ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 911/268/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Рогач Л. І. - головуюча, Краснов Є. В., Мачульський Г. М.,

за участю секретаря судового засідання - Салівонського С. П.,

представників учасників справи:

Офісу Генерального прокурора - Савицької О. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025

(судді Тарасенко К. В., Кравчук Г. А., Коробенко Г. П.)

у справі за позовом заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Козинської селищної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейнір Бізнес Груп"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Громадська організація "Екологічна безпека Київщини",

про повернення земельних ділянок та скасування рішень про їх державну реєстрацію.

ВСТАНОВИВ:

1. Історія справи

1.1. Заступник керівника Київської обласної прокуратури (далі - Прокурор, скаржник) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Козинської селищної ради Обухівського району Київської області (далі -Селищна рада, позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейнір Бізнес Груп" (далі -ТОВ "Рейнір Бізнес Груп", відповідач), у якому просив:

1) усунути перешкоди у здійсненні Селищною радою права користування та розпорядження земельними ділянками водного фонду, що розташовані на території смт Козин Обухівського району Київської області шляхом скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, з одночасним припиненням права приватної власності ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" на земельні ділянки, кадастрові номери: :03:028:0157, :03:028:0159, :03:028:0160, :03:028:0158, :03:028:0154, :03:028:0155, :03:028:0156, :03:028:0151, :03:028:0152, :03:028:0153, :03:028:0148, :03:028:0149, :03:028:0150, :03:028:0146, :03:028:0147, :03:028:0145, :03:028:0144, :03:028:0142, :03:028:0143, :03:028:0141, :03:028:0140, :03:028:0137, :03:028:0139, :03:028:0138, :03:028:0136, :03:028:0135, :03:028:0001, :03:028:0126, :03:028:0124, :03:028:0125, :03:028:0121, :03:028:0082, :03:028:0072, :03:028:0057, :03:028:0051;

2) усунути перешкоди у здійсненні Селищною радою права користування та розпорядження зазначеними у пункті 1 земельними ділянками водного фонду, шляхом їх повернення ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" Козинській територіальній громаді в особі Селищної ради.

1.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги Прокурор зазначив, що:

- спірні земельні ділянки знаходяться в межах 100-метрової прибережної захисної смуги річки Дніпро, відтак, набуття відповідачем їх у користування, а потім у власність з метою здійснення житлової забудови суперечить вимогам статей 60, 61 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та статті 88 Водного кодексу України (далі - ВК України);

- спірні земельні ділянки передавались в оренду у зв`язку із набуттям відповідачем права власності на об`єкти незавершеного будівництва, без проведення аукціону, що суперечить статтям 127, 134 ЗК України, оскільки об`єкт незавершеного будівництва, до моменту завершення будівництва та введення об`єкта в експлуатацію, за своєю правовою природою не є нерухомим майном, а лише сукупністю будівельних матеріалів;

- площа земельних ділянок, які передавались в оренду для завершення будівництва та подальшого обслуговування нерухомого майна, значно перевищувала площу об`єктів незавершеного будівництва;

- продаж земельних ділянок здійснено Козинською селищною радою за ціною, значно меншою за реальну ринкову вартість спірних земельних ділянок.

2. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

2.1. Відповідно до Державного акта на право постійного користування землею І-КВ №000477, виданого 09.12.1997 №135 Акціонерному товариству "Сімінвест" Козинською селищною радою надано земельну ділянку 5,00 га для будівництва рекреаційно-житлового комплексу. У подальшому до Державного акта неодноразово вносились зміни у землекористуванні, відповідно до яких за рішеннями виконкому Селищної ради додатково виділялись Акціонерному товариству "Сімінвест" земельні ділянки та вносились зміни стосовно їх меж (рішення від 25.12.1997 - 7,3 га, від 24.09.1998 - 19,4 га, від 28.01.1999 - 17,2 га).

2.2. Рішенням від 24.07.2003 виключено із складу території, що перебуває на балансі Акціонерного товариства "Сімінвест" приватизовані присадибні ділянки загальною площею 8,0105 га.

2.3. Згідно із витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.03.2014 № НВ-014 земельна ділянка площею 40,8895 га, кадастровий номер :03:028:0039, категорія земель - землі рекреаційного призначення, вид використання - для будівництва рекреаційно-житлового комплексу, комунальної власності, зареєстрована як об`єкт цивільних прав 13.03.2014 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 27.02.2014. У 2019 році право користування на умовах оренди зазначеною земельною ділянкою набуло ТОВ "Рейнір Бізнес Груп".

2.4. Відповідно до наявних у матеріалах справи 16-ти договорів купівлі-продажу об`єктів незавершеного будівництва від 09.04.2019 та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ТОВ "Кватро Лізинг" продало, а ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" придбало об`єкти незавершеного будівництва, розташовані на земельній ділянці, кадастровий номер :03:028:0039.

2.5. 10.04.2019 Селищна рада прийняла рішення № 15 "Про надання ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" земельної ділянки в оренду для будівництва рекреаційно-житлового комплексу", яким, беручи до уваги, що на зазначеній земельній ділянці розташовані об`єкти незавершеного будівництва, які належать ТОВ "Рейнір Бізнес Груп", що дозволяє передати у користування на умовах оренди без проведення земельних торгів (аукціону) на позаконкурсній основі, а також з метою належної адресації землеволодінь, вирішено присвоїти земельній ділянці площею 40,8895 га кадастровий номер :03:028:0039 поштову адресу: Київська область, смт Козин, вул. Старокиївська 59; передати в оренду зазначену земельну ділянку ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" строком на 49 років, встановити річну орендну плату в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки, а селищному голові Гратіку В. В. доручити укласти з ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" договір оренди зазначеної земельної ділянки, який підлягає нотаріальному посвідченню.

