ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2026 року м. Дніпро Справа № 904/5250/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Золотарьова Я.С., Іванова О.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Рудь І.А.) від 03.12.2025р. у справі № 904/5250/25

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" , м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості у сумі 62 534 грн 00 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - відповідач) про стягнення 3% річних та інфляційних втрат у загальному розмірі 62 534,00 грн., що складається з:

- інфляційних втрат у розмірі 52 725,81 грн.,

- 3% річних у розмірі 9 808,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2024 по справі № 904/3898/24, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.05.2025, позов задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 303 070,56 грн. - плати за користування вагонами, 22 885,68 грн. збору за зберігання вантажу та 4 889,34 грн. - судового збору.

Зі змісту винесених по справі № 904/3898/24 рішень слідує, що відповідач не маючи належних підстав, проставив заперечення у відомостях плати ф. ГУ-46 №№ 11059285, 11059286, 12059289, 13059290, 13059291, 13059292, 13059293, 14059294, 15059295, 15059296, 15059297, 16059298, 16059299, 16059300, 17059301, 17059302, 19059306, 19059307 та накопичувальних картках ф. ФДУ-92 №№ 10059082, 13059083, 13059084, 16059085, 16059086, 16059087, 19059089, 19059090, 19059091, 19059092, 19059093, 19059094, 21059095, 13069148, 13069149, 13069150, чим у свою чергу, унеможливив списання залізницею належних їй коштів у сумі 325 956,24 грн. у строк, визначений договором, а саме не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг (складення накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами).

Вказані неправомірні дії відповідача призвели до порушення з його боку строку виконання грошового зобов`язання по договору, у зв`язку з чим вбачаються підстави для стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 9 808,19 грн. та інфляційних втрат у розмірі 52 725,81 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2025р. у справі № 904/5250/25:

- позовні вимоги задоволено повністю;

- cтягнуто з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50102, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Рудна, буд. 47; ідентифікаційний код 00190905) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. ЄжиҐедройця, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237) 3% річних у розмірі 9 808,19 грн, втрати від інфляції у розмірі 52 725,81 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Місцевий господарський суд зазначив, що заявлені позивачем вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, обґрунтовані нормою статті 625 Цивільного кодексу України, яка підлягає застосуванню у разі порушення грошового зобов`язання в частині стягнення вказаних нарахувань, підлягають задоволенню, а рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 904/3898/24 лише підтверджено, що обов`язок сплатити послуги виникає за результатами їх надання/споживання. Стягнення позивачем індексу інфляції та річних з простроченої суми, є компенсацією від знецінення грошових коштів, несвоєчасно сплачених відповідачем за надані позивачем послуги.

До Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2025р. у справі № 904/5250/25 та прийняти нове рішення, яким відмовити у стягненні інфляційних втрат в повному обсязі, а у стягненні 3% річних відмовити в частині стягнення 9 513,49 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2025 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Чередка А.Є., суддів Мороза В.Ф., Іванова О.Г.

Апеляційна скарга мотивована тим, що наведені висновки суду першої інстанції суперечать, як приписам законодавства, так і положенням Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, укладеним між позивачем та відповідачем. Договором не визначено строк виконання відповідачем обов`язку з оплати послуг у разі не підписання ним таких документів або наявності спору щодо наданих послуг. Правила розрахунків за перевезення вантажів також не визначають строку виконання замовником (вантажовласником) обов`язку з оплати наданих перевізником послуг у випадку наявності спірних питань між сторонами договору.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо періоду прострочення відповідача та щодо порядку оплати спірних послуг, адже наведений судом порядок не встановлений ні договором, ні законодавством.

Відповідно, необґрунтованим є і розрахунок 3% річних та інфляційних, що був здійснений позивачем з урахуванням початку прострочення відповідача, починаючи через дві доби від дати складання накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами. З цього слідує, що розмір позовних вимог позивачем не доведений.

За твердженням апелянта, з огляду на наявність спору між сторонами стосовно виникнення у відповідача (замовника) обов`язку з оплати послуг перед позивачем, безпосередньо пов`язаного з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2024р. у справі № 904/3898/24, яке набрало законної сили 07.05.2025р. та було добровільно виконано відповідачем 19.05.2025р., відповідно прострочення відповідача існувало в період з 08.05.2025 (наступний день після набрання рішенням суду у справі № 904/3898/24 законної сили) до 18.05.2025 (день, що передує дню оплати), тобто 11 календарних днів. А тому, за цей період інфляційні втрати нарахуванню не підлягають, а 3% річних складатимуть 294,70 грн. Отже, вимоги щодо стягнення 52 725,81 грн. інфляційних втрат та 9 513,49 грн. процентів, на думку відповідача, безпідставні.

