ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/415/26

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (вул. Георгія Тарасенка, буд. 149, м. Харків, 61037);
до Комунального некомерційного підприємства "Нововодолазька центральна лікарня" Нововодолазької селищної ради (вул. Амосова Миколи, буд.16, смт. Нова Водолага, Харківський район, Харківська область, 63202);
про стягнення коштів у розмірі 3 835, 20 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариствоа "Харківобленерго", м. Харків, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Комунального некомерційного підприємства "Нововодолазька центральна лікарня" Нововодолазької селищної ради, смт. Нова Водолага, про стягнення 3 835, 20 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідачем, як виконавцем, не застосовано обов`язкову пільгу, встановлену п. 197.1.5 ПКУ щодо звільнення від сплати сум ПДВ за надані медичні послуги, внаслідок чого позивачем сплачено, а відповідачем безпідставно отримано від позивача суму ПДВ в загальній сумі 3 835, 20 грн, чим порушені права позивача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/415/26. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

03.03.2026 відповідач надав відзив на позов (вх. № 5187), в якому зазначив, що згідно з ч.3 ст.632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Зобов`язання за вказаними у позові договорами, а саме: № 79 від 14.09.2022, № 14 від 16.08.2022, № 27 від 25.09.2022, № 2 від 15.08.2023, № 17 від 21.03.2024, № 22 від 19.08.2024, № 27 від 23.09.2024 були виконані сторонами в повному обсязі, жодних претензій з приводу виконання їх умов у сторін не виникало. Термін дії вказаних договорів завершився. З огляду на викладене, вважає, що підстав для задоволення вказаної позовної заяви не вбачається.

09.03.2026 позивач надав до суду відповідь на відзив на позов (вх. № 5679), в якій зауважив, що відповідно до ст. 30 розд. I, пп. 197.1.5 п. 197.1 ст. 197 розд. V ПКУ операції з постачання послуг з охорони здоров`я закладами охорони здоров`я, що мають ліцензію на постачання таких послуг звільняються від оподаткування ПДВ, крім послуг, визначених підпунктами «а» «о» пп. 197.1.5 п. 197.1 розд. V ПКУ (до яких надані за договором послуги не належать), і така пільга підлягає обов`язковому застосуванню. Отже, застосування пільги з ПДВ є обов`язком платників податків. Таким чином підприємства при укладанні договорів на проведення обов`язкових медичних оглядів, які звільнені від оподаткування ПДВ згідно з ПКУ, не мають права включати ПДВ до вартості послуг на власний розсуд, Натомість, вони зобов`язані застосовувати у договорах передбачені законом звільнення від оподаткування ПДВ. Вказане є визначеною нормою законодавства і не може бути змінене сторонами, а домовленості, що суперечать таким нормам, є нікчемними. Як вказує позивач, відповідачем у відзиві обґрунтувань жодних пояснень причини неповернення позивачем зайво сплаченого ПДВ та незастування пільги з ПДВ, передбаченої підпунктом 197.1.5 ПКУ не вказано. Вважає позов обґрунтованим та просить суд його задовольнити.

Заперечень на відповідь на відзив, в порядку ст. 167 ГПК України, відповідач суду не надав.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.02.2026, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Враховуючи положення ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Ч. 4 ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між Акціонерним товариством «Харківобленерго» (далі АТ «Харківобленерго», замовник, позивач) та Комунальним некомерційним підприємством «Нововодолазька центральна лікарня» Нововодолазької районної ради Харківської області (далі КНП «Нововодолазька ЦРЛ», виконавець, відповідач) укладені договори на надання медичних послуг щодо проведення медичних оглядів працівників замовника, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці, психіатричних оглядів працівників, медичних оглядів водіїв: № 14 від 16.08.2022, № 23 від 14.09.2022, № 22 від 15.08.2023, № 27 від 25.09.2023, № 17 від 21.03.2024, № 22 від 19.08.2024 та № 27 від 23.09.2024.

