ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" квітня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/490/26

Господарський суд Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б., за участю секретаря судового засідання Толкунової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Заступника керівника Одеської обласної прокуратури (65026, м. Одеса, вул. Італійська, 3) в інтересах держави в особі

позивача: Старомаяківської сільської ради Березівського району Одеської області (, 66833, Одеська обл., Березівський р-н, с.Старі Маяки, вул. Центральна, буд. 2)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Орехагро Сити" (, 65069, м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, буд. 1 приміщ. 2)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Головного управління ДПС в Одеській області (, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 58)

про розірвання договору, зобов`язання повернути земельну ділянку та стягнення заборгованості

за участю прокурора: Ольги Ленченко

представників сторін:

позивач: не з`явився

відповідач: Максим Голубков

третя особа: не з`явився

в с т а н о в и в:

Заступник керівника Одеської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом в інтересах держави в особі позивача Старомаяківської сільської ради Березівського району Одеської області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Орехагро Сити" про розірвання договору, зобов`язання повернути земельну ділянку та стягнення заборгованості з орендної плати.

Ухвалою суду від 02.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 02.04.2026; вирішено інші процесуальні питання.

Ухвалою від 02.04.2026 відкладено підготовче засідання на 16.04.2026.

16.04.2026 до суду надійшли: від позивача та відповідача - заяви про затвердження мирової угоди, від прокурора - заперечення на заяви про затвердження мирової угоди.

В судове засідання з`явились прокурор та представник відповідача.

Інші учасники провадження явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В судовому засіданні розглянуто заяву сторін щодо затвердження мирової угоди.

Представник відповідача підтримав заяву, надав пояснення та просив суд затвердити укладену між сторонами мирову угоду.

Прокурор заперечила проти затвердження мирової з підстав недотримання сторонами приписів чинного законодавства.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши умови укладеної між Старомаяківською сільською радою Березівського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Орехагро Сити" мирової угоди, суд дійшов наступних висновків.

Частинами першою та другою статті 192 ГПК України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

За своїм змістом мирова угода - це договір, який укладається між сторонами з метою припинення спору та вирішення всіх спірних питань, задля яких і було подано позов, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті.

Сторони не вирішують спору, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Така угода призводить до врегулювання спору шляхом визначення її сторонами певних дій, які та чи інша сторона угоди має вчинити.

У зв`язку з цим, укладення мирової угоди, як способу реалізації процесуальних прав, закріплених у вказаних процесуальних нормах, є правом сторін, яке, відповідно до процесуального Закону, неможливо реалізувати тільки за наявності умов - якщо такі дії суперечать законодавству, або це призводить до порушення чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів.

Мирова угода у позовному провадженні - це письмова домовленість між сторонами спору про його вирішення, яка укладається в добровільному порядку з метою припинити спір, на погоджених сторонами умовах. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт самостійним (без державного примусу) врегулюванням розбіжностей на погоджених умовах. Спір може бути врегульовано укладенням мирової угоди на будь-якій стадії господарського процесу, у тому числі, на стадії виконання судового рішення. На відміну від звичайного договору, мирова угода у позовному провадженні укладається в процесі розгляду справи у господарському суді у формі та на умовах, передбачених процесуальним законодавством; підлягає затвердженню господарським судом; припиняє процесуально-правові відносини сторін; якщо мирова угода не виконується добровільно, вона виконується в порядку, встановленому для виконання судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/661/20).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.11.2024 у справі №185/8179/22 щодо застосування ст. 207 Цивільного процесуального кодексу України, яка за змістом є аналогічною статті 192 Господарського процесуального кодексу України, зазначила, що мирова угода є юридичним документом, який створюється сторонами процесу і затверджується судом з метою вирішення спору шляхом досягнення взаємної згоди. Загальний наслідок укладення мирової угоди полягає в тому, що сторони приймають умови, які для них є прийнятними, замість того, щоб покладати вирішення спору на суд.

Умови мирової угоди мають бути викладені чітко та недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання. Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана відповідно до її умов, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов`язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов`язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини твердо врегульовано законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №911/918/15 зазначив, що для встановлення обставин щодо правомірності закриття провадження у справі у зв`язку із затвердження мирової угоди сторін необхідно перевірити дотримання судом при затвердженні мирової угоди вимог статті 192 Господарського процесуального кодексу України, зокрема дослідити умови мирової угоди на предмет того, чи відповідають ці умови закону, чи не порушують права або охоронювані законом інтереси інших осіб, чи не є вони невиконуваними, а також чи відповідають дії представників сторін мирової угоди інтересам осіб, яких вони представляють, оскільки порушення будь-якої з наведених вимог є безумовною підставою для відмови у затвердженні мирової угоди і, як наслідок, відсутністю передумов для закриття провадження у справі з цих підстав.