Позивач у відзиву на апеляційну скаргу зазначив, що нараховані 3 % річних та інфляційні втрати на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки вони є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними коштами, що належать до сплати кредиторові. Початок періоду прострочення виконання зобов`язання слід рахувати через два робочі дні після складення відомості плати за користування вагонами і пред`явлення її на підпис відповідачу відповідно до вимог п. 2.1.7 укладеного між сторонами Договору, а скаржник дійшов помилкового висновку, що обов`язок з оплати спірної суми виник у відповідача з дня набрання законної сили рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2024 у справі № 904/3898/24, тому позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню у повному обсязі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2026р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2025р. у справі № 904/5250/25 у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи.

На підставі розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із відрядженням судді Мороза В.Ф. - члена колегії суддів, визначеного протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2025 року, та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2026р., для розгляду апеляційної скарги у справі визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Чередка А.Є., суддів - Золотарьової Я.С., Іванова О.Г.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, повідомленням № 45-00190905/2020-0001 від 30.06.2020р. Акціонерне товариство Укрзалізниця (далі перевізник) засвідчило прийняття від Приватного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат (далі замовник) заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору від 25.02.2020 про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі Договір).

Згідно з пунктом 1.1 Договору предметом Договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагона для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до пункту 1.4 Договору надання послуг за Договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.

Згідно з абзацом 1 пункту 1.5 Договору Договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з пунктом 1.6 Договору Договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі КЕП).

Відповідно до пункту 1.7 Договору Договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти Договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти Договір, друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами Договору.

Згідно з пунктом 1.9 Договору перевізник, за результатом розгляду заяви (акцепту), направляє замовнику у власній інформаційній системі перевізника повідомлення з накладенням КЕП:

- або про мотивоване повернення без розгляду заяви (акцепту) із зазначенням причин для такого повернення;

- або про дату укладення договору, присвоєння замовнику коду замовника як платника, коду вантажовідправника/вантажоодержувача. Код платника є номером Договору з замовником.

До отримання повідомлення про укладення Договору друга сторона має право відкликати свою заяву (акцепт) про прийняття пропозиції укласти Договір.

На підставі пункту 1.10 Договору Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником інформаційного повідомлення про укладення Договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1 Договору

Згідно з підпунктом 2.1.4 пункту 2.1 Договору обов`язки замовника: сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за Договором з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов Договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагона за межами України та інших послуг перевізника.

Відповідно до абзацу 2 підпункту 2.1.7 пункту 2.1 Договору обов`язки замовника: підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а. А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу замовника підписувати та надавати перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої його вимоги.

Згідно з пунктом 4.1 Договору розрахунки за Договором здійснюються через філію Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень АТ Укрзалізниця.

Відповідно до пункту 4.4 Договору по мірі виконання перевезень та надання послуг, перевізником відображається в особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати:

- провізних платежів за перевезення, зазначених в накладних;

- суми додаткових зборів та додаткових послуг за вільними тарифами;

- плати за використання власних вагонів перевізника за межами України, що відображається в щодобових інформаційних повідомленнях;

- штрафів на підставі відповідних перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами), інформаційних повідомлень тощо;

- неустойки, нарахованої згідно з додатками до Договору та відображеної в інформаційному повідомленні;

- пені.

Відповідно до пункту 12.1 Договору Договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення Договору, здійсненого на веб-сайті http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення. Дата введення в дію не може бути раніше 30 днів з дня оприлюднення Договору. На звернення замовника умови Договору застосовуються до відносин з замовником, які виникли між сторонами до його укладення та введення в дію.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2024 по справі № 904/3898/24, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.05.2025, позов задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 303 070,56 грн. - плати за користування вагонами, 22 885,68 грн. збору за зберігання вантажу та 4 889,34 грн. - судового збору.