Предметом зазначених договорів, є прийняття виконавцем на себе зобов`язання по проведенню медичного огляду працівників замовника згідно з вимогами чинного законодавства України, а замовником - прийняти та оплатити такі послуги.

Так, відповідно до договорів № 14 від 16.08.2022, № 22 від 15.08.2023 та № 22 від 19.08.2024, сторони домовились за ціну договорів, яка, серед іншого, включає в себе суму ПДВ.

Згідно з п. 2.5 зазначених договорів вартість послуг, передбачена даними договорами є динамічною і може бути змінена у випадку зміни ціни на матеріали чи устаткування, а також інших істотних змін у формуванні вартості послуг. Зміна вартості послуг оформляються сторонами додатковою угодою, яку сторони зобов`язані підписати впродовж строку, передбаченого законом.

Відповідно до п. 4.2 за договорами замовник протягом 10 календарних днів з дня підписання акту здачі-прийняття наданих послуг оплачує його шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця.

Відповідно до договорів № 23 від 14.09.2022, № 27 від 25.09.2023, № 17 від 21.03.2024 та № 27 від 23.09.2024 згідно з їх розділом 4 вартість послуг визначається на підставі ціни за послугу згідно переліку платних медичних послуг, які надаються КНП «Нововодолазька ЦРЛ», згідно з рішенням Виконавчого комітету Нововодолазької селищної ради від 27.04.2021 № 91 Про затвердження Положення про надання платних послуг, переліку та вартості платних послуг КНП «Нововодолазька ЦРЛ» Нововодолазької селищної ради, та у відповідності до ст. 18 Закону України Основи законодавства України про охорону здоров`я, ст. 6 Закону України Про ціни і ціноутворення, постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.1996 №1138 Про затвердження переліку платних послуг, які надаються в державних і комунальних закладах охорони здоров`я та вищих медичних навчальних закладах.

Така вартість послуг за періодичними медичними оглядами водіїв транспортних засобів включала в себе суму ПДВ.

П. 4.2 договорів сторони домовились щодо загальної вартості медичного огляду в залежності від кількості працівників, які пройшли медичний огляд. Відповідно до п. 4.8. за договорами замовник після отримання рахунку, проводить попередню оплату послуги в розмірі 100 % від їх вартості шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця. Прийом-здавання наданої послуги здійснюється шляхом підписання акту надання послуги сторонами по договору.

Так, виконавцем за вказаними договорами були надані медичні послуги, що підтверджуються складеними сторонами відповідно до умов договорів актами, а замовником здійснена їх повна оплата, що підтверджується платіжними дорученнями.

Проте, як вказує позивач, виконавець не застосував обов`язкову пільгу, встановлену п. 197.1.5 ПКУ щодо звільнення від сплати сум ПДВ за такі послуги, внаслідок чого замовником сплачено, а виконавцем безпідставно отримано від позивача суму ПДВ в загальній сумі 3 835, 20 грн, чим порушені права позивача на їх володіння.

12.09.2025 Товариство звернулось до КНП «Нововодолазька ЦРЛ» з вимогою щодо повернення сплачених сум ПДВ та приведення у відповідність чинному законодавству умов раніше укладених договорів шляхом підписання відповідних додаткових угод (лист від 12.09.2025 № 02-19/7616).

08.12.2025 на адресу позивача надійшла відповідь відповідача, якою відмовлено у задоволені вимог позивача, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

П. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

За своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем договір є договором підряду.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 даного Кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

На виконання вищевказаних вимог АТ «Харківобленерго» були укладені з КНП «Нововодолазька ЦРЛ» договори на проведення медичних оглядів працівників товариства, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці, психіатричних оглядів працівників, медичних оглядів водіїв (№ 14 від 16.08.2022, № 23 від 14.09.2022, № 22 від 15.08.2023, № 27 від 25.09.2023, № 17 від 21.03.2024, № 22 від 19.08.2024 та № 27 від 23.09.2024).

