ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"16" квітня 2026 р. Справа № 903/568/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

суддя Крейбух О.Г.

суддя Павлюк І.Ю.

секретар судового засідання Дехтярук І.А.

за участю представників сторін:

від апелянта: Головата І.В.

арбітражний керуючий: Григор`єв В.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області (особа, яка не брала участі у справі) на ухвалу Господарського суду Волинської області від 10.11.2025 (суддя Бідюк С.В., повний текст складено 10.11.2025)

у справі № 903/568/25

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Спейс Інвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпаття-Готель-Сервіс"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 10.11.2025 затверджено звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпаття-Готель-Сервіс". Ліквідовано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Прикарпаття-Готель-Сервіс" (провулок Макарова, 5, м. Луцьк, ). Провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпаття-Готель-Сервіс" закрито. Зобов`язано державного реєстратора вчинити дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" та спрямовані на припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпаття-Готель-Сервіс" (провулок Макарова, 5, м. Луцьк, ). Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Не погоджуючись із вказаним процесуальним рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Волинській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Волинської області у справі № 903/568/25 скасувати.

Аргументуючи доводи скарги зазначає, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 17.06.2025 відкрито провадження у справі № 903/568/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Спейс Інвест" до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпаття-Готель-Сервіс". Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів, по 04.12.2025. Розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпаття-Готель-Сервіс" призначено арбітражного керуючого Григор`єва Валерія Васильовича.

Постановою Господарського суду Волинської області від 09.09.2025 ТОВ "Прикарпаття-Готель-Сервіс" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, по 09.09.2026. Ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Григор`єва В.В.

Згідно із нормами Податкового кодексу України (далі - ПК Ураїни), а саме пп.78.1.7 п.78 ст.78 контролюючий орган має право здійснити документальну позапланову перевірку у разі коли розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про банкрутство платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Відповідно до статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Так, відповідно до ст. 75, п.п. 78.1.7, п.78.1. ст 78, пп.79.1 ст. 79 та з врахуванням п.п. 69.2 ст. 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями та у зв`язку з визнанням боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпаття-Готель-Сервіс" банкрутом є підставою для проведення перевірки контролюючим органом.

Так, на підставі наказу Головного управління ДПС у Волинській області від 10.09.2025 № 3036-п було проведено позапланову невиїзну перевірку (наказ направлено боржнику поштовим зв`язком та повернуто поштою 28.09.2025 з відміткою "за закінченням терміну зберігання").

Крім того, на адресу боржника контролюючим органом надіслано запит від 11.09.2025 про надання документів та регістрів бухгалтерського обліку для проведення даної перевірки, який було повернуто поштою 28.09.2025 з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

При цьому, боржник та арбітражний керуючий Григор`єв Валерій Васильович (ліквідатор) знали про проведення ГУ ДПС у Волинській області позапланової невиїзної перевірки, однак не надали на вимогу контролюючого органу відповідних бухгалтерських документів.

В ході проведення перевірки ГУ ДПС у Волинській області було складено Акт від 03.11.2025 № 31647/07-06/41045205 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпаття-Готель-Сервіс", який надіслано засобами поштового зв`язку на адресу ліквідатора боржника, однак було повернуто з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

За результатами проведення перевірки, були винесені та надіслані на адресу ліквідатора податкові повідомлення-рішення № та № від 12.12.2025 на суму 18 168 951,53 грн. Апелянт також зазначає про систематичне неотримання ліквідатором боржника поштової кореспонденції, яка надходила на його адресу (вул. Данила Галицького, буд. 14, м. Луцьк).

Ухвалою Господарського суду від 10.11.2025 було затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ "Прикарпаття-Готель-Сервіс", юридичну особу ліквідовано, провадження у справі № 903/568/25 закрито.

Вважає, що Господарським судом Волинської області не було в повній мірі досліджено та надано оцінку правомірності нарахувань контролюючим органом податкових зобов`язань ТОВ "Прикарпаття- Готель-Сервіс" та можливості подання заяви до суду з грошовими вимогами до банкрута.