2.6. Селищна рада (орендодавець) та ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" (орендар) 11.04.2019 уклали договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку площею 40,8895 га, яка виділена в натурі, категорія земель - землі рекреаційного призначення; цільове призначення - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, вид використання - для будівництва рекреаційно-житлового комплексу, склад угідь - землі, які використовуються для відпочинку та оздоровлення, кадастровий номер :03:028:0039 (пункт 1.1); на земельній ділянці розташовані об`єкти незавершеного будівництва, які належать орендарю на підставі договорів купівлі-продажу об`єктів незавершеного будівництва від 09.04.2019 (пункт 1.5); згідно із витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.04.2019 № НВ-019, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені порядком ведення Державного земельного кадастру, зареєстровані, а саме: прибережні захисні смуги вздовж річок, навколо водойм та на островах - 5,4248 га, прибережні захисні смуги вздовж річок, навколо водойм та на островах - 5,3367 га (пункт 4.1).

2.7. Згідно із витягом з Державного земельного кадастру НВ-019 від 11.04.2019 про земельну ділянку кадастровий номер :03:028:0039, площею 40,8895 га, цільове призначення - землі рекреаційного призначення, вид використання - для будівництва рекреаційно-житлового комплексу, комунальної власності, власник - Селищна рада, дата державної реєстрації земельної ділянки 13.03.2014, наявні відомості про обмеження у використанні земельної ділянки (за окремими контурами) - прибережні захисні смуги вздовж річок, навколо водойм та на островах: площею 5,4248 га, дата державної реєстрації обтяження 01.02.2014, строк дії - безстроково та площею 5,3367 га, дата державної реєстрації обтяження 01.02.2014, строк дії - безстроково. Додаток до витягу - кадастровий план - містить контури обмеження з координатами їх поворотних точок та довжиною.

2.8. Відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 46419880 від 11.04.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис від 11.04.2019 № 31131373 про інше речове право на об`єкт нерухомого майна - оренди земельної ділянки, кадастровий номер :03:028:0039, строк дії до 11.04.2068, орендар ТОВ "Рейнір бізнес Груп", підстава - договір оренди землі від 11.09.2019 № 932.

2.9. Рішенням Селищної ради від 18.04.2019 № 7 "Про надання дозволу на розробку Технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, що перебуває у користуванні на умовах оренди" надано дозвіл ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, кадастровий номер :03:028:0039, на 15 земельних ділянок, а саме, 3,2651 га, 1,3319 га, 0,0948 га, 0,2159 га, 0,7678 га, 2,0128 га, 8,2994 га, 3,0058 га, 3,5135 га, 4,1132 га, 2,7779 га, 3,4784 га, 1,8539 га, 3,8973 га, 2,2618 га.

2.10. За результатами поділу земельної ділянки, кадастровий номер :03:028:0039, площею 40,8895 га утворено 15 нових земельних ділянок. У подальшому до договору оренди земельної ділянки від 11.04.2019 № 932 внесено відповідні зміни із зазначенням нових кадастрових номерів цих 15-ти земельних ділянок.

2.11. За укладеними між Селищною радою (продавець) та ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" (покупець) договорами купівлі-продажу від 22.08.2019, 05.11.2019, 20.11.2019, 16.04.2021 продавець продав, а покупець купив земельні ділянки комунальної власності для обслуговування та будівництва об`єктів рекреаційного призначення (кадастрові номери :03:028:0048, :03:028:0042, :03:028:0044, :03:028:0047, :03:028:0051, :03:028:0046, :03:028:0055.

2.12. На підставі нотаріально посвідчених заяв власника ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" від 29.08.2019 № 53438 та від 22.11.2019 № 3280 здійснено поділ земельних ділянок :03:028:0048 на дві земельні ділянки (кадастрові номери :03:028:0057 та :03:028:0058) та :03:028:0042 на тринадцять земельних ділянок (кадастрові номери :03:028:0059, :03:028:0060, :03:028:0061, :03:028:0062, :03:028:0063, :03:028:0064, :03:028:0065, :03:028:0066, :03:028:0400:03:028:0068, :03:028:0069, :03:028:0070, :03:028:0071).

2.13. Також, на підставі нотаріально посвідченої заяви власника ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" від 23.11.2019 № 1324 здійснено поділ земельної ділянки, кадастровий номер :03:028:0044 на чотирнадцять земельних ділянок (кадастрові номери :03:028:0072, :03:028:0073, :03:028:0074, :03:028:0075, :03:028:0076, :03:028:0077, :03:028:0078, :03:028:0079, :03:028:0080, :03:028:0081, :03:028:0082, :03:028:0083, :03:028:0084, :03:028:0085). на підставі нотаріально посвідченої заяви власника ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" від 02.07.2021 № 1300 здійснено поділ земельної ділянки, кадастровий номер :03:028:0055 на дванадцять земельних ділянок (кадастрові номери :03:028:0121, :03:028:0122, :03:028:0123, :03:028:0124, :03:028:0125, :03:028:0126, :03:028:0127, :03:028:0128, :03:028:0129, :03:028:0130, :03:028:0131, :03:028:0132).

2.14. У результаті поділу земельних ділянок одночасно було змінено їх цільове призначення, із земель, які використовуються для відпочинку та оздоровлення на цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

2.15. У подальшому:

- на підставі нотаріально посвідченої заяви власника ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" від 13.09.2021 № 1791 здійснено об`єднання земельних ділянок кадастрові номери :03:028:0079, :03:028:0081, :03:028:0085, :03:028:0084, :03:028:0083, :03:028:0080. У результаті утворено земельну ділянку, кадастровий номер :03:028:0133 площею 1,2332 га;

- на підставі нотаріально посвідченої заяви власника ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" від 20.09.2021 № 4410 здійснено об`єднання земельних ділянок кадастровий номер :03:028:0133 та земельних ділянок кадастрові номери :03:028:046 та :03:028:047, у результаті чого утворено земельну ділянку, кадастровий номер :03:028:0134, площею 8,3522 га;

- на підставі нотаріально посвідченої заяви власника ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" від 20.10.2021 № 2308 здійснено поділ новоствореної земельної ділянки, кадастровий номер :03:028:0134 площею 8,3522 га та утворено земельні ділянки кадастрові номери :03:028:0001, :03:028:0135, :03:028:0136, :03:028:0137, :03:028:0138, :03:028:0139, :03:028:0140, :03:028:0141, :03:028:0142, :03:028:0143, :03:028:0144, :03:028:0145, :03:028:0146, :03:028:0147, :03:028:0148, :03:028:0149, :03:028:0150, :03:028:0151, :03:028:0152, :03:028:0153, :03:028:0154, :03:028:0155, :03:028:0156, :03:028:0157, :03:028:0158, :03:028:0159, :03:028:0160.