Рішенням встановлено, що внаслідок несвоєчасного забирання з колій станції призначення Інгулець одержувачем - ПрАТ "Інгулецький ГЗК" вагонів, які прибували на його адресу, за весь час затримки вагонів на станції призначення за актами форми ГУ-23: № №2794 від 08.05.2024, №2808 від 09.05.2024, №2813 від 10.05.2024, №2827 від 10.05.2024, №2830 від 10.05.2024, №2838 від 11.05.2024, №2845 від 11.05.2024, №2846 від 11.05.2024, №2855 від 11.05.2024, №2856 від 11.05.2024, №2861 від 12.05.2024, №2862 від 12.05.2024, №2868 від 12.05.2024, №2869 від 12.05.2024, №2870 від 12.05.2024, №2875 від 13.05.2024, №2876 від 13.05.2024, №2880 від 13.05.2024, №2881 від 13.05.2024, №2891 від 14.05.2024, №2892 від 14.05.2024, №2897 від 14.05.2024, №2898 від 14.05.2024, №2900 від 14.05.2024, №2901 від 14.05.2024, №2912 від 15.05.2024, №2913 від 14.05.2024, №2918 від 15.05.2024, №2921 від 16.05.2024, №2926 від 16.05.2024, №2927 від 16.05.2024, №2928 від 16.05.2024, №2930 від 16.05.2024, №2952 від 18.05.2024, №2953 від 18.05.2024 відповідачу було нараховано плату за користування вагонами у сумі 252 558,80 грн. (без ПДВ) за відомостями форми ф. ГУ-46 №№ 11059285, 11059286, 12059289, 13059290, 13059291, 13059292, 13059293, 14059294, 15059295, 15059296, 15059297, 16059298, 16059299, 16059300, 17059301, 17059302, 19059306, 19059307, а також збір за зберігання вантажу у сумі 19 071,40 грн. (без ПДВ) за накопичувальними картками ф. ФДУ-92 №№ 0059082, 13059083, 13059084, 16059085, 16059086, 16059087, 19059089, 19059090, 19059091, 19059092, 19059093, 19059094, 21059095, 13069148, 13069149, 13069150.

Відомості плати за користування вагонами форми ГУ- 46 та накопичувальні картки форми ФДУ-92 були підписані відповідачем із запереченнями з посиланням на недостатню кількість вагонів та перевищення переробної спроможності під`їзних колій ПрАТ "ІНГЗК".

В ході розгляду даної справи судами встановлено факт затримки вагонів з вини Відповідача та факт правомірного нарахування позивачем відповідачу за весь період затримки плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу за накопичувальними картками.

Зі змісту винесених по справі № 904/3898/24 рішень слідує, що відповідач не маючи належних підстав, проставив заперечення у відомостях плати ф. ГУ-46 №№ 11059285, 11059286, 12059289, 13059290, 13059291, 13059292, 13059293, 14059294, 15059295, 15059296, 15059297, 16059298, 16059299, 16059300, 17059301, 17059302, 19059306, 19059307 та накопичувальних картках ф. ФДУ-92 №№ 10059082, 13059083, 13059084, 16059085, 16059086, 16059087, 19059089, 19059090, 19059091, 19059092, 19059093, 19059094, 21059095, 13069148, 13069149, 13069150, чим у свою чергу, унеможливив списання залізницею належних їй коштів у сумі 325 956,24 грн. (з ПДВ) у строк, визначений Договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020р.

19.05.2025 платіжним дорученням № ПрАТ «Інгулецький ГЗК» було перераховано на рахунок залізниці суму 325 956,24 грн., на підтвердження чого позивач надав реєстр документів зі спеціальним режимом використання.

Посилаючись на порушення з боку відповідача строку виконання грошового зобов`язання по Договору, позивач нарахував 3% річних в сумі 9 808,19 грн. та інфляційні втрати в сумі 52 725,81 грн., стягнення яких з відповідача і є предметом спору у справі.

Задовольняючи позовні вимоги позивача місцевий господарський суд виходив з їх правомірності та обгрунтованості, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 908 ЦК України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту та відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами (статутами) та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 174 ГК України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 ГК України та статтями 525, 526, 530 ЦК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 ГК України, статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені ч. 4 ст.75 ГПК України, за якою обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 4 Правил користування вагонами і контейнерами відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Згідно з пунктом 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток (додаток 3), відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису).

Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Беручи до уваги факти, встановлені у справі № 904/3898/24, рішення, яке набрало законної сили, відповідач підписав вищевказані відомості плати за користування вагонами та накопичувальні картки із запереченнями.

Вказане унеможливило списання залізницею плати за користування вагонами за відомостям плати за користування вагонами. При цьому, з огляду на умови пункту 2.1.7 Договору обов`язок підписати означені накопичувальні картки та відомості плати у відповідача виник після двох робочих днів від дня надання послуг, що підтверджується одним із документів передбачених п. 1.4 Договору.

Оплата послуг перевізника здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати на підставі підписаних без заперечень накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами. Тобто, отримання залізницею коштів поставлене в залежність від виконання відповідачем певних дій, зокрема, підписання накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами без заперечень. При цьому, в силу пункту 1.4 Договору надання послуг може підтверджуватись, зокрема, накопичувальною карткою та відомістю плати за користування вагонами, які з боку відповідача повинні підписуватись не пізніше двох робочих днів від дня їх складення.

