ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2026 р. Справа № 925/863/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Корсака В.А.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання Сергієнко-Колодій В.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 09.03.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.12.2025 про закриття провадження у справі

у справі №925/863/25 (суддя Чевгуз О.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-Будінвест»

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивачка) звернулась до Господарського суду Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-Будінвест» (надалі - відповідач, Товариство) про зобов`язання відповідача надати завірені належним чином копії: діючої редакції Статуту ТОВ «АТП-Будінвест» та протоколу загальних зборів учасників ТОВ, яким затверджена діюча редакція Статуту, та фінансово-господарської звітності Товариства за період з 2022 по 2025 роки, яка надавалась до відповідних органів, зокрема річні фінансові звіти, баланс підприємства (форма 1).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення вимог статті 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (далі за текстом - Закон) не надав на вимогу позивачки, як учасника Товариства, запитувані нею документи.

Господарський суд Черкаської області ухвалою від 02.12.2025 у справі №925/863/25 провадження у справі закрив; стягнув з відповідача на користь позивачки витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн та 15 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Постановляючи вказану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) за відсутності предмета спору. Враховуючи наявні у справі докази, стягнув з відповідача на користь позивачки 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись із постановленою судом першої інстанції ухвалою, позивачка звернулась до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасування ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.12.2025 у справі №925/863/25, передати справу до Господарського суду Черкаської області для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги позивачка посилається на порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), оскільки суд першої інстанції помилково ототожнив поняття «відсутність документа» та «відсутність предмета спору», без дослідження наявності/відсутності доказів на підтвердження відсутності протоколу загальних зборів. При цьому відповідач в силу прямої вказівки Закону зобов`язаний зберігати протоколи загальних зборів учасників.

Також в апеляційній скарзі позивачка просить суд апеляційної інстанції стягнути з відповідача на її користь 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.12.2025 у справі №925/863/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Алданова С.О. - головуючий, Корсак В.А., Шапран В.В.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 26.01.2026 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.12.2025 про закриття провадження у справі № 925/863/25; розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.12.2025 про закриття провадження у справі у справі № 925/863/25 призначив на 09.03.2026.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 09.03.2026 відклав розгляд справи № 925/863/25 на 06.04.2026.

Представник апелянта в судовому засіданні 06.04.2026 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.12.2025 про закриття провадження у справі у справі № 925/863/25 скасувати та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

У судове засідання представник відповідача не з`явився. Про час та місце розгляду справи останнього повідомлено належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням № R87 про відправку ухвали Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 про призначення судового засідання у справі № 925/863/25 на 06.04.2026.

Поряд із цим, з даних «Трекінг відправлення» з офіційного сайту АТ «Укрпошта» вбачається, що станом на 19.03.2025 поштове відправлення № R87 не було вручено під час доставки (причина: закінчення встановленого терміну зберігання) відповідачу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 ГПК України, за змістом частини п`ятої якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з положеннями частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та відносини між ними визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2023 № 1071 (надалі - Правила надання послуг поштового зв`язку).

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на прості та реєстровані. Реєстровані поштові відправлення поділяються на відправлення без оголошеної цінності (рекомендовані) та відправлення з оголошеною цінністю. Рекомендовані (реєстровані) листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з повідомленням про їх вручення згідно із законодавством (пункти 8, 15 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Адресат реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу інформується про надходження адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу шляхом надсилання текстового повідомлення з використанням технічних засобів оператора поштового зв`язку, повідомленням, що підтримується засобами Інтернету, або повідомленням у паперовій формі за встановленою оператором поштового зв`язку формою (пункт 18 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Для отримання поштових відправлень користувачі послуг поштового зв`язку повинні забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України «Про поштовий зв`язок», цих Правил (пункт 76 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Рекомендовані поштові відправлення з позначкою «Судова повістка», адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання поштових відправлень, під розпис. У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду (пункт 83 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Системний аналіз ст. 242 ГПК України, п.п. 15, 83, 91, 99, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, свідчить, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (близька за змістом позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19).

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19).

За таких обставин, апеляційний господарський суд вжив належних та необхідних заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання.

Також Північним апеляційним господарським судом враховано, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 про призначення дати судового засідання на 06.04.2026 була оприлюднена 13.03.2026 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (адреса посилання: https://reyestr.court.gov.ua/Review/134764112), тобто усі учасники справи, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до реєстру, мали можливість ознайомитися зі змістом вказаної ухвали.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Разом з цим, застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989) (аналогічне застосування прецедентної практики Європейського суду з прав людини викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.09.2019 у справі № 908/98/18; від 13.09.2019 у справі № 904/4105/18).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, а неотримання поштової кореспонденції стороною у справі не залежить від волевиявлення суду.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. У разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, враховуючи те, що явка представника відповідача обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність від відповідача обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності останнього, якого належним чином повідомлено про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

Також судова колегія зазначає, що відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що не є перешкодою для апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції.

Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне.

Статтею 231 ГПК України визначено підстави для закриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо: 1) спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, визначених частиною другою статті 175 цього Кодексу; 4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; 5) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана; 6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.09.2025 у справі №911/906/23 стосовно закриття провадження у справі за відсутності предмета спору дійшла наступних висновків.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без ухвалення судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 231 ГПК України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж його не було і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04.

Одночасно потрібно зазначити, що предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення.

Предметом позову у даній справі є зобов`язання відповідача надати завірені належним чином копії: діючої редакції Статуту ТОВ «АТП-Будінвест» та протоколу загальних зборів учасників ТОВ, яким затверджена діюча редакція Статуту, та фінансово-господарської звітності Товариства за період з 2022 по 2025 роки, яка надавалась до відповідних органів, зокрема річні фінансові звіти, баланс підприємства (форма 1).

У процесі розгляду справи №925/863/25 судом першої інстанції відповідач заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України. Відповідач зазначив, що 12.11.2025 ним було надіслано на ім`я позивачки копії наступних документів: опису документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи»; Статуту Товариства (нова редакція); податкової декларації з податку на прибуток підприємства за звітний період 2022 року; фінансової звітності малого підприємства (баланс на 31.12.2022); податкової декларації з податку на прибуток підприємства за звітний період 2023 року; фінансової звітності малого підприємства (баланс на 31.12.2023); податкової декларації з податку на прибуток підприємства за звітний період 2024 року; фінансової звітності малого підприємства (баланс на 31.12.2024).

Водночас у клопотанні про закриття провадження у справі відповідач зазначив, що ним не надісланий на адресу позивачки протокол загальних зборів, яким затверджено нову редакцію Статуту Товариства, через його відсутність у відповідача.

Положеннями частин 1-3 статті 43 Закону визначено, що товариство зобов`язано зберігати такі документи: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку.

Відповідальність за зберігання документів товариства покладається на виконавчий орган товариства та на головного бухгалтера (у разі призначення) - щодо документів бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Документи, передбачені частиною першою цієї статті, підлягають зберіганню протягом усього строку діяльності товариства, крім документів бухгалтерського обліку, строки зберігання яких визначаються відповідно до законодавства.

Отже, Законом прямо визначено обов`язок відповідача щодо збереження протоколів загальних зборів учасників.

Суд першої інстанції в порушення положень ГПК України, які регламентують підстави для закриття провадження у справі та Закону, закрив провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України, не врахувавши ненадання відповідачем доказів надсилання на ім`я позивачки, яка є учасником Товариства, завіреної належним чином копії протоколу загальних зборів учасників, яким затверджено нову редакцію Статуту Товариства, тобто вказана позовна вимога не була розглянута судом першої інстанції, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала Господарського суду Черкаської області від 02.12.2025 у справі №925/863/25 підлягає скасуванню в частині закриття провадження у справі стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача надати завірену належним чином копію протоколу загальних зборів учасників ТОВ, яким затверджена діюча редакція Статуту.

Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

ЄСПЛ у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У пункті 53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

За частиною 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною 1 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство (неплатоспроможність), про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство (неплатоспроможність), зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство (неплатоспроможність) без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції (частина 3 статті 271 ГПК України).

Відповідно до статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За статтею 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.12.2025 у справі №925/863/25, скасування ухвали Господарського суду Черкаської області від 02.12.2025 у справі №925/863/25 у частині закриття провадження стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача передати позивачу завірену належним чином копію протоколу загальних зборів учасників, яким затверджено нову редакцію Статуту Товариства, та у зв`язку з цим направлення справи в цій частині на розгляд суду першої інстанції.

В іншій частині оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Судові витрати, у тому числі судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу не підлягають розподілу судом апеляційної інстанції, оскільки відповідно до частини 14 статті 129 ГПК України суд апеляційної інстанції змінює розподіл судових витрат, якщо змінює рішення або ухвалює нове, не передаючи справи на новий розгляд.

Керуючись статтями 269, 270, 271, п. 2 ч. 1 ст. 275, 277, 280, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.12.2025 у справі №925/863/25 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.12.2025 у справі № 925/863/25 скасувати в частині закриття провадження стосовно позовної вимоги про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-Будінвест» передати ОСОБА_1 завірену належним чином копію протоколу загальних зборів учасників, яким затверджено нову редакцію Статуту Товариства та направленням справи в цій частині на розгляд суду першої інстанції.

3. Справу № 925/863/25 передати на розгляд суду першої інстанції в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-Будінвест» передати ОСОБА_1 завірену належним чином копію протоколу загальних зборів учасників, яким затверджено нову редакцію Статуту Товариства.

4. В іншій частині ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.12.2025 у справі № 925/863/25 - залишити без змін.

5. Матеріали справи № 925/863/25 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 13.04.2026.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді В.А. Корсак

В.В. Шапран