2.16. Матеріали справи містять копії договорів, за якими ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" відчужило ряд земельних ділянок, утворених у результаті поділу та об`єднання земельних ділянок, щодо яких будо укладено вище перелічені договори купівлі-продажу. Вказані відчужені земельні ділянки не належать до переліку спірних земельних ділянок.

2.17. Серед спірних земельних ділянок, щодо яких пред`явлено позов, земельна ділянка кадастровий номер :03:028:0051 набута у власність відповідачем ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" на підставі договору купівлі-продажу від 05.11.2019 № 3292; інші спірні земельні ділянки утворені в результаті поділу та об`єднання земельних ділянок в межах земельних ділянок кадастрові номери :03:028:0042, :03:028:0044, :03:028:0046, :03:028:0047, :03:028:0048, :03:028:0055, які також були набуті у власність ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" на підставі наведених вище договорів купівлі-продажу земельних ділянок, укладених з продавцем - Селищною радою.

2.18. З даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що спірні земельні ділянки перебувають у власності ТОВ "РейнірБізнес Груп".

3. Короткий зміст судових рішень

3.1. Господарський суд Київської області рішенням від 28.02.2023 у задоволенні позову відмовив.

3.2. Рішення мотивовано встановленими судом обставинами розташування спірних земельних ділянок поза межами прибережної захисної смуги р. Дніпро; у межах спірного землекористування прибережні захисні смуги зареєстровані у Державному земельному кадастрі 01.02.2014 Управлінням Держземагентства в Обухівському районі безстроково відповідно до Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 та у тих самих розмірах та межах, які встановлені у Детальному плані території смт Козин, затвердженому рішенням Козинської селищної ради від 25.05.2019 № 12; у тих самих розмірах та межах сформовані як окремі земельні ділянки із присвоєнням окремих кадастрових номерів :03:028:0043, :03:028:0045, :03:028:0049, :03:028:0052, :03:028:0053, :03:028:0056) та зареєстровані у Державному земельному кадастрі 14.05.2019 відділом в Обухівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області і на спірні земельні ділянки не накладаються.

3.3. Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 21.04.2023 стягнуто з Київської обласної прокуратури на користь ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" 85 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу; у задоволенні решти вимог заяви ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" відмовлено.

3.4. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 30.01.2024, рішення Господарського суду Київської області від 28.02.2023 скасовано, викладено його резолютивну частину в редакції, відповідно до якої позов задоволено; додаткове рішення Господарського суду Київської області 21.04.2023 скасовано.

3.5. Постанова мотивована тим, що:

- відсутність у матеріалах справи окремого проєкту землеустрою щодо визначення розміру прибережної захисної смуги, а також містобудівної документації, яка б визначала такі межі, формулювання у відповідних витягах ДЗК щодо підстави встановлення прибережної захисної смуги - лише Постанова КМУ "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру" № 1051 свідчить про те, що відомості ДЗК щодо визначення розміру прибережних захисних смуг у межах первинної земельної ділянки площею 40,8895 га кадастровий номер :03:028:0039 є недостовірними;

- суд відхилив посилання суду першої інстанції на рішення Козинської селищної ради від 25.05.2016 № 12 "Про затвердження містобудівної документації" "Детальному плані території смт Козин Обухівського району Київської області (частини населеного пункту). Внесення змін по вул. Старокиївська (в частині землекористування ТОВ "Сімінвест");

- оскільки у 2016 році Детальний план міг розроблятись виключно у межах та з урахуванням умов генерального плану як основної містобудівної документації смт Козин, відсутність у матеріалах справи відповідного рішення ради про затвердження генерального плану смт Козин виключає як висновок про те, що спірна земельна ділянка може використовуватись для будівництва та обслуговування житлового будинку та прибудинкової території, так і висновок про встановлення розміру прибережної захисної смуги у розмірі меншому, ніж це встановлено законом.

- врахувавши відсутність затвердженого у передбаченому законом порядку як проєкту встановлення природних захисних смуг, так і генерального плану смт Козин, суд дійшов висновку, що спірні земельні ділянки розташовані у межах прибережної захисної смуги р. Дніпро уздовж смт Козин, що становить 100 метрів від узрізу води. Відповідні спірні земельні ділянки є земельними ділянками водного фонду, оскільки розташовані у межах встановленої частиною другою статті 60 ЗК України, частиною другою статті 88 ВК України, абзацом 2 пункту 2 додатку 13 до Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.1996 № 173;

- доводи відповідача про розташування на 15 земельних ділянках, утворених у результаті поділу орендованої відповідачем земельної ділянки кадастровий номер :03:028:0039, площею 40,8895 га об`єктів незавершеного будівництва з різним ступенем готовності, суд спростував посилаючись на те, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна);

- оскільки відповідач не набув право власності на об`єкт нерухомого майна у розумінні статті 181 та частини другої статті 331 ЦК України, цього достатньо для висновку про те, що абзац 2 частини другої статті 134 ЗК України був незастосовний для продажу 15 земельних ділянок, утворених у результаті поділу орендованої відповідачем земельної ділянки кадастровий номер :03:028:0039, площею 40,8895 га;

- відсутність у матеріалах справи проєктної документації на будівництво об`єктів, з обґрунтуванням площі забудови, доказів здійснення будівництва, подальший поділ та об`єднання земельних ділянок, у результаті яких з 15 утворилось 35 земельних ділянок, відсутність доказів завершення будівництва або збільшення відсотку готовності тих об`єктів незавершеного будівництва, які перебувають у власності Товариства, як і зміни у процесі поділу та об`єднання цільового призначення земельних ділянок кадастрові номери :03:028:0042, :03:028:0044, :03:028:0046, :03:028:0047, :03:028:0048, :03:028:0055 із цільового призначення "07.01. Для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення" на цільове призначення "02.01. Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)" у сукупності вказують, що метою відповідача було заволодіння земельними ділянками для здійснення нового будівництва та подальшого збагачення за рахунок використання двох об`єктів природних ресурсів загальнодержавного значення - р. Дніпро та земельної ділянки водного фонду.