Звідси, ненадання відповідачем згоди на списання його коштів унеможливлює отримання залізницею належних їй платежів у строк, визначений Договором, а саме не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг (складення накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами). Відповідно, прострочення платежів починається після двох робочих днів від дня складення накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами.

Отже, посилання апелянта на відсутність строку для оплати наданих послуг спростовується умовами укладеного між сторонами договору.

Господарським судом обґрунтовано зазначено, що у відповідача виник обов`язок внести плату за користування вагонами і збору за зберігання вантажу з моменту надання таких послуг та фіксації їх надання у відповідних документах (відомостях плати, накопичувальних картках).

Оскільки оплата за надані залізницею послуги здійснюється негайно в день підписання (оформлення) накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами, відомості плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню з дня, наступного за днем оформлення накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами, відомості плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу.

За порушення строків внесення плати за користування вагонами і збору за зберігання вантажу позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3 % річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Припис частини другої ст. 625 ЦК України застосовується судом за наявності порушення боржником будь-якого грошового зобов`язання. Грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Отже, обов`язок зі сплати 3% річних та інфляційних втрат виникає безпосередньо з Цивільного кодексу України.

Згідно з пунктом 5.1 Роз`яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008 №04-5/225 господарським судам України "Про внесення змін та доповнень до роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 N 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", на який посилається апелянт, господарським судам слід враховувати, що якщо платник підписує відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки тощо із запереченнями, зауваженнями чи застереженням, залізниця не має права списувати спірні суми із попередньої оплати; в такому разі спір має врегульовуватись платником безпосередньо зі станціями, які нарахували платежі, і ТехПД, що провадить розрахунки. У разі недосягнення домовленості стягнення коштів вирішується в претензійно-позовному порядку за позовом залізниці.

Отже, оплата послуг перевізника здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати на підставі підписаних без заперечень накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами. Тобто отримання залізницею коштів поставлене в залежність від виконання відповідачем певних дій, зокрема, підписання ним накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами без заперечень.

Враховуючи встановлений законодавством порядок оплати спірних послуг у вигляді автоматичного списання з рахунку Відповідача, оплата за надані Позивачем послуги має бути здійснена негайно в день підписання (оформлення) відомості плати за користування вагонами, накопичувальної картки. При цьому, відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню з дня, наступного за днем оформлення відомості плати за користування вагонами, накопичувальної картки.

Звідси, ненадання Відповідачем згоди на списання його коштів унеможливлює отримання залізницею належних їй платежів у строк, визначений Договором, а саме не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг (складення накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами). Відповідно, прострочення платежів починається після двох робочих днів від дня складення накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами.

Аналогічну правову позицію містять постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.12.2024 по справі №904/2745/24, від 11.03.2025 по справі №904/2453/24, від 25.03.2025 по справі №904/2746/24, від 29.04.2025 по справі №904/2452/24, від 21.05.2025 по справі №904/2917/24, від 16.09.2025 по справі № 904/1367/25.

Апеляційний суд наголошує, що факт порушення відповідачем зобов`язання за договором встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2024 у справі № 904/3898/24, яким підтверджено правомірність та обґрунтованість нарахування спірної плати за користування вагонами, додаткових зборів та встановлено порушення відповідача у вигляді несплати належних залізниці платежів. Оскільки рішення суду не породжує зобов`язання грошового характеру, захист порушеного права позивача жодним чином не залежить від дати винесення рішення суду та набрання ним законної сили, а права та обов`язки позивача та відповідача виникають з умов укладеного між сторонами Договору.

Таким чином, твердження апелянта щодо виникнення обов`язку з оплати спірної суми у відповідача з дня набрання законної сили рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2024 у справі №904/3898/24, не врахувавши договірні строки й фактичні дії сторін щодо підписання документів, є необгрунтованим, а заявлені позивачем вимоги про стягнення 3% та інфляційних втрат, які обґрунтовані нормою ст. 625 ЦК України, що підлягає застосуванню у разі порушення грошового зобов`язання, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували поданню такого позову.

Вказане узгоджується з постановами Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 по справі № 127/15672/16-ц та від 24.04.2024 по справі № 657/1024/16-ц.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог про стягнення 3 % річних в сумі 9 808,19 грн. та інфляційних втрат в сумі 52 725,81 грн. в повному обсязі.

З огляду на викладене, доводи відповідача не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, у зв`язку з чим скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення зміні або скасуванню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та виходячи з результату розгляду апеляційної скарги, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги слід віднести на апелянта.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 264, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2025р. у справі № 904/5250/25 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2025р. у справі № 904/5250/25 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору, понесені у суді апеляційної інстанції, віднести на Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Я.С. Золотарьова

Суддя О.Г. Іванов