Так, виконавцем за вказаними договорами були надані медичні послуги, замовником оплата здійснена у повному обсязі, що підтверджуються актами здачі-приймання наданих послуг, платіжними дорученнями та не заперечується сторонами.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються нормами Податкового кодексу України (далі ПКУ).

Правові основи застосування податкової пільги визначено ст. 30 ПКУ.

Податкова пільга - це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених п. 30.2 ст. 30 ПКУ (п. 30.1 ст. 30 ПКУ).

Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії (п. 30.3 ст. 30 ПКУ).

Платник податків вправі відмовитися від використання податкової пільги (крім податкових пільг з податку на додану вартість) чи зупинити її використання на один або декілька податкових періодів, якщо інше не передбачено ПКУ (п. 30.4 ст. 30 ПКУ). Тобто платники ПДВ не мають права ні відмовитися, ні зупинити застосування (дію) пільги з ПДВ, а така пільга підлягає обов`язковому застосуванню.

Податкові пільги, порядок та підстави їх надання встановлюються з урахуванням вимог законодавства України про захист економічної конкуренції виключно ПКУ, рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування, прийнятими відповідно до ПКУ (п. 30.5 ст. 30 ПКУ).

Згідно з нормами чинного законодавства платники податку зобов`язані самостійно декларувати свої податкові зобов`язання та визначати сутність і відповідність здійснюваних ними операцій тим, які перераховані ПКУ.

Згідно з пп. «а» і «б» п. 185.1 ст. 185 ПКУ об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких відповідно до ст. 186 ПКУ, розташоване на митній території України.

Відповідно до пп. 197.1.5 п. 197.1 ст. 197 розд. V ПКУ, операції з постачання послуг з охорони здоров`я закладами охорони здоров`я, що мають ліцензію на постачання таких послуг, а також постачання послуг реабілітаційними установами для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю, що мають ліцензію на постачання таких послуг відповідно до законодавства, звільняються від оподаткування ПДВ, крім послуг, визначених підпунктами «а» «о» пп. 197.1.5 ПКУ.

Отже, для звільнення від оподаткування ПДВ операцій з послуг з охорони здоров`я мають виконуватися наступні умови:

- такі послуги надаються закладами охорони здоров`я;

- заклад охорони здоров`я має ліцензію на постачання таких послуг;

- такі послуги не перераховані у підпунктах «а» «о» підпункту 197.1.5 ПКУ.

Основним видом діяльності КНП "Нововодолазька центральна лікарня" Нововодолазької селищної ради відповідно до даних ЄДР є «86.10 діяльність лікарняних закладів». Також відповідач належить до визначених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28.10.2002 № 385 закладів охорони здоров`я.

Відповідач протягом дії всіх перелічених договорів мав дійсну ліцензію Міністерства охорони здоров`я України № 120177 з 30.05.2019 на медичну практику. Також інформація щодо наявності ліцензії підтверджується відкритими даними з офіційного сайту Міністерства охорони здоров`я України за посиланням: https://moz.gov.ua/uk/licenzijnij-reyestr.

Послуги, які надаються КНП «Нововодолазька ЦРЛ» за укладеними договорами не зазначені у підпунктах «а» - «о» пп. 197.1.5 ПКУ, а тому операції з постачання послуг за укладеними договорами між підприємствами, підлягають звільненню від оподаткування ПДВ.

Підтвердженням цього є також індивідуальні податкові консультації від 09.06.2021 № 2313/ІПК/99-00-21-03-02-06 та від 25.06.2025 № 3460/ІПК/99-00-21-03-02 ІПК від 25.06.2025, надані позивачу Державною податковою службою України, які в свою чергу були надіслані КНП «Нововодолазька ЦРЛ» при зверненні АТ Харківобленерго з вимогою щодо повернення сплаченої суми ПДВ від 12.09.2025 № 02-19/7616.

Так, у даних податкових консультаціях ДПС зазначає: якщо організація та фінансування медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах зі шкідливими та небезпечними умовами праці, психіатричних оглядів працівників, медичних оглядів водіїв для роботодавця є обов`язком згідно з законодавством та такі медичні огляди проводяться закладами охорони здоров`я, які мають ліцензію на постачання послуг з охорони здоров`я, то операції з їх проведення звільняються від оподаткування ПДВ згідно з пп. 197.1.5 ст. 197 розд. V ПКУ, оскільки такі операції не підпадають під виключення, зазначені в пп. «в» пп. 197.1.5 ПКУ.

Крім того, у податковій консультації від 25.06.2025 ДПС зазначає про обов`язковість застосування пільги, встановленої п.197.1.5 ПКУ оскільки платники ПДВ не мають права ні відмовитись, ні зупинити застосування (дію) пільги з ПДВ.

Отже, застосування пільги з ПДВ є обов`язком платників податків. Таким чином підприємства при укладанні договорів на проведення обов`язкових медичних оглядів, які звільнені від оподаткування ПДВ згідно з ПКУ, не мають права включати ПДВ до вартості послуг на власний розсуд, Натомість, вони зобов`язані застосовувати у договорах передбачені законом звільнення від оподаткування ПДВ.

Проте, вищезазначеними договорами у вартість медичних послуг всупереч вимогам податкового законодавства включено податок на додану вартість на загальну суму 3 835, 20 грн.

Суд також зазначає, що хоча податок на додану вартість (ПДВ) й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну товару в розумінні цивільного законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 916/2478/20, від 14.11.2023 у справі № 910/2416/23, від 14.05.2025 у справі №9 10/1383/24, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 910/12764/20.

Щодо заперечень відповідача, суд виходить з наступного.

Встановлення обставин невідповідності умов договору в частині включення до ціни товару суми ПДВ імперативним приписам п. 197.1.5 ст. 197 ПК України, свідчить про те, що така умова договору порушує публічний порядок та згідно з частинами першою та другою статті 228 Цивільного кодексу України є нікчемною.

Також, відповідно до висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 910/12876/19, (пункт 7.10), від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 (пункт 25) вказується на те, що домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення, що свідчить про нікчемність такої домовленості.

Отже правові підстави для отримання відповідачем наведених сум ПДВ відсутні. Виконання сторонами договору не змінює наведених обставин. При цьому, суд зазначає, що у наданому до суду відзиві на позов, відповідач не зазначає про жодні поважні причини щодо не застосування ним обов`язкової пільги, встановленої п.197.1.5 ПКУ.

Враховуючи викладене, а також те, що у відзиві не було вказано будь-яких заперечень чи незгоди відповідача з наведеними у позові обставинами щодо обов`язковості застосування податкової пільги при наданні визначених договором медичних послуг, беручи до уваги положення норм чинного законодавства, суд вважає, що заперечення відповідача не спростовують заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зазначене узгоджується з правовою позицією ВС у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в від 14.05.2025 у справі № 910/1383/24 та від 19.11.2025 у справі № 914/201/25.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, Суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими, не спростованими відповідачем, а, отже, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись нормами ст. 46, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 247, 252, 256 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Нововодолазька центральна лікарня» Нововодолазької районної ради Харківської області (вул. Амосова Миколи, буд.16, смт. Нова Водолага, Харківський район, Харківська область, 63202; ) на користь Акціонерного товариства «Харківобленерго» (вул. Георгія Тарасенка, буд. 149, м. Харків, 61037; ) суму зайво сплаченого ПДВ у розмірі 3 835, 20 грн; судовий збір у розмірі 2 622, 40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - Акціонерне товариство «Харківобленерго» (вул. Георгія Тарасенка, буд. 149, м. Харків, 61037; ):

Відповідач - Комунальне некомерційне підприємство «Нововодолазька центральна лікарня» Нововодолазької районної ради Харківської області (вул. Амосова Миколи, буд.16, смт. Нова Водолага, Харківський район, Харківська область, 63202; ).

Повне рішення складено 27.04.2026.

СуддяР.М. Аюпова

справа № 922/415/26