- оскільки спірний договір купівлі-продажу за відсутності для цього підстави, визначеної в абзаці другому частини другої статті 134 ЗК України, укладений без дотримання конкурентних засад, тобто спрямований на незаконне заволодіння земельною ділянкою комунальної власності, такий договір згідно з частинами першою та другою статті 228 ЦК України є нікчемним;

- внаслідок задоволення вимоги про повернення земельних ділянок які вибули із володіння територіальної громади неправомірно та у результаті недобросовісних дій відповідача, у суду немає підстав встановити порушення балансу інтересів, з одного боку, територіальної громади, яку представляє Прокурор, а з іншого боку, відповідача. Протилежний підхід стимулював би неправомірне та свавільне заволодіння чужим майном. Приписи статей 216 і 228 ЦК України забезпечують справедливий баланс між інтересами позивача та відповідача, який вимогу про повернення сплачених коштів не заявив;

- оскільки за результатами апеляційного провадження, суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Київської області від 28.02.2023 підлягає скасуванню, з прийняттям у справі нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, відсутні підстави для покладення на Прокурора чи позивача понесених відповідачем судових витрат, як на професійну правничу допомогу, так і на проведення земельно-технічної експертизи, що відповідно, виключає необхідність встановлення обставин дійсності та необхідності понесення стороною відповідних судових витрат, або ж розумності розміру цих витрат, а тому додаткове рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2023 суперечить частинам першій, четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

3.6. ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" подало заяву про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 за нововиявленими обставинами, у якій заявник просив постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

3.7. Обґрунтовуючи заяву, заявник вказував на те, що:

- суд апеляційної інстанції при прийнятті відповідної постанови виходив з того, що основним у межах розгляду позовних вимог у цій справі є встановлення належності спірних земельних ділянок до земель водного фонду, і вказане встановлено на підставі того, що у матеріалах справи відсутній затверджений у встановленому законом порядку генеральний план смт Козин, а саме: у 2016 році детальний план міг розроблятись виключно у межах та з урахуванням умов генерального плану; оскільки у матеріалах справи відсутній генеральний план смт Козин, відхилено посилання на рішення Козинської селищної ради № 12 від 25.05.2016 "Про затвердження містобудівної документації", "Детальний план території смт Козин Обухівського району Київської області (частини населеного пункту)"; а оскільки посилання на детальний план відхилено, відповідно, розмір прибережної захисної смуги р. Дніпро уздовж смт Козин становить встановлені законом 100 метрів від урізу води, а не розмір вказаний у детальному плані.

- після завершення розгляду справи, ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" направлено на адресу Селищної ради претензію від 04.07.2024 № 01/07-24, у відповідь на яку від Козинської селищної ради отримано заперечення, до яких у якості додатків було додано, зокрема, копію рішення Обухівської районної ради народних депутатів Київської області від 18.09.1998 № 4003.XXIII, яким затверджено генеральний план селища Козин; копію рішення Обухівської районної ради народних депутатів Київської області від 25.05.2016 № 12 "Про затвердження містобудівної документації" на основі генерального плану селища Козин, яким затверджено детальний план територій смт Козин Обухівського району Київської області (частини населеного пункту) і генеральний план селища Козин, який затверджений рішенням Обухівської районної ради народних депутатів Київської області від 18.09.1998, та який додано до заперечень Селищної ради Обухівського району Київської області від 09.07.2024 є тією нововиявленою обставиною, яка є підставою для перегляду постанови апеляційного суду в розумінні статті 320 ГПК України.

3.8. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2024 заяву ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 за нововиявленими обставинами задоволено; постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 скасовано; прийнято нове рішення, яким рішення Господарського суду Київської області від 28.02.2023 залишено без змін; додаткове рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2023 залишено без змін.

3.9. Постановою Верховного Суду від 13.02.2025 постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2024 скасовано; справу передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

3.10. Мотивовано тим, що:

- суд апеляційної інстанції не досліджував зміст заяви відповідача про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 за нововиявленими обставинами у контексті чи могло бути відомим скаржнику за належного виконання ним чи його представником процесуальних прав про наявність генерального плану селища Козин, затвердженого рішенням Обухівської районної ради народних депутатів Київської області від 18.09.1998 №4003.ХХ111.

3.11. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 заяву ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 за нововиявленими обставинами задоволено; постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 скасовано; прийнято нове рішення, яким рішення Господарського суду Київської області від 28.02.2023 залишено без змін; додаткове рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2023 залишено без змін.

3.12. Постановою Верховного Суду від 29.07.2025 постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 скасовано; справу передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

3.13. Мотивовано необхідністю встановити чи стверджуванні відповідачем обставини не могли йому бути відомі до ухвалення постанови від 27.09.2023, а відповідні докази доступні за належного виконання своїх процесуальних обов`язків і чи наявність таких обставин призвела б до іншого результату судового розгляду внаслідок спростування всіх ключових мотивів суду, зокрема підстав нікчемності договорів.

3.14. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 скасовано; прийнято нове рішення, яким рішення Господарського суду Київської області від 28.02.2023 залишено без змін; додаткове рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2023 залишено без змін.

