% річних та 875,93 грн - пеня, нараховані за період з 26.12.2024 по 25.01.2025 на суму боргу 38 035,86 грн (за січень 2025 року) (19 737,64 грн + 11 794,50 грн + 6 503,72 грн);

96,67 грн - 3% річних та 934,45 грн - пеня, нараховані за період з 26.01.2025 по 25.02.2025 на суму боргу 37 939,37 грн (за лютий 2025 року) (19 659,63 грн + 11 776,02 грн + 6 503,72 грн);

87,93 грн - 3% річних та 889,73 грн - пеня, нараховані за період з 26.02.2025 по 25.03.2025 на суму боргу 38 206,03 грн (за березень 2025 року) (19 796,15 грн + 11 906,16 грн + 6 503,72 грн);

70,23 грн - 3% річних та 725,71 грн - пеня, нараховані за період з 26.03.2025 по 25.04.2025 на суму боргу 27 563,44 грн (за квітень 2025 року) (19 640,12 грн + 1 419,60 грн + 6 503,72 грн);

68,24 грн - 3% річних та 705,10 грн - пеня, нараховані за період з 26.04.2025 по 25.05.2025 на суму боргу 27 673,27 грн (за травень 2025 року) (19 757,15 грн + 1 412,40 грн + 6 503,72 грн).

Саме у такому розмірі позовні вимоги Товариства підлягають задоволенню.

Крім цього, у зв`язку із порушенням грошових зобов`язань за договором Товариством нараховано до стягнення 65 753, 22 грн штрафу.

За положеннями пункту пункт 10.13. Договору у випадку прострочення оплати платежів з Суборендної плати, експлуатаційних витрат та компенсації комунальних послуг, а також за прострочення оплати суми гарантійного платежу за Договором, більше, ніж на 3 (три) календарні дні, Орендар має право вимагати, а Суборендар за такою вимогою Орендаря зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10% від загальної суми заборгованості Суборендаря на користь Орендаря, у випадку прострочення оплати вищезазначених платежів більше, ніж на 10 календарних днів, розмір штрафу становитиме 20% від загальної суми заборгованості Суборендаря на користь Орендаря.

Перевіривши наданий Товариством розрахунок, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обґрунтований розмір штрафу становить 45550,88 грн (119065,34 грн (заборгованість за суборендну плату) + 56 559,28 грн (компенсація комунальних послуг) + 52129,76 грн (експлуатаційні витрати) х 20%).

Отже, саме у такому розмірі позовні вимоги Товариства підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи усі фактичні обставини справи, встановлені місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, а також доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Українські фонди», колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2026 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Безпідставними є доводи Компанії про те, що відсутність у Компанії копії договору суборенди виключає наявність будь-яких зобов`язань Компанії, обґрунтованих цим договором, оскільки під час судового розгляду спору було встановлено наявність між Товариством та Компанією договірних відносин у тому числі у зв`язку із підписанням Компанією актів здачі-приймання робіт (послуг) за договором суборенди, а також сплатою Компанією платежів на виконання цього договору. При цьому, Компанією не спростовано самого факту користування предметом суборенди. Тобто, відсутність саме у Компанії договору як об`єкту матеріального світу, з огляду на сукупність встановлених під час розгляду спору обставин, - не впливає на дійсність зобов`язань, які виникли між сторонами на підставі Договору суборенди.

Отже, доводи Компанії про неправильне застосування судом першої інстанції статті 208 ЦК України та недотримання вимог статті 77 ГПК України не підтвердились під час апеляційного перегляду спору.

Колегія суддів також враховує доводи відзиву на апеляційну скаргу у тій мірі, у якій вони узгоджуються з висновками суду, зробленими за наслідками апеляційного провадження.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доказів і доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України», очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Українські фонди».

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275 - 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Українські фонди» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2026 у справі №910/13748/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2026 у справі №910/13748/25 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2026 у справі №910/13748/25.

4. Матеріали справи №910/13748/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 16.04.2026.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська