ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Справа № 911/3930/25
Суддя Черногуз А.Ф., розглянувши без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справи заяву Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради
про ухвалення додаткового рішення у справі №911/3930/25
без виклику учасників справи
Рішенням Господарського суду Київської області від 20.03.2026 у задоволенні позову відмовлено.

Через систему Електронний суд 23.03.2026 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №911/3930/25, згідно з якої відповідач просить суд стягнути з позивача 10000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство Глевахівської селищної ради у відзиві на позовну заяву зазначило попередній розрахунок витрат на правову (правничу) допомогу у розмір 10000-12000 грн та вказало, що докази будуть подані у порядку частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Згідно частини 2 цієї ж статті заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.03.2026 означена заява про ухвалення додаткового рішення у справі №911/3930/25 прийнята до розгляду. Судом вирішено розглядати заяву без виклику учасників справи.

Дослідивши матеріали справи в частині вимог позивача про розподіл судових витрат, господарський суд дійшов висновку, що заява позивача підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

За приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з засад господарського судочинства.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вказаною статтею передбачено, якими доказами заявник повинен підтверджувати розмір витрат на професійну правничу допомогу. У разі недотримання заявником вимог частини 4 вказаної статті щодо співмірності розміру заявлених до відшкодування витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката лише за клопотанням сторони. Суд враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказана правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд вважає за необхідне зазначити, що договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в ч. 2 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"). За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України".

В підтвердження наданих послуг позивачем долучено до матеріалів справи:

- копію Договору №12/01-26 від 12.01.2026 про надання правової допомоги;

- копія Акту виконаних робіт №3 від 30.01.2026 на суму 10000 грн;

- копія Платіжної інструкції про оплату послуг №615 від 23.03.2026;

- документи на підтвердження повноважень КЖЕП Глеваської селищної ради.

Відповідно до умов Договору про надання правової допомоги Адвокатське бюро «Приходько Сергія» зобов`язується надати КЖЕП Глеваської селищної ради визначену договором правову допомогу щодо захисту останнього в господарських судах, а замовник зобов`язується оплатити надані послуги.

В подальшому сторони Договору про надання правової допомоги уклали Додаткову угоду від 12.01.2026 до Договору про надання правової допомоги, в якому визначили вартість робіт, зокрема, представництво інтересів Замовника в суді 1-шої інстанції разом із підготовкою всіх необхідних документів 10000 грн.

Як вбачається сторонами Договору про надання правової допомоги складено та підписано акт №3 надання послуг від 30.01.2026, відповідно до якого по Додатковій угоді були виконані у повному обсязі. Вартість послуг складає 10000 грн.

Отже, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що загальний розмір фактично понесених відповідачем витрат на професійну правову допомогу пов`язаних із розглядом цієї справи становить 10000 грн

Суд, розглянувши заперечення позивача на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, дійшов наступних висновків.

Доводи позивача щодо неподання відповідачем попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат є безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 12000 грн, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 124 ГПК України.

Посилання позивача на те, що оплата правничої допомоги здійснена після ухвалення рішення у справі, суд відхиляє, оскільки відповідно до усталеної судової практики підлягають розподілу як фактично сплачені витрати, так і ті, що підлягають сплаті згідно з умовами договору.

Твердження позивача щодо можливого підроблення документів є припущеннями, не підтвердженими належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим не приймаються судом до уваги.

Аргументи щодо відсутності у заяві прохальної частини суд оцінює критично, оскільки зі змісту поданої заяви вбачається чітко сформульована вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи позивача про те, що справа є малозначною та не потребувала значного обсягу правничої допомоги, не спростовують факту надання такої допомоги, а також не виключають права відповідача на компенсацію понесених витрат.

Разом з тим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує критерії реальності, необхідності та розумності їх розміру, зокрема обсяг наданих послуг, складність справи та її значення для сторін.

Подання апеляційної скарги на рішення суду не впливає на вирішення питання про розподіл судових витрат судом першої інстанції.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість заперечень позивача та наявність правових підстав для вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу відповідача відповідно до вимог процесуального закону.

Отже, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що загальний розмір фактично понесених відповідачем витрат на професійну правову допомогу пов`язаних із розглядом цієї справи становить 10000 грн. та є співмірним.

Таким чином, заява Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради про ухвалення додаткового рішення у справі №911/3930/25 підлягає задоволенню у повному обсязі, а відтак з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі №911/3930/25 задовольнити.

Стягнути з Адвокатського бюро "Мамаєва Дмитра Юрійовича" (02055, місто Київ, проспект Григоренка, будинок 15, офіс 218, код 42759693) на користь Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради (08631, Київська обл., Фастівський р-н, селище Глеваха, вул. Вокзальна, будинок 18-а, код 33018727) 10000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Додаткове рішення підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 22.04.2026.

Суддя А.Ф. Черногуз