3.15. Мотивував тим, що:

- суд враховує доводи відповідача про те, що він керувався презумпцією правомірності та законності, а також враховує те, що відповідач не був учасником судової справи № 320/4225/21, у межах якої Верховний Суд підтвердив законність та чинність рішення Обухівської районної ради народних депутатів Київської області від 18.09.1998 №4003.ХХІІІ, яким затверджено генеральний план селища Козин, натомість як і Прокурор, так і Селищна рада відповідно були учасниками вказаної справи, тобто були обізнані з вказаними обставинами, на які наразі посилається відповідач як на нововиявлені;

- щодо можливості бути відомо скаржнику за належного виконання ним чи його представником процесуальних прав про наявність генерального плану селища Козин, затвердженого рішенням Обухівської районної ради народних депутатів Київської області від 18.09.1998 суд враховує, що з урахуванням принципу змагальності, відповідач має заперечувати щодо тих вимог та доводів заявлених позивачем - Прокурором у справі, а тому у даному випадку в межах даної справи, Прокурором ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції не заперечувалося факту наявності чи затвердження генерального та або детального планів, які є наявними у матеріалах справи, що у свою чергу свідчить про те, що у відповідача і не було ані обов`язку, ані процесуальної можливості чи необхідності з`ясовувати обставини розробки та затвердження генерального плану селища Козин, рішенням Обухівської районної ради народних депутатів Київської області від 18.09.1998;

- у постанові суду апеляційної інстанції, яка переглядається за нововиявленими обставинами підставою для задоволення позову Прокурора стали висновки про те, що: 1) оскільки у 2016 році детальний план міг розроблятись виключно у межах та з урахуванням умов генерального плану як основної містобудівної документації смт Козин, відсутність у матеріалах справи відповідного рішення ради про затвердження генерального плану смт Козин виключає як висновок про те, що спірна земельна ділянка може використовуватись для будівництва та обслуговування житлового будинку та прибудинкової території, так і висновок про встановлення розміру прибережної захисної смуги у розмірі меншому, ніж це встановлено законом; 2) отже, враховуючи відсутність затвердженого у встановленому законом порядку проєкту встановлення природних захисних смуг, відсутність затвердженого у встановленому законом порядку генерального плану смт Козин, колегія суддів приходить до висновку, що розмір прибережної захисної смуги р. Дніпро уздовж смт Козин становить 100 метрів від узрізу води;

- судом досліджено оригінал як генерального плану селища Козин, так і рішення Обухівської районної ради народних депутатів Київської області від 18.09.1998, наявність яких, як документів, які підтверджують наведені заявником обставини для перегляду постанови суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами, які існували на момент прийняття переглядуваної постанови, є істотними для вирішення справи, і вказані обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою;

- відповідний генеральний план затверджено рішенням Обухівської районної ради народних депутатів Київської області від 18.09.1998, яке є чинним і не скасованим у встановленому законом порядку, тобто, відповідна обставина затвердження генерального плану у встановленому законом порядку вказаним рішенням, яким встановлено інший розмір прибережних захисних смуг, ніж ті, що визначені законом, є нововиявленою обставиною, і відповідно спростовує висновки суду апеляційної інстанції у постанові що переглядається стосовно незаконності набуття відповідачем у власність спірних земельних ділянок саме внаслідок безпідставності набуття таких всупереч вимог статті 58 ЗК України (у відповідній редакції від 03.10.2019, яка діяла з 20.10.2019) станом на час укладання договорів купівлі - продажу), статті 88 ВК України (на момент укладення спірних договорів купівлі - продажу);

- за таких обставин заявлена негаторна вимога в інтересах Селищної ради у даних обставинах суперечить презумпції правомірності правочину (статті 204 ЦК України); презумпції правомірності відомостей Державного земельного кадастру (статті 2, 3, 20 Закону України "Про Державний земельний кадастр"), презумпції правомірності відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (статті 3, частина п`ята статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") порушує статтю 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та покладає на одну із сторін правочинів - покупця індивідуальний та надмірний тягар всіх негативних наслідків без будь-якого відшкодування у зв`язку із позбавленням права на майно.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги та її обґрунтування

4.1. Прокурор подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025, у якій просить оскаржувану постанову скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

4.2. У касаційній скарзі скаржник вказує, що підставою для касаційного оскарження судового рішення у справі є наявність випадку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, а саме порушення норм процесуального права (статей 1, 2, 10, 12, 73, 74, 236, 237, 320, 321 ГПК України), що призвело до неправильного застосування норм матеріального права (статей 58, 59, 60, 83, 84 ЗК України, статей 1, 4, 88, 89 ВК України) та неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах:

- від 24.05.2018 у справі № 314/4026/13, від 15.04.2020 у справі № 757/12964/15-ц, від 06.04.2020 у справі № 369/8770/14-ц, від 18.07.2023 у справі № 910/5217/20, від 10.05.2023 у справі № 910/24550/13 щодо природи нововиявлених обставин;

- від 17.09.2019 у справі № 910/17258/17, від 17.06.2020 у справі № 761/18429/15-ц, від 10.04.2020 у справі № 552/1770/14-ц щодо істотності обставин;

- заявник, як на нововиявлені, посилається серед іншого на обставини які існували на час розгляду справи, і могли бути відомими йому за належного виконання ним чи його представником процесуальних прав, зокрема у спосіб звернення до суду з клопотанням про направлення запиту щодо наявності або відсутності генерального плану населеного пункту. Зазначений процесуальний недолік щодо неповного з`ясування обставин справи не може вважатися нововиявленою обставиною);

- від 13.05.2021 у справі № 185/3384/18 щодо обізнаності заявника про існування доказу під час перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, проте не вчинення дій щодо його надання до суду;

- від 04.05.2020 у справі № 711/8648/16, від 01.04.2020 у справі № 756/10573/17, від 27.11.2019 у справі № 753/7093/16-ц, від 10.10.2019 у справі № 464/3304/14-ц, від 28.08.2019 у справі № 419 3259/12, від 08.08.2019 у справі № 494/1677/13-ц, від 18.07.2019 у справі № 6-42/11, від 26.12.2018 у справі № 667/1849/15-ц, від 15.11.2018 у справі № 461/6797/12, від 12.11.2018 у справі № 442/2321/15-ц, від 12.11.2018 у справі № 363/1696/13-ц, від 04.06.2018 у справі № 629/1410/13-ц щодо відмінності нових доказів та доказів, якими підтверджуються нововиявлені обставини;

- від 30.05.2020 у справі № 469/1393/16-ц щодо правової природи земель водного фонду України;

- від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, від 22.05.2018 року у справі № 469/1203/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц щодо земель водного фонду, які є обмеженими у цивільному обороті;

- від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 07.11.2018 у справі № 488/6211/14-ц, від 14.11.2018 № 183/1617/16, від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц щодо земель, які перебувають під посиленою правовою охороною держави;

- від 20.07.2022 у справі № 923/196/20, від 09.08.2023 у справі № 922/1832/19, від 12.09.2023 у справі № 910/8413/21 щодо нікчемності правочину на підставі статті 228 ЦК України;

- від 05.02.2025 у справі № 917/1476/23 щодо прав власника вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном.

4.3. Прокурор також посилається на те, що відповідач подав заяву після спливу тридцятиденного строку з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Так, у лютому 2024 року до заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у цій справі долучалась копія рішення Обухівської районної ради народних депутатів Київської області від 18.09.1998, яким затверджено генеральний план смт Козин, що свідчить про обізнаність відповідача про існування генерального плану смт Козин та недотримання відповідачем частини першої статті 321 ГПК України при зверненні із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами в липні 2024 року.

4.4. Також вказує на неврахування судом апеляційної інстанції того, що на час розгляду справи судом першої інстанції до матеріалів справи долучено низку експертних висновків за результатами проведення будівельно-технічних, земельно-технічних, оціночно-земельних, експертиз з питань землеустрою, а також комплексних експертиз, в яких наявне посилання на окремі частини генерального плану смт Козин, що свідчить про можливість відповідача бути обізнаним із існуванням такого плану.

4.5. Прокурор також вважає, що суд апеляційної інстанції під час останнього перегляду заяви ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не взяв до уваги висновки і вказівки Верховного Суду, викладені у постановах від 13.02.2025 та 29.07.2025.

5. Позиція інших учасників справи, заяви, клопотання

5.1. Відповідач подав письмові пояснення, де зазначає про необґрунтованість підстав касаційного оскарження постанови апеляційного суду від 10.12.2025, просить касаційну скаргу Прокурора залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

5.2. Громадська організація "Екологічна безпека Київщини" (далі - ГО "Екологічна безпека Київщини", третя особа) та позивач не скористалися правом на подання відзиву на касаційну скаргу Прокурора.

5.3. Відповідач подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 296 ГПК України. Посилається на те, що:

- відсутні будь-які ознаки "виключних обставин" в розумінні Рішення Конституційного Суду України від 03.12.2025 № 6-р(ІІ)/2025 у справі № 3-28/2024(59/24) за конституційною скаргою ТОВ "Рейнір Бізнес Груп" щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів абзацу першого частини третьої, абзаців першого, другого, третього частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII (щодо представництва прокурором інтересів держави в суді), як основної вимоги для представництва Прокурором інтересів держави, чого вимагає стаття 1311 Конституції України. Вказане опосередковано підтверджується і Рішенням Конституційного Суду України щодо неконституційності окремих положень частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру";

- відсутність підстав для судового представництва свідчить про відсутність у Прокурора процесуальної дієздатності, а відтак права на подачу касаційної скарги на постанову апеляційного господарського суду від 10.12.2025.

5.4. Розглянувши клопотання, колегія суддів зазначає, що у постанові від 10.12.2025 у справі № 344/12305/18 Велика Палата Верховного Суду додатково зазначила, що Рішенням від 03 грудня 2025 року № 6-р(ІІ)/2025 Конституційний Суд України ухвалив визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами в тім, що вони надають прокуророві можливість здійснювати представництво інтересів держави в суді у зв`язку з нездійсненням або неналежним здійсненням захисту цих інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Однак відповідно до пункту 4 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України не поширюється на правовідносини щодо представництва прокурором інтересів держави в суді, які виникли під час чинності окремих приписів абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнаних неконституційними, та продовжують існувати після втрати ними чинності.

5.5. Враховуючи пункт 4 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 грудня 2025 року № 6-р(ІІ)/2025, відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 296 ГПК України.

5.6. Від представника відповідача Навроцького Д. М. 30.03.2026 через систему "Електронний суд" до Верховного Суду надійшла заява, в якій відповідач повідомив про те, що між АО "Сенсум" та відповідачем 30.03.2026 підписано додаткову угоду про розірвання договору про надання правничої допомоги від 01.10.2025 та припинення повноважень адвокатів, тому адвокат Навроцький Д. М. не представляє інтереси відповідача у цій справі.

5.7. Від представника відповідача Войцеховського М. Ю. 31.03.2026 через систему "Електронний суд" до Верховного Суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на лікарняному.

5.8. У судовому засіданні 18.03.2026 представником, зокрема, відповідача надано пояснення щодо розгляду справи та оголошено перерву до 01.04.2026. Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання 01.04.2026 з розгляду касаційної скарги Прокурора обов`язковою судом не визнавалася, враховуючи надання 18.03.2026 представником відповідача пояснення щодо розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та про можливість розгляду справи без участі представника відповідача.

6. Позиція Верховного Суду

6.1. Заслухавши суддю-доповідачку, представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарським судом апеляційної інстанції норм права, колегія суддів зазначає таке.

6.2. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя як така не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (§§ 27, 28 рішення від 18.11.2004 у справі "Праведна проти Росії" № 69529/01 та § 46 рішення від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" № 2). Однак при цьому ЄСПЛ наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним з аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення ЄСПЛ у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999).

6.3. Цей принцип установлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (§§ 51, 52 рішення ЄСПЛ у справі "Рябих проти Росії" від 24.06.2003; ухвала ЄСПЛ щодо прийнятності заяви N 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; §§ 42-44 рішення ЄСПЛ у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011).

6.4. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (§§ 27-34 рішення ЄСПЛ у справі "Праведна проти Росії" від 18.11.2004).

6.5. Відповідно до частини першої статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 320 цього Кодексу).