Прийнявши до уваги те, що апелянт є особою, яка не брала участі у справі, колегією суддів взято до уваги, що в силу частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи прийнято оскаржуване судове рішення про права, інтереси та/або обов`язки скаржника, про які саме, в якій саме частині судового рішення прямо вказано про таке, та після встановлення цих обставин вирішити питання про скасування судового рішення. А у випадку встановлення, що права, інтереси та/або обов`язки заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права та/або обов`язки, та/або інтереси стосовно сторін у справі судом не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Положення ст. 261 ГПК України не передбачають випадків відмови у відкритті апеляційного провадження з підстав відсутності порушень прав, інтересів або обов`язків особи, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області на ухвалу Господарського суду Волинської області від 10.11.2025 у справі № 903/568/25; апеляційну скаргу постановлено розглянути із повідомленням (викликом) сторін.

Від арбітражного керуючого до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить суд закрити апеляційне провадження, а у випадку відсутності таких підстав, відмовити у задоволенні апеляційної скарги Головного управління ДПС у Волинській області, ухвалу Господарського суду Волинської області від 10.11.2025 у справі № 903/568/25 - залишити без змін.

В судовому засіданні присутній представник апелянта та арбітражний керуючий підтримали доводи, викладені у поданих ними процесуальних документах та надали усні пояснення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

В силу ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, оскільки визначальним є не явка представників, а достатність матеріалів справи для ухвалення рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи № 903/568/25 та розглянувши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд зазначає таке.

Конституційні гарантії захисту прав та інтересів в апеляційній інстанції конкретизовано в главі 1 розділу І, главі 1 розділу ІV ГПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного оскарження судових рішень у господарському судочинстві.

Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Тобто частиною першою статті 254 ГПК України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким, зокрема, розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи із предмета та підстав позову.

Також указана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, незалучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок; такий правовий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Така правова позиція послідовно та неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 10.09.2020 та від 23.11.2020 у справі № 914/1643/19, від 05.11.2020 у справі № 912/837/19, від 20.09.2021 у справі № 910/6681/20, від 19.01.2023 та від 18.09.2023 у справі № 914/1334/20, від 04.10.2023 у справі № 910/1005/23, від 16.10.2023 у справі № 914/794/21, від 12.03.2024 у справі № 910/6180/20, від 17.05.2024 у справі № 910/5094/23, від 22.05.2024 у справі № 910/4552/23.

Також колегія суддів звертається до правової позиції, викладеної Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 17.10.2022 у справі № 904/6084/21 (пункт 6.4), зокрема, про таке.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та/або обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на час розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права, інтереси та/або обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та/або обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо у мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права, інтереси та/або обов`язки такої особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права, інтереси та/або обов`язки такої особи. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги (наведене відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.02.2019 у справі № 908/1141/15-г).

Така правова позиція узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.04.2024 у справі № 916/4093/21 (пункт 108).

Отже, після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та/або обов`язки скаржника і які конкретно.

Тобто чинний ГПК України передбачає необхідність дослідження апеляційним господарським судом наявності правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі; чи вирішено місцевим господарським судом питання про права, інтереси та/або обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням.

Якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи із зазначеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду апеляційної скарги.

Відтак особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 17, 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та/або обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Тобто скаржник повинен підтвердити безпосередність його правового зв`язку з оскаржуваним судовим рішення, а саме: чітко зазначити в апеляційній скарзі, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та/або обов`язки, та про які саме.

При цьому суд апеляційної інстанції насамперед має з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права, інтереси та/або обов`язки скаржника та лише після встановлення таких обставин вирішити питання про залучення скаржника до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та, як наслідок, скасувати судове рішення на підставі пункту 4 частини третьої статті 277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо ж судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та/або обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та/або обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд вправі закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, у зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 у справі № 62/112 та від 16.01.2020 у справі № 925/1600/16, а також у постановах Верховного Суду від 06.10.2020 у справі № 910/21451/16, від 05.11.2020 у справі № 912/837/19, від 17.05.2024 у справі № 910/5094/23, від 22.05.2024 у справі № 910/4552/23.

Згідно з ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КУзПБ, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Отже, реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення, ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, зокрема, в провадженні у справі про банкрутство - норм ГПК України та КУзПБ.

Разом з тим суб`єктний склад учасників господарського процесу за ГПК України є іншим, ніж склад учасників у справі про банкрутство за КУзПБ. Перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство наведеними нормами віднесено також інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Однак у справі про банкрутство коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення, звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Відповідна правова позиція є усталеною під час перегляду справ про банкрутство та викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19 та в постанові Верховного Суду від 08.04.2024 у справі № 911/2610/20.

Так, згідно зі ст. 1 КУзПБ учасниками у справі про банкрутство (неплатоспроможність) є сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника.

Зокрема, сторонами у справі про банкрутство (неплатоспроможність) є конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут). Конкурсні кредитори - це кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, зокрема, викладеною у постанові від 20.03.2024 у справі № 911/1005/23, ухваленій у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, законодавством про банкрутство для конкурсних кредиторів встановлений більш складний, порівняно з іншими учасниками справи, порядок набуття статусу учасника провадження у справі про банкрутство, який (статус) наділяє такого учасника повним обсягом процесуальної дієздатності, в тому числі правом оскаржувати судові рішення, оскаржувати дії боржника, розпорядника майном, керуючого санацією, ліквідатора, звертатися про визнання недійсними угод боржника тощо.

Порядок набуття кредитором (окрім кредитора, за заявою якого відкрито провадження у справі про банкрутство) статусу учасника провадження у справі про банкрутство визначається статтею 45 КУзПБ.

Для набуття процесуального статусу конкурсного кредитора як сторони у справі про банкрутство необхідно:

- пред`явлення грошових вимог;

- розгляд грошових вимог судом;

- визнання їх судом.

Тільки за цієї сукупності, конкурсний кредитор може набути правового статусу сторони, а відповідно і учасника у справі про банкрутство. Тобто набуття статусу кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи грошових вимог до боржника, поданих у встановленому законом порядку. А набуття такого статусу остаточно формалізується ухвалою суду про визнання вимог кредитора (аналогічна позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 913/444/18).

Отже, порядок набуття конкурсним кредитором статусу учасника провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) є чітким, зрозумілим та однозначним, тобто таке нормативне регулювання виключає можливість довільного його трактування.

Лише після вчинення всіх передбачених ст. 45 КУзПБ дій, прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове (ч. 6 ст. 45, ст. 47 КУзПБ) визнання його вимог, кредитор набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) та повну процесуальну дієздатність (здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді, ст. 44 ГПК України).

Ураховуючи наведене, а також приписи ст. 1, 45, 47 КУзПБ, лише за сукупністю, встановлених КУзПБ, дій (пред`явлення грошових вимог; доведення свого права вимоги перед судом; розгляд грошових вимог судом (перевірка наявності такого права у кредитора; правомірність його набуття; невтрата цього права у зв`язку з позовною давністю, тощо); визнання їх судом) кредитор може набути правового статусу учасника у справі про банкрутство.

Як свідчать матеріали справи, 30.05.2025 до Господарського суду Волинської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Спейс Інвест" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпаття-Готель-Сервіс".

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 03.06.2025, серед іншого, заяву ТОВ "Грін Спейс Інвест" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Прикарпаття-Готель-Сервіс" прийнято до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 17.06.2025 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпаття-Готель-Сервіс". Визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Спейс Інвест" до боржника в сумі 96 224,00 грн перша черга задоволення (судовий збір, авансування грошової винагороди арбітражному керуючому), 8 660 000,00 грн четверта черга. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, процедуру розпорядження майном боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпаття-Готель-Сервіс" строком на сто сімдесят календарних днів - по 04.12.2025. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Григор`єва Валерія Васильовича. Призначено попереднє судове засідання у справі.

На виконання вимог ч. 15 ст. 39 КУзПБ ухвала суду від 17.06.2025 про відкриття провадження у справі про банкрутство надіслана до контролюючого органу, визначеного Податковим кодексом України.

Ухвалою суду від 27.08.2025 визначено, що до реєстру вимог кредиторів боржника підлягають включенню визнані судом грошові вимоги ТОВ "Грін Спейс Інвест" в сумі 96 224,00 грн перша черга задоволення (судовий збір, авансування грошової винагороди арбітражному керуючому), 8 660 000,00 грн четверта черга. Зобов`язано розпорядника майна Григор`єва Валерія Васильовича відповідно до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства організувати та провести збори кредиторів та комітету кредиторів, визначивши час та місце проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів. Надати суду протокольне рішення зборів кредиторів про утворення та склад комітету кредиторів з прийнятим рішенням про звернення до суду з клопотанням про введення наступної процедури щодо боржника. Призначено підсумкове засідання суду.

09.09.2025 Господарським судом Волинської області прийнято постанову про визнання ТОВ "Прикарпаття-Готель-Сервіс" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором Григор`єва В.В.

Ухвалою суду від 09.09.2025 затверджено звіт арбітражного керуючого Григор`єва Валерія Васильовича від 08.09.2025 про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання обов`язків розпорядника майна боржника в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання обов`язків розпорядника майна за період з 17.06.2025 по 08.09.2025 в сумі 65 600,00 грн та понесених витрат за період виконання повноважень розпорядника майна боржника в сумі 40 000,00 грн.

З цього моменту повноваження органів управління боржника припинено, а функції керівника перейшли до ліквідатора.

Апелянт у поданій скарзі стверджує, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Волинській області від 10.09.2025 № 3036-п було проведено позапланову невиїзну перевірку (наказ направлено поштовим зв`язком та повернуто поштою 28.09.2025 з відміткою "за закінченням зберігання"). Також контролюючий орган посилається на направлення 11.09.2025 на адресу боржника запиту про надання документів та регістрів бухгалтерського обліку для проведення даної перевірки. Вказаний запит повернуто поштою 28.09.2025 з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

В ході перевірки ГУ ДПС у Волинській області було складено Акт від 03.11.2025 № 31647/07-06/41045205 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Прикарпаття-Готель-Сервіс", який надіслано на адресу ліквідатора боржника - арбітражного керуючого Григор`єва В.В. Однак даний акт було повернуто засобами поштового зв`язку з відміткою "За закінченням терміну зберігання".

Ухвалою Господарського суду Волинської обаласті від 10.11.2025 було затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ "Прикарпаття-Готель-Сервіс", юридичну особу ліквідовано, провадження у справі № 903/568/25 закрито.

Апелянт зазначає, що згідно з пунктом 5 розділу VI Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 12.01.2021 № 5), після закриття провадження у справі про банкрутство на дату реєстрації відповідного рішення суду формується сальдо розрахунків платника (зі збереженням в історії виникнення складових заборгованості або переплати). Водночас, 13.01.2026 за даними ІС "Податковий блок" по ТОВ "Прикарпаття-Готель-Сервіс" утворилась заборгованість у розмірі 18168951,53 грн у зв`язку з відображенням нарахувань по податкових повідомленнях-рішеннях від 17.12.2025 № , № 6, які були винесені на підставі Акту перевірки від 03.11.2025 № 31647/07-06/41045205.

З даного приводу колегією суддів відзначається, що згідно вимог ч. 15 ст. 39 КУзПБ ухвала суду від 17.06.2025 про відкриття провадження у справі про банкрутство була надіслана до контролюючого органу, визначеного Податковим кодексом України.

Зазначена ухвала, окрім іншого, містила відомості про призначеного у справі арбітражного керуючого із зазначенням адреси місцезнаходження останнього.

Отже, контролюючий орган завчасно був повідомлений як про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, так і про можливість контактування з арбітражним керуючим.

Відповідно наведені скаржником обставини неможливості отримання необхідних документів для здійснення перевірки внаслідок невручення поштових відправлень за місцезнаходженням боржника суд не розцінює в якості поважних причин, які стали перешкодою для виконання покладених на контролюючий орган функцій.

Постанова суду від 09.09.2025 у справі № 903/568/25 про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатора офіційно опублікована та додатково направлялась на адресу контролюючих органів. Отже апелянт достовірно був обізнаний про хід справи.

Поряд з цим матеріали справи свідчать, що клопотання ліквідатора про затвердження звіту та ліквідаційного балансу боржника, звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, закриття провадження у справі призначено до розгляду в судовому засіданні на 05.11.2025 року відповідно до ухвали суду від 13.10.2025 року.

Оскільки в судове засідання 05.11.2025 учасники справи не з`явились, місцевий господарський суд з урахуванням приписів ч. 2 ст. 235, ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України завершив розгляд справи шляхом постановлення ухвали від 10.11.2025 року.

В свою чергу, лист із актом перевірки від 03.11.2025, який направлявся на адресу ліквідатора, не було вручено останньому. Відповідно, як станом на момент підготовки звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу боржника, так і станом на момент їх затвердження судом, про здійснення перевірки та виявлення податкової заборгованості не було відомо ні ліквідатору ні суду.

Отже, ліквідатор був позбавлений можливості отримати та належним чином відреагувати на результати перевірки.

Податкові повідомлення-рішення про необхідність сплати податкового боргу на суму 18168951,53 грн (№ та № ), як вбачається з тексту апеляційної скарги, прийняті контролюючим органом 12.12.2025 року, тобто за спливом місячного строку після закриття провадження у справі.

Крім того, докази направлення податкових повідомлень-рішень від 12.12.2025 матеріали справи також не містять.

Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

За таких обставин суд дійшов висновку, що контролюючим органом не доведено факт належного повідомлення ліквідатора про проведення перевірки, її результати та прийняті податкові повідомлення-рішення.

Отже, скаржник не має статусу сторони у справі про банкрутство, зокрема не є кредитором, вимоги якого до боржника визнані господарським судом у порядку, передбаченому статтею 45 КУзПБ. Крім того, скаржник не належить до кола осіб, які відповідно до закону визнаються учасниками провадження у справі про банкрутство.

Так, особа, яка згідно із вимогами ст. 1, 45, 46 КУзПБ не набула статусу кредитора боржника у справі про банкрутство, не може вважатися учасником справи про банкрутство та не має процесуальної дієздатності, визначеної законодавством про банкрутство, щодо оскарження ухвали місцевого суду про закриття провадження у справі, за винятком випадків залучення осіб у справу про банкрутство у випадку розгляду майнових та інших спорів щодо боржника, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України та ст. 7 КУзПБ.

Необхідно також зазначити, що встановлена процесуальним законом можливість здійснення апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яку не було залучено до участі у справі, лише у разі підтвердження та встановлення наявності порушення її прав, інтересів та (або) обов`язків оскаржуваним судовим рішенням ґрунтується на принципі res judicata, тобто поваги до остаточного судового рішення, дія якого передбачає встановлення у відносинах між сторонами спору, вирішеного остаточним і обов`язковим для сторін судовим рішенням, стану правової визначеності.

Здійснення апеляційного перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, за відсутності передбачених законом виняткових підстав, є порушенням зазначеного принципу, що не є виправданим.

Наведені обставини даної справи свідчать про відсутність підстав у апелянта для оскарження ухвали Господарського суду Волинської області від 10.11.2025, оскільки питання про права, інтереси та обов`язки останнього оскаржуваним судовим рішенням не вирішувались. Головне управління ДПС у Волинській області не є учасником справи 903/568/25, кредиторських вимог у встановленим законодавством спосіб та строки у цій справі про банкрутство не заявляло.

Вказане є підставою для закриття апеляційного провадження у справі згідно п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

За приписами п. 3 ч. 1 та ч. 2 ст. 264 ГПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Керуючись ст. 234, 255, 264, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області (особа, яка не брала участі у справі) на ухвалу Господарського суду Волинської області від 10.11.2025 у справі № 903/568/25 закрити.

2. Справу № 903/568/25 повернути до Господарського суду Волинської області.

3. Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст складено 23.04.2026

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Павлюк І.Ю.