УХВАЛА

22 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 14/5026/1020/2011

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В.,

розглянувши заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Техносоюз-Д" (далі-ТОВ "Техносоюз-Д")

про відвід колегії суддів: Пєскова В. Г.- головуючого, Картере В. І., Огородніка К. М.

у справі № 14/5026/1020/2011

за заявою Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси

до Закритого акціонерного товариства "Рось"

про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Пєскова В. Г.-головуючого, Картере В. І., Огородніка К. М. знаходяться касаційні скарги ЗАТ "Рось" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Юдицького О. В. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2025, прийняту за результатом перегляду ухвали Господарського суду Черкаської області від 25.11.2025, постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2025, прийняту за результатом перегляду ухвали Господарського суду Черкаської області від 03.11.2025 та касаційна скарга ТОВ "Техносоюз-Д" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 у справі № 14/5026/1020/2011.

Від ТОВ "Техносоюз-Д" 16.04.2026 до Верховного Суду надійшли заяви про відвід колегії суддів у складі: Пєскова В. Г. - головуючого, Картере В. І., Огородніка К. М. від розгляду касаційної скарги ЗАТ "Рось" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Юдицького О. В. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2025; від розгляду касаційної скарги ЗАТ "Рось" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Юдицького О. В. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2025; від розгляду касаційної скарги ТОВ "Техносоюз-Д" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2026.

Оскільки зазначені заяви ТОВ "Техносоюз-Д" про відвід колегії суддів від розгляду касаційних скарг ЗАТ "Рось" ЗАТ "Рось" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Юдицького О. В. подані в межах однієї справи, є подібними за своїм змістом та доводами, ґрунтуються на одних і тих же підставах та з метою забезпечення процесуальної економії, суд дійшов висновку про доцільність їх спільного розгляду.

Заяви про відвід мотивовані тим, що колегія суддів у складі: Пєскова В. Г. - головуючого, Картере В. І., Огородніка К. М. вже здійснювала розгляд справи № 14/5026/1020/2011 та формувала правову позицію у ній щодо касаційної скарги заявника відводу.

Також Заявник зазначає, що 16.09.2025 ухвалою від 16.09.2025 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Пєскова В. Г. - головуючого, Картере В. І., Огородніка К. М. у справі № 14/5026/1020/2011 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Техносоюз-Д" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.03.2025 в частині відмови у визнанні незаконними дій арбітражного керуючого, усуненні арбітражного керуючого Юдицького О. В. від виконання обов`язків ліквідатора банкрута та призначенні на посаду ліквідатора іншого арбітражного керуючого.

Водночас 08.04.2026 ухвалою Верховного Суду у складі цієї ж колегії суддів відкрито касаційні провадження у справі № 14/5026/1020/2011 за касаційними скаргами ЗАТ "Рось" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Юдицького О. В. на постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 у спорі щодо оскарження дій ліквідатора боржника, які відповідно до сталої судової практики не підлягають касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, за доводами заявника відводів, у цій справі має місце порушення принципу правової визначеності та непослідовність процесуальних підходів колегії суддів у складі: Пєскова В. Г. - головуючого, Картере В. І., Огородніка К. М. щодо можливості/неможливості касаційного оскарження судових рішень відповідно до приписів частини третьої статті 9 КУзПБ.

Крім цього, ТОВ "Техносоюз-Д" зазначає про відсутність належної реакції (що втілена в ухвалах про відкриття провадження за касаційними скаргами ЗАТ "Рось" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Юдицького О. В.) на його доводи про зловживання арбітражним керуючим Юдицьким О. В. процесуальними правами.

Отже, на думку заявника, сукупність наведених ним обставин (повторна участь у справі, непослідовність процесуальних підходів, порушення принципу правової визначеності, відсутність належної реакції на доводи про зловживання процесуальними правами) об`єктивно створює ситуацію, коли у сторони виникає обґрунтований сумнів у безсторонності колегії суддів при розгляді справи №14/5026/1020/2011.

Поряд з викладеним ТОВ "Техносоюз-Д" посилається на те, що у цій справі 04.04.2026 ним було подано касаційну скаргу на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 у зв`язку із відмовою апеляційним судом у вжитті заходів забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони ліквідатору Юдицькому О. В. вчиняти дії стосовно продажу майна ЗАТ "Рось" з аукціонів.

Заявник наголошує, що усі наведені вище спірні питання виникли в межах цієї справи № 14/5026/1020/2011 про банкрутство ЗАТ "Рось", стосуються надання судом оцінки діям ліквідатора ЗАТ "Рось" - арбітражного керуючого Юдицького О.В., і є взаємопов`язаними.

Відтак, оскільки у заявника виникло враження щодо упередженості колегії суддів у складі: Пєскова В. Г. - головуючого, Картере В. І., Огородніка К. М. у питанні розгляду касаційних скарг Юдицького О. В. у справі № 14/5026/1020/2011, то і наявні обґрунтовані сумніви в неупередженості складу суду щодо розгляду зазначеної вище касаційної скарги ТОВ "Техносоюз-Д" у цій справі.

При цьому заявник наголошує, що він не стверджує про фактичну упередженість суддів, але вказує на наявність у цій справі обставин "зовнішнього прояву можливої упередженості складу суду".

Ухвалою Верховного Суду від 20.04.2026 Суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених відводів колегії суддів у справі №14/5026/1020/2011 та відмовив у їх задоволенні.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2026 на розгляд Верховного Суду у складі судді Касаційного господарського суду Булгакової І.В. передано заяви ТОВ "Техносоюз-Д" про відвід колегії суддів Пєскова В. Г. - головуючого, Картере В. І., Огородніка К. М.