Отже, надавши учасникам справи право на врегулювання спору між собою на засадах диспозитивності, законодавець в той же час визначив межі реалізації такого права, дотримання яких є обов`язковим і для учасників правовідносин, і для суду. Повноваження суду щодо ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди також є обмеженими та передбачають можливість відмови у затвердженні мирової угоди та продовження судового розгляду у вказаних випадках.

Затвердження мирової угоди під час розгляду справи має здійснюватися із застосуванням принципу "судового розсуду". Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову в цій справі є вимоги прокурора в інтересах держави в особі Старомаяківської сільської ради Березівського району Одеської області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Орехагро Сити" про:

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Орехагро Сити" заборгованості з орендної плати за земельну ділянку загальною площею 22,7755 га з кадастровим номером :01:001:0606 в розмірі 165724,78 грн. на користь Старомаяківської сільської ради Березівського району Одеської області;

- розірвання договору оренди землі № 451 від 20.12.2019, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області (після заміни сторони - Старомаяківською сільською радою Березівського району Одеської області) з Товариством з обмеженою відповідальністю "Орехагро Сити";

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Орехагро Сити" повернути Старомаяківській сільській раді Березівського району Одеської області земельну ділянку площею 22,7755 га з кадастровим номером :01:001:0606.

За змістом пункту 2 укладеної між сторонами мирової угоди боржник гарантує, що протягом одного місяця, з моменту затвердження цієї мирової угоди судом, заборгованість перед стягувачем, яка дорівнює 165724,78 грн., буде погашена безготівково на рахунок Старомаяківської сільської ради Березівського району Одеської області.

При цьому, як слідує з пункту 5 мирової угоди, позивач відмовляється від позовних вимог у справі №916/490/26 щодо стягнення заборгованості, дострокового розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки за умови належного виконання цієї мирової угоди.

Суд зауважує, що відповідно до положень п.7 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Отже, закриття провадження у справі у даному випадку є наслідком затвердження судом мирової угоди, процесуальні дії щодо затвердження судом мирової угоди та закриття у зв`язку з цим провадження у справі перебувають у нерозривному зв`язку і не можуть розглядатися окремо одна від одної.

Разом з тим, з огляду на формулювання п.5 мирової угоди, питання щодо відмови позивача від позову в частині вимог про розірвання договору оренди та зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку станом на дату укладення мирової угоди не є вирішеним і відкладається на період, що надається відповідачу для сплати наявної заборгованості. Мирова угода містить лише намір позивача відмовитись від решти вимог за умови належного виконання відповідачем умов, викладених в п.2 мирової угоди, що відтерміновується на певний час після затвердження судом мирової угоди, тобто мирова угода містить умови, які викладені під умовою.

Таким чином, за наявності невирішених питань за вимогами про розірвання договору та зобов`язання повернути земельну ділянку суд, у разі задоволення заяви сторін про затвердження мирової угоди, позбавлений можливості застосувати наслідки затвердження мирової угоди у вигляді закриття провадження у справі.

Також суд зауважує, що за статтею 192 Господарського процесуального кодексу України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок.

Так, умовами мирової угоди передбачено, що:

- сторони дійшли згоди, що пеня та інші штрафні санкції, передбачені договором, не нараховуються у даному судовому процесі (п.4);

- за умови належного виконання цієї мирової угоди, позивач відмовляється від позовних вимог у справі №916/490/26 щодо стягнення заборгованості, дострокового розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки (п.5).

Отже, мирова угода містить лише поступки з боку позивача, жодних поступок з боку відповідача сторонами не узгоджено.

При цьому, надання відповідачем гарантії щодо сплати протягом одного місяця заборгованості є не поступкою, а визнанням обов`язку погасити наявний борг.

Окрім цього, суд зазначає, що в разі невиконання мирової угоди боржником, ухвала суду про затвердження мирової угоди, як виконавчий документ, може бути пред`явлена до примусового виконання.

Натомість, зі змісту укладеної між сторонами мирової угоди не вбачається за можливе встановити жодних заходів її примусового виконання.

За змістом ч.5 ст.192 ГПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви сторін про затвердження мирової угоди, оскільки вона суперечить нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим розгляд справи підлягає продовженню.

В судовому засіданні представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про відкладення підготовчого засідання з метою узгодження позиції у справі.

З урахуванням викладеного, з метою надання можливості учасникам провадження скористатись повним обсягом процесуальних прав, суд дійшов висновку про відкладення підготовчого засідання на іншу дату.

Керуючись ст.ст.177, 181, 182, 183, 185, 192, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви Старомаяківської сільської ради Березівського району Одеської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Орехагро Сити" про затвердження мирової угоди відмовити.

2. Відкласти підготовче засідання на "29" квітня 2026 р. на 12:00. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, в залі судових засідань № 547 (5 поверх), тел. 0(482)307-955.

3. Ухвалу направити учасникам провадження.

Суддя М.Б. Сулімовська

Ухвала суду набрала законної сили 16.04.2026, оскарженню не підлягає.