ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2026 р. м. Київ Справа № 911/3378/25

Господарський суд Київської області в складі

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Остапчук В.В.

розглянувши справу № 911/3378/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КВК Пласт м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Високі технології пластику, Київська

область, м. Вишгород

про стягнення 768 517,50 грн

представники

від позивача: Талько А. М., адвокат, ордер серія АІ №2047517 від 09.12.2025

від відповідача: не з`явився

обставини справи:

03.11.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «КВК Пласт» (далі-позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Високі технології пластику» (далі-відповідач) про стягнення 768 517,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки № 09/05-25 від 09.05.2025 щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 768 517,50 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.11.2025 відкрито провадження у справі № 911/3378/25, постановлено розгляд справи здійснювати за привалами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засіданні на 10.12.2025; на підставі статті 90 Господарського процесуального кодексу України зобов`язано відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю Високі технології пластику надати вичерпну відповідь на питання, викладені позивачем у позовній заяві та ухвалі суду.

Ухвалою суду від 10.12.2025 підготовче засідання було відкладено на 21.01.2026; повторно зобов`язано відповідача надати відповідь на питання, в порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України, перелік яких міститься в ухвалі суду.

21.01.2026 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання (вх. № 885/26) про долучення доказів. Зокрема, позивачем були надані видаткові накладні, які підтверджують поставку товару, підписані також зі сторони відповідача.

Ухвалою суду від 21.01.2026 підготовче засідання було відкладено на 04.02.2026.

26.01.2026 через канцелярію суду від відповідача надійшла заява (вх. № 448/26), в якій відповідач повністю визнає заявлені позовні вимоги.

Згідно з нормами частини 1 статті 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина 4 статті 191 ГПК України).

Згідно з положеннями частини3 статті 185 ГПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

З огляду на визнання відповідачем позову суд вважає за можливе розглянути справу за результатами підготовчого провадження та ухвалити рішення відповідно до положень статті 185 ГПК України.

Отже, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

09.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КВК Пласт» (позивач, постачальник) Товариством з обмеженою відповідальністю «Високі технології пластику» (відповідач, покупець) укладений Договір поставки № 09/05-25 за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставляти покупцю, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, приймати та оплачувати продукцію.

Поставка товару здійснюється партіями. Партія товару, яку повинен поставити постачальник, визначається у рахунку до договору, який є невід`ємною частиною договору. На основі погодженого сторонами рахунку постачальник складає видаткову накладну, яка підписується сторонами при прийманні-передачі товару та після її підписання стає невід`ємною частиною договору (п. 1.2 договору).

У рахунку до договору та видатковій накладній, сторони вказують ціну, вартість та кількість товару, його асортимент, номенклатуру, які є предметом поставки конкретної партії товару (п. 1.3 договору).

Пунктом 3.3 договору визначено, що днем отримання товару вважається дата виписування накладної на його відпуск, якщо інше не визначено у самій накладній.

Загальна ціна договору визначається кількістю отриманого та оплаченого товару покупцем протягом всього строку дії договору. Вартість кожної окремої партії товару визначається сторонам в рахунках до договору. Підставою для проведення розрахунку є рахунок на оплату, наданий постачальником. Покупець зобов`язаний оплатити товар протягом 5 днів з дня надання постачальником рахунку на оплату (п. 4.1, 4.2 договору).

Умовами п. 8.1 договору визначено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2027.

Так, на виконання вимог п. 1.2 договору, позивачем в період з серпня 2025 року по вересень 2025 року були сформовані та виставлені рахунки на оплату:

рахунок на оплату № 65 від 05.08.2025 на суму 128 910 грн., предмет поставки: поліетилен 15803-020 в/г Сокар та поліетилен Regranulat LD001;

рахунок на оплату № 69 від 08.08.2025 на суму 64 500, 00 грн., предмет поставки: поліетилен 15803-020 в/г Сокар;

рахунок на оплату № 75 від 18.08.2025 на суму 129 000, 00 грн., предмет поставки: поліетилен LDPE 15809-020;

рахунок на оплату № 86 від 26.08.2025 на суму 64 500, 00 грн., предмет поставки: поліетилен 15803-020 в/г Сокар;

рахунок на оплату № 88 від 29.08.2025 на суму 123 607, 50 грн., предмет поставки: поліетилен 15803-020 в/г Сокар та поліетилен Regranulat LD001;

рахунок на оплату № 98 від 08.09.2025 на суму 64 500, 00 грн., предмет поставки: поліетилен 15803-020 в/г Сокар;

рахунок на оплату № 106 від 15.09.2025 на суму 64 500, 00 грн., предмет поставки: поліетилен 15803-020 в/г Сокар;

рахунок на оплату № 109 від 18.08.2025 на суму 129 000, 00 грн., предмет поставки: поліетилен 15803-020 в/г Сокар.

На виконання умов договору позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар, про що свідчать наявні в матеріалах справи видаткові накладні № 66 від 05.08.2025 року на суму 128 910, 00 грн., № 69 від 08.08.2025 року на суму 64 500, 00 грн., № 76 від 18.08.2025 року на суму 129 000, 00 грн., № 86 від 26.08.2025 року на суму 64 500, 00 грн., № 91 від 29.08.2025 року на суму 123 607 ,50 грн., № 98 від 08.09.2025 року на суму 64 500, 00 грн., № 109 від 15.09.2025 року на суму 64 500, 00 грн., № 112 від 18.08.2025 року на суму 129 000, 00 грн. видаткові накладні підписані позивачем та відповідачем.

Також, в доказ поставки позивачем товару, до матеріалів справи додані товарно-транспортні накладні з яких вбачається, що позивачем на виконання своїх зобов`язань, було відвантажено відповідачу товар у кількості та асортименті, визначених в рахунках та видаткових накладних, зокрема: ТТН № 66 від 05.08.2025 року, ТТН № 69 від 08.08.2025 року, ТТН № 76 від 18.08.2025 року, ТТН № 86 від 26.08.2025 року, ТТН № 91 від 03.09.2025 року, ТТН № 98 від 08.09.2025 року, ТТН № 109 від 15.09.2025 року, ТТН № 112 від 18.09.2025.

При цьому, як вбачається з поданих доказів, відвантаження товару відбувалось зі складів, які розташовані за адресами: м. Київ, вул. М. Хвильового, буд 15 та м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. 9, які орендуються позивачем для зберігання товарів, ні підставі Договору № 58/16/05/25 від 16.05.2025 року про відповідальне зберігання, укладеного між ТОВ «КВК Пласт» та ТОВ «Ластрія» та Договору зберігання № 29/07-25 від 29.07.2025 року, укладеного між ТОВ «КВК Пласт» та ТОВ «Етиленсервіс».

Претензій щодо якості чи кількості отриманого товару матеріали справи не містять, а отже вказаний товар прийнятий відповідачем без зауважень, що свідчить про повноту та якість виконання позивачем своїх зобов`язань згідно з договором, а тому товар вважається прийнятим без зауважень в повному обсязі.

Однак, як стверджує позивач та підтверджується матеріалами справи, в порушення умов договору та взятих на себе зобов`язань, загальна вартість отриманого товару в сумі 768 517,50 грн. залишена відповідачем не сплаченою.

Оцінивши в сукупності надані до справи документи, проаналізувавши вимоги законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України .

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У ст. 599 ЦК України вказано, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог.

Вищезазначені обставини підтверджуються відповідачем, який позовні вимоги визнає в повному обсязі, про що суду надано відповідну заяву (вх. № 448/26 від 16.02.2026).

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Аналогічна правова норма викладена в ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої відповідач має право визнати позов - на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд зазначає, що визнання відповідачем позову це безумовне погодження задовольнити матеріально-правову вимогу позивача в тому вигляді, в якому вона міститься у позовній заяві.

Частиною 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, розглянувши заяву відповідача про визнання позову в повному обсязі, враховуючи те, що вона відповідає закону та не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, вчинена уповноваженою на це особою відповідача, вона приймається судом, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

За приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин, керуючись ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено право позивача на повернення 50 відсотків судового збору, зокрема, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, яке було реалізоване відповідачем, витрати зі сплати інших 50 % судового збору у розмірі 5 763,88 грн покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Високі технології пластику» (07300, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Набережна, проммайданчик «будмеханізація», ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КВК Пласт» (02141, м. Київ, вул. Руденко Лариси, 6-А, офіс 19, ) 768 517 (сімсот шістдесят вісім тисяч п`ятсот сімнадцять) грн. 50 грн заборгованості та 5 763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) грн. 88 коп судового збору.

Видати наказ

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 13.04.2026

Суддя О.О. Христенко