Розглянувши зазначені заяви, Суд не вбачає підстав для їх задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частин першої-третьої статті 39 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; Кодекс) питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Суд виходить з того, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Вимогами змісту статей 35, 36 ГПК України визначено підстави для відводу, (самовідводу) судді.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Верховний Суд зазначає, що вичерпний перелік обставин, зазначених у пункті 5 частини першої статті 35 ГПК України, чинним законодавством не визначено і тому вирішення питання про визнання певних обставин тими обставинами, про які йдеться в наведеній вище нормі цього Кодексу, належить саме до повноважень Верховного Суду.

Приписами частин другої, третьої статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, зокрема, судді може бути заявлено відвід учасниками справи; відвід повинен бути вмотивованим.

Верховний Суд застосовує Конвенцію та рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у цій справі як джерело права з огляду на частину першу статті 3, частин першої, другої, четвертої статті 11 ГПК України, статтю 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Стаття 6 Конвенція вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був "безстороннім".

Отже, за усталеною практикою ЄСПЛ безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності.

Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб ( рішення ЄСПЛ "Кіпріану проти Кіпру" (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява N 73797/01, ECHR 2005-ХІІІ, § 118; "Мікаллеф проти Мальти" (Micallef v. Malta) [ВП], § 93).

ЄСПЛ у своїй практиці визначив критерії оцінки безсторонності та розрізняє:

i) суб`єктивний, тобто спробу встановити переконання або особистий інтерес певного судді у даній справі;

ii) об`єктивний, тобто встановити, чи суддя надав достатні гарантії, які виключали б будь-які правомірні сумніви з цього приводу ("Кіпріану проти Кіпру" (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява N 73797/01, ECHR 2005-ХІІІ, § 118; "Пірсак проти Бельгії" (Piersack v. Belgium), § 30; "Грівз проти Сполученого Королівства" (Grieves v. the United Kingdom) [ВП], § 69; "Моріс проти Франції" (Morice v. France) [ВП], § 73).

Відтак, наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна встановлюватися згідно з суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У рамках суб`єктивного критерію ЄСПЛ завжди вважав, що особиста неупередженість судді є презумпцією, доки не буде доведено протилежне (рішення ЄСПЛ у справі "Кіпріану проти Кіпру" (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява N 73797/01, ECHR 2005-ХІІІ, рішення ЄСПЛ § 119; "Хаушільдт проти Данії" (Hauschildt v. Denmark), § 47).

Межа між цими двома критеріями не є незмінною, оскільки не лише сама поведінка судді може, з точки зору зовнішнього спостерігача, породити об`єктивно виправдні сумніви у його неупередженості (об`єктивний підхід), але й може свідчити про його особисте переконання (суб`єктивний підхід). Тому застосування одного з цих критеріїв, або ж обох, залежатиме від конкретних обставин, пов`язаних із спірною поведінкою (рішення ЄСПЛ "Кіпріану проти Кіпру" (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], §§ 119 і 121 заява N 73797/01, ECHR 2005-ХІІІ).

Хоча іноді важко навести докази на спростування презумпції особистої безсторонності судді, проте вимога об`єктивної безсторонності надає додаткову важливу гарантію. Суд визнає складність встановлення порушення статті 6, спричинене особистою упередженістю, і тому у переважній більшості випадків застосовує об`єктивний підхід (рішення ЄСПЛ у справі "Кіпріану проти Кіпру" (Kyprianou v. Cyprus) [ВП] заява N 73797/01, ECHR 2005-ХІІІ, § 119; "Моріс проти Франції" (Morice v. France) [ВП], § 75).

Суд зважує на те, що у цьому аспекті навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішенняу справі "Де Куббер проти Бельгії", від 26.10.1984, Series А, N 86).

З аналізу підпункту 5 частини першої статті 35 ГПК України та статті 6 Конвенції суд висновує, що не встановлюється вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність та упередженість судді, однак зазначає, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді за підпунктом 5 частини першої статті 35 ГПК України.

Верховний Суд наголошує, що істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена за вказаною обставиною саме заявником з огляду на приписи частини четвертої статті 38 ГПК України, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних та фактичних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Відтак, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

Верховний Суд відзначає, що частина четверта статті 35 ГПК України містить імперативний припис. Так, частиною четвертою статті 35 ГПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Верховний Суд наголошує на тому, що незгода сторони з процесуальними рішеннями колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Пєскова В. Г. - головуючого, Картере В. І., Огородніка К. М., яка розглядає цю справу, зокрема, у питанні наявності/відсутності підстав для відкриття касаційного провадження не може бути підставою для її відводу від розгляду справи в силу положень частини четвертої статті 35 ГПК України. Не є підставою для відводу відповідно до вимог цієї статті і повторна участь у справі тієї ж колегії, якщо визначення складу суду відбулося із дотримання вимог законодавства (про що заявником не зазначається у заявах про відвід).

Таким чином, заяви ТОВ "Техносоюз-Д" про відвід колегії суддів Пєскова В. Г. - головуючого, Картере В. І., Огородніка К. М. не містять обставин, які викликають сумнів у її неупередженості або об`єктивності.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що у задоволенні заяв ТОВ "Техносоюз-Д" про відвід колегії суддів Пєскова В. Г. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К. М. від розгляду касаційних скарг у справі №14/5026/1020/2011, необхідно відмовити.

Керуючись статтями 35, 39, 234 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяв ТОВ "Техносоюз-Д" про відвід колегії суддів Пєскова В. Г. - головуючого, Картере В. І., Огородніка К. М. від розгляду касаційних скарг у справі №14/5026/1020/2011, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Булгакова І.В.