6.6. До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

6.7. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність таких обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

6.8. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

6.9. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.01.2019 у справі № 127/10129/17 зазначала, що нововиявленими є лише такі обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін, можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені судом, який ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд зазначеного рішення, та стали відомими тільки після його ухвалення (пункт 26). Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також, якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (пункти 27, 28).

6.10. Ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення поняття "нововиявлені обставини". ЄСПЛ зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.

6.11. Системний аналіз практики ЄСПЛ щодо перегляду судових рішень дозволяє зробити висновок, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення ЄСПЛ від 26.06.2018 у справі "Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України", від 09.06.2011 у справі "Желтяков проти України").

6.12. Не можуть належати до нововиявлених обставин процесуальні недоліки, такі, як неповне встановлення обставин справи, адже вони можуть бути підставою для перегляду рішення у апеляційному чи касаційному порядку.

6.13. Враховуючи викладене вище, як за чинним процесуальним законодавством, так і за сталою практикою ЄСПЛ, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору, які натомість не були доступні та відомі стороні.

6.14. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоби, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09.06.2011 у справі "Желтяков проти України" ("Zheltyakov v. Ukraine", заява № 4994/04, § 42-43)).

6.15. Заявник у даній справі зазначає, що вважає нововиявленою обставиною генеральний план селища Козин, який затверджений рішенням Обухівської районної ради народних депутатів Київської області від 18.09.1998, та який додано до заперечень Селищної ради Обухівського району Київської області від 09.07.2024. Заявник зазначає, що дізнався про цей план внаслідок отримання від Селищної ради відповіді на свою претензію, до якої додано копію рішення Обухівської районної ради народних депутатів Київської області від 18.09.1998, яким затверджено генеральний план селища Козин.

6.16. Заявник вважає, що, надавши оцінку та врахувавши під час вирішення спору у цій справі рішення Обухівської районної ради народних депутатів Київської області від 18.09.1998, яким затверджено генеральний план селища Козин, можна дійти висновку про безпідставність висновку апеляційного суду про те, що спірні земельні ділянки є землями водного фонду та обґрунтованість висновку місцевого господарського суду про те, що такі земельні ділянки віднесені до іншої категорії земель за основним цільовим призначенням.

6.17. Звертаючись до суду з позовом, Прокурор зазначав, що спірні земельні ділянки знаходяться в межах 100-метрової прибережної захисної смуги річки Дніпро, відтак, набуття відповідачем їх у користування, а потім у власність з метою здійснення житлової забудови суперечить вимогам статей 60, 61 ЗК України та статті 88 ВК України.

6.18. Рішенням Господарського суду Київської області від 28.02.2023 у задоволенні позову відмовлено. Мотивовано, зокрема, встановленими судом обставинами розташування спірних земельних ділянок поза межами прибережної захисної смуги р. Дніпро; у межах спірного землекористування прибережні захисні смуги зареєстровані у Державному земельному кадастрі 01.02.2014 Управлінням Держземагентства в Обухівському районі безстроково відповідно до Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 та у тих самих розмірах та межах, які встановлені у детальному плані території смт Козин (внесення змін по вул. Старокиївська), затвердженому рішенням Селищної ради від 25.05.2019 № 12.

6.19. За доводами відповідача та висновками суду першої інстанції істотні обставини справи, які підлягали з`ясуванню при вирішенні цього спору, полягали у розташуванні спірних земельних ділянок поза межами прибережної захисної смуги р. Дніпро саме за даними детального плану території смт Козин (внесення змін по вул. Старокиївська), затвердженому рішенням Селищної ради від 25.05.2019 № 12.

6.20. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 рішення Господарського суду Київської області від 28.02.2023 скасовано, викладено його резолютивну частину в редакції, відповідно до якої позов задоволено.

6.21. При прийнятті постанови від 27.09.2023 (яку відповідач просить переглянути за нововиявленими обставинами) суд апеляційної інстанції врахував, що у 2016 році детальний план, на який посилався відповідач та який взяв до уваги суд першої інстанції, міг розроблятись виключно у межах та з урахуванням умов генерального плану як основної містобудівної документації смт Козин. Відсутність у матеріалах справи відповідного рішення ради про затвердження генерального плану смт Козин виключає як висновок про те, що спірна земельна ділянка може використовуватись для будівництва та обслуговування житлового будинку, так і висновок про встановлення розміру прибережної захисної смуги у розмірі меншому, ніж це встановлено законом.

6.22. Доводи касаційної скарги відповідача на постанову апеляційного суду від 27.09.2023 зводилися до того, що в матеріалах справи наявна технічна документація, при виготовленні якої враховано встановлення обмеження (обтяження) у використанні земельної ділянки, а саме - прибережну захисну смугу у відповідності до детального плану смт Козин і розмір прибережної захисної смуги зменшено правомірно в результаті розробленої містобудівної документації. Також відповідач вважав, що штучно створені земельні ділянки не можуть бути віднесені до земель водного фонду, крім визначних законодавчо випадків.

6.23. Тобто, у касаційній скарзі відповідач стверджував, що документи, на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог є тими, які є достатніми для прийняття обґрунтованого судового рішення про відмову у позові. При цьому, аргументом чи доводом касаційної скарги не було невідповідність висновків апеляційного суду нормам матеріального права щодо того, що спірна земельна ділянка не може використовуватись для будівництва та обслуговування житлового будинку та прибудинкової території, оскільки у матеріалах справи відсутнє відповідне рішення ради про затвердження генерального плану смт Козин; такий висновок апеляційного суду не спростовувався у касаційній скарзі як вагомий, суттєвий та такий, що потребує уваги та, можливо, спростування.

6.24. На переконання колегії суддів, наведене свідчить про те, що за сформованою відповідачем у цій справі правовою позицією відповідач не вважав, що відсутність у матеріалах справи відповідного рішення ради про затвердження генерального плану смт Козин та самого генерального плану селища Козин є істотними обставинами у цій справі і наявність документів, про які написав апеляційний суд, могло б стати підставою, яка б спростувала позицію апеляційного суду та підтвердила позицію суду першої інстанції (про, зокрема, розташування спірних земельних ділянок поза межами прибережної захисної смуги р. Дніпро), тобто, що спірні земельні ділянки не є землями водного фонду.

6.25. Навпаки, зміст касаційної скарги вказує на те, що відповідач прагнув спростувати аргументи суду апеляційної інстанції про недостатність детального плану смт Козин для висновку про законність місця розташування земельної ділянки та розмір прибережних захисних смуг, а не усунути можливу неповноту чи помилку апеляційного провадження як процесуальний недолік в межах процедури звичайного касаційного оскарження. Використання екстраординарної процедури перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з метою домогтися перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення з тих підстав, які могли бути використані заявником під час процедури касаційного оскарження, не є виправданим та не відповідає природі такого перегляду.

6.26. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що Прокурор 24.01.2023 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 320/835/23 про визнання протиправними та нечинними рішень (а.с. 30-43, т.с. 7), до якого додав копію позовної заяви до Київського окружного адміністративного суду про визнання протиправними та нечинними рішень, в якій, зокрема, зазначено таке: "При розробленні детального плану смт Козин використані матеріали детальних планів територій, проєктів забудови та іншої містобудівної документації, що розроблена раніше, в тому числі: генерального плану селища Козин, розробленого інститутом УДНДІПМ "Дніпромісто" у 1998 році…".

6.27. Отже, зазначене клопотання Прокурором подано та залучено до матеріалів справи ще до прийняття 28.02.2023 рішення судом першої інстанції і, відповідно, було наявним та доступним для ознайомлення з ним також і на стадіях апеляційного та касаційного перегляду справи.

6.28. За приписами частини першої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Частиною другою статті 42 ГПК України визначено, що учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

6.29. Таким чином, за умов належного виконання відповідачем процесуальних прав та обов`язків, обставини існування генерального плану селища Козин, розробленого інститутом УДНДІПМ "Дніпромісто" у 1998 році (зазначено у позовній заяві, доданій до клопотання Прокурора) і його затвердження рішенням ради (про відсутність якого у матеріалах справи, а не в цілому, зазначено у постанові апеляційного суду від 27.09.2023) могли бути відомі відповідачу на час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і на стадії апеляційного перегляду рішення та касаційного перегляду судового рішення апеляційної інстанції за касаційною скаргою відповідача.

6.30. Також колегія суддів наголошує, що у своїй заяві про перегляд постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами саме генеральний план селища Козин, який затверджений рішенням Обухівської районної ради народних депутатів Київської області від 18.09.1998, та який додано до заперечень Селищної ради Обухівського району Київської області від 09.07.2024, заявник визначив тією нововиявленою обставиною, яка є підставою для перегляду постанови апеляційного суду в розумінні статті 320 ГПК України.

6.31. У постанові від 10.12.2025 Північний апеляційний господарський суд натомість вказав, що обставина затвердження генерального плану у встановленому законом порядку рішенням від 18.09.1998, яким встановлено інший розмір прибережних захисних смуг, ніж ті, що визначені законом, є нововиявленою обставиною, і відповідно спростовує висновки суду апеляційної інстанції у постанові що переглядається, що не відповідає змісту заяви про перегляд за нововиявленими обставинами.

6.32. За наведеного вище доводи касаційної скарги Прокурора підтвердилися.

6.33. Водночас, щодо доводів Прокурора про порушення відповідачем строку подання у липні 2024 року заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з посиланням на звернення іншого представника відповідача у лютому 2024 року із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами цієї ж постанови апеляційного суду від 27.09.2023, колегія суддів зазначає, що нововиявленими обставинами у зазначеній заяві заявник визначив обставини, встановлені судовими рішеннями в інших справах № 218/7-05/328/13 та № 17/146-11, тобто відмінні від тієї, яка визначена відповідачем у заяві, поданій у липні 2024 року.

6.34. Зважаючи на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд апеляційної інстанції не врахував, що наведені заявником обставини у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не є нововиявленими в розумінні вимог статті 320 ГПК України, а тому були відсутні підстави для скасування постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 та ухвалення нового рішення про залишення без змін рішення Господарського суду Київської області від 28.02.2023.

7. Висновки Верховного Суду

7.1. Відповідно до частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справу на новий розгляд.

7.2. Згідно із частиною третьою статті 325 ГПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може, зокрема, відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

7.3. За висновками Великої Палати Верховного Суду у справі № 361/161/13-ц (постанова від 14.01.2026), суд касаційної інстанції під час касаційного перегляду ухвалених судами судових рішень щодо задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може надавати оцінку наявності/відсутності цих обставин та відповідно постановити нове судове рішення щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами й відмовити у її задоволенні (пункт 126).

7.3. Виходячи з наведеного, Верховний Суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову господарського суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Постанова апеляційної інстанції від 27.09.2023 підлягає залишенню в силі. Касаційна скарга Прокурора підлягає задоволенню частково, оскільки Прокурор просив оскаржувану постанову від 10.12.2025 скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

8. Судові витрати

8.1. Судові витрати, понесені Прокурором у зв`язку із касаційним переглядом ухвалених за наслідками розгляду заяви відповідача постанов Верховного Суду покладаються на відповідача.

8.2. З відповідача на користь Прокурора підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання касаційних скарг на постанови суду апеляційної інстанції від 01.10.2024 у сумі 781 515,00 грн, від 02.04.2025 у сумі 781 515,00 грн, від 10.12.2025 у сумі 781 515,00 грн (загалом 2 344 545,00 грн).

Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317, 325 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 у справі № 911/268/22 скасувати.

3. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейнір Бізнес Груп" про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 за нововиявленими обставинами. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 у цій справі залишити в силі.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейнір Бізнес Груп" (08711, Київська область, Обухівський район, смт Козин, вулиця Старокиївська, будинок 59, ) на користь Київської обласної прокуратури (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 27/2, ) 2 344 545 (два мільйона триста сорок чотири тисячі п`ятсот сорок п`ять) гривень витрат зі сплати судового збору за подання касаційних скарг.

5. Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Л. Рогач

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський