УХВАЛА

м. Київ

08.04.2026Справа № 910/1253/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Рябокінь Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва (02160, м. Київ, вул. Каунавська, буд. 3-В, ідентифікаційний код ) в інтересах держави в особі Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ідентифікаційний код 22883141)

до Приватного підприємства "ОРЄСТ" (03022, м. Київ, вул. Сумська, 3, ідентифікаційний код 23736152)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, буд. 1, ідентифікаційний код 41037901)

про розірвання договору та повернення земельної ділянки територіальній громаді,

за участі представників сторін:

від прокуратури: Льовкіна С.О.

від позивача: Гомоляко О.В.

від відповідача: Коц О.М.

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулась Дарницька окружна прокуратура (далі - позивач) з позовом до Приватного підприємства "ОРЄСТ" (далі - відповідач) про розірвання договору та повернення земельної ділянки територіальній громаді.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ході здійснення нагляду за проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні, яке зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000027 від 21.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України, Дарницькою окружною прокуратурою міста Києва встановлено порушення інтересів держави при використанні Приватним підприємством "ОРЄСТ" комунальної земельної ділянки з кадастровим номером :90:141:0006, а саме систематичне ухилення відповідачем від сплати в повному обсязі орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 25.06.2004, та зміна коду цільового призначення земельної ділянки, у зв`язку з чим наявні підстави для розірвання цього договору в судовому порядку та зобов`язання відповідача повернути територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради земельну ділянку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.03.2026.

25.02.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" Приватним підприємством "ОРЄСТ" подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки прокурором не враховано, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19.07.2024 у справі №757/32315/24-к накладено арешт на майно із забороною права відчуження, розпорядження та користування, зокрема, на земельну ділянку з кадастровим номером :90:141:0006, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, власник Київська міська рада, користувач/орендар ПП "ОРЄСТ" та передано земельну ділянку Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - АРМА) для здійснення заходів з управління в порядку та на умовах передбачених ст.ст. 19, 21 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів"; таким чином, земельна ділянка з 30.07.2024 вибула з фактичного володіння відповідача, оскільки перейшла в управління АРМА, отже, несплата відповідачем орендних платежів Київській міській раді за договором оренди не може бути підставою для його розірвання за ст. 651 ЦК України.

03.03.2026 (зареєстровано 02.03.2026) керівником Дарницької окружної прокуратури міста Києва подано відповідь на відзив, у якій прокурор наголошує на тому, що спірна земельна ділянка є комунальною власністю територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради, яка зберігає право власності на ділянку і у випадку передачі майна в управління АРМА, останнє здійснює лише тимчасове управління спірною земельною ділянкою на період дії арешту, таким чином управління лише обмежує реалізацію окремих правомочностей, зокрема користування чи розпорядження, і лише на час дії арешту, однак прокурор звернувся до суду з даним позовом у зв`язку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою та невикористання спірної земельної ділянки відповідно до умов договору, що свідчить про систематичне порушення умов договору оренди земельної ділянки, чим заподіяно шкоди інтересам територіальної громади міста Києва, а тому наявні підстави для його розірвання в судовому порядку відповідно до ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, ст. 32 Закону України "Про оренду землі", п. "д" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України.

09.03.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" Приватним підприємством "ОРЄСТ" подано заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач просить суд залишити без розгляду позов Керівника Дарницької окружної прокуратури м. Києва з огляду на відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді згідно з ч. 4 ст. 53 ГПК України, оскільки зважаючи на поважність причин виникнення у підприємства заборгованості зі сплати орендних платежів у зв`язку з здійсненням заходів кримінально - процесуального примусу, які були застосовані ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2024 у справі №757/32315/24-к, орендодавець - Київська міська рада погодилась з позицією підприємства щодо сплати всієї заборгованості у термін до 01.04.2026 та продовження дії умов договору оренди землі, що, зокрема, підтверджено у листі - відповіді від 09.12.2025 на запит Дарницької окружної прокуратури м. Києва; відтак, враховуючи взаємні інтереси орендаря та орендодавця у виконанні умов договору оренди землі, сторони фактично погодили строк на погашення заборгованості; крім того, прокурор вже звертався з тотожними вимогами про розірвання договору оренди землі, за результатами чого рішеннями Господарського суду міста Києва у справах № 910/9746/13 та 910/14900/21, у задоволенні позову прокуратури відмовлено повністю; таким чином, прокуратура всупереч волевиявленню Київської міської ради, не маючи на те законних підстав, неодноразово звертається до суду з позовом до відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки.

18.03.2026 Керівником Дарницької окружної прокуратури подано додаткові пояснення у справі у порядку ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, в яких прокурор наголошує на тому, що Київська міська рада, як власник, зобов`язана вживати заходи щодо сумлінного та добросовісного управління комунальним майном, забезпечувати його ефективне використання, контролювати стан збереження, а у випадку порушення права власності територіальної громади - невідкладно реагувати, при цьому прокурору достатньо дотримуватися порядку передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва; з листів Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26.01.2024 №05716-1159, від 23.01.2025 № 057-984, від 09.12.2025 №057-16171 вбачається, що Київрадою заходів цивільно-правового характеру щодо порушених у листі окружної прокуратури питань не вжито.

25.02.2026 до відділу діловодства суду Приватним підприємством "Орест" подано клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

У підготовчому засіданні 18.03.2026 суд на місці ухвалив задовольнити клопотання відповідача про залучення до участі у справі Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, оскільки рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки останнього, та відкласти підготовче засідання на 08.04.2026.

31.03.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" Приватним підприємством "ОРЄСТ" подано додаткові пояснення, у яких відповідач додатково зазначає, що у межах справи №910/14900/21 судами надано оцінку правовідносин, які склались між Дарницькою окружною прокуратурою м. Києва, Київською міською радою та ПП "Орєст" щодо виконання зобов`язань за договором оренди земельної ділянки від 25.06.2004, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., зареєстрованого в реєстрі за №636 та відповідно діям/бездіяльності Київської міської ради.

06.04.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" представником Приватного підприємства "ОРЄСТ" подано клопотання, в якому відповідач просить суд залишити позов Керівника Дарницької окружної прокуратури м. Києва без розгляду з тієї підстави, що такий поданий особою (прокурором), яка не має належних процесуальних повноважень для звернення до суду з даними вимогами, оскільки прокурор не може звертатися до суду лише з підстав наявності порушення інтересів держави, якщо уповноважений орган може самостійно здійснювати захист своїх прав, при цьому керівник Дарницької окружної прокуратури міста Києва Київської міської прокуратури вже звертався до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради до ПП "Орєст" про зобов`язання повернути земельну ділянку та визнання припиненим права користування для забудови земельною ділянкою (№910/14900/21), у задоволенні якого було відмовлено.

08.04.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" Дарницькою окружною прокуратурою міста Києва подано заперечення на клопотання (заяву), у якій прокурор просить суд відмовити у задоволенні клопотання ПП "ОРЄСТ" про залишення позову без розгляду, обґрунтовуючи свою позицію тим, що позови у справах № 910/14900/21 та №910/1253/26 не є тотожними, враховуючи, що з часу ухвалення рішення у справі №910/14900/21 минуло більше 4 років, однак ПП "ОРЄСТ" так і не приступило до використання спірної земельної ділянки, будівництво не розпочато взагалі, окрім того, у справі № 910/1253/26 підставою для звернення прокурора до суду з позовом є, окрім інших, систематичне ухилення відповідача від сплати орендної плати за договором оренди за інший (додатковий) період, а саме з 2020 по 2026 роки, крім того, прокуратурою встановлено додаткові порушення умов спірного договору, а саме зміна коду цільового призначення земельної ділянки.

У судовому засіданні 08.04.2026 суд заслухав доводи представника відповідача та прокурора щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду та дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, керівник Дарницької окружної прокуратури звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради до Приватного підприємства "ОРЄСТ" про розірвання договору оренди земельної ділянки, яка розташована на Дніпровській набережній (район затоки Берковщина) у Дарницькому районі міста Києва з кадастровими номерами :90:141:0006 площею 3,9616 га, укладений 25.06.2004 між Київською міською радою та Приватним підприємством "ОРЄСТ", який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. 25.06.2004 та зареєстрований в реєстрі за № 636, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у книзі записів державної реєстрації договорів 23.07.2004 за №63-6-00143 (далі - договір) та зобов`язання Приватного підприємства "ОРЄСТ" повернути територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради земельну ділянку, яка розташована на Дніпровській набережній (район затоки Берковщина) у Дарницькому районі міста Києва з кадастровими номерами :90:141:0006 площею 3,9616 га у стані, придатному для її подальшого використання.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01 квітня 2008 року №4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

В свою чергу, Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", який набрав чинності 30 вересня 2016 року, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Згідно з частиною четвертою статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, який набрав чинності 15 липня 2015 року. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Участь прокурора в судовому процесі можлива, крім іншого, за умови обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме: має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах компетентним органом або підтверджено його відсутність (частини третя, четверта статті 53 ГПК України, частина третя статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні компетентний орган, який відсутній або всупереч вимогам закону не здійснює захисту чи робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду. Даного висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Крім того, у Постанові колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07 грудня 2018 року у справі №924/1256/17 містяться такі правові висновки стосовно представництва прокурором держави в суді:

- з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу в питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурором інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено;

- прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України);

- участь прокурора в судовому процесі можлива, крім іншого, за умови обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме: має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах компетентним органом або підтверджено його відсутність (частини третя, четверта статті 53 ГПК України, частина третя статті 23 Закону України "Про прокуратуру");

- щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні компетентний орган, який відсутній або всупереч вимогам закону не здійснює захисту чи робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду;

- підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема (але не виключно): повідомленням прокурора на адресу відповідного компетентного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від такого органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Як вбачається із матеріалів справи, позовні вимоги прокурором обґрунтовані тим, що в ході здійснення нагляду за проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні, яке зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000027 від 21.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України, Дарницькою окружною прокуратурою міста Києва встановлено порушення інтересів держави при використанні Приватним підприємством "ОРЄСТ" комунальної земельної ділянки з кадастровим номером :90:141:0006, а саме: систематичне ухилення відповідачем від сплати в повному обсязі орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 25.06.2004, у зв`язку з чим станом на 01.11.2025 наявна заборгованість у розмірі 2285,9 тис. грн, а також порушення умов договору щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням, оскільки підприємство в порушення пункту 8.4 договору з 2004 року так і не приступило до забудови орендованої земельної ділянки. Враховуючи викладене, прокурор стверджує про наявність підстав для розірвання договору в судовому порядку та зобов`язання відповідача повернути територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради земельну ділянку.

Також, на виконання вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", Дарницька окружна прокуратура міста Києва листами від 23.01.2024 № 46-409ВИХ-24, від 06.01.2025 №46-63ВИХ-25 та від 03.12.2025 №46-7372ВИХ-25 повідомила Київську міську раду про виявлені порушення вимог законодавства під час користування ПП "ОРЄСТ" спірною земельною ділянкою та недотримання відповідачем вимог договору.

Відповіді на вказані листи надано Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що є структурним підрозділом Київської міської ради (листи від 26.01.2024 №05716-1159, від 23.01.2025 №057-984, від 09.12.2025 №057-16171), з яких, як зазначає прокурор, вбачається, що Київрадою не вжито заходів цивільно-правового характеру щодо порушених у листі окружної прокуратури питань.

Однак суд не погоджується з таким висновком прокурора з огляду на таке.

Так, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2024 у справі №757/32315/24-к накладено арешт із забороною права відчуження, розпорядження та користування, зокрема на земельну ділянку з кадастровим номером :90:141:0006, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, вартість 97914021.21 станом на 06.02.2024, власник - Київська міська рада, користувач/орендар - ПП "ОРЄСТ" (код 23736152), передано вказану земельну ділянку Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () для здійснення заходів з управління в порядку та на умовах передбачених ст.ст. 19, 21 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів".

Отже, спірна земельна ділянка вибула з фактичного володіння відповідача, оскільки перейшла в управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Виконавчим органом Київської міської ради (Департаментом земельних ресурсів) було надіслано лист Приватному підприємству "Орєст" від 13.11.2025 за №057-14640 про необхідність сплати підприємством заборгованості з орендної плати за землю в розмірі 2285,9 тис. грн, яка виникла станом на 01.11.2025 відповідно до листа ГУ ДПС у м. Києві від 10.11.2025.

В свою чергую, Приватним підприємством "Орєст" листом від 04.12.2025 за № 0412-01 надано відповідь Виконавчому органу Київської міської ради (департамент земельних ресурсів) надано щодо причин тимчасової несплати орендних платежів та повідомлено про можливість погашення всієї заборгованості у термін до 01.04.2026.

При цьому, як вбачається з листа-відповіді від 09.12.2025 №057-16171 Дарницьку окружну прокуратуру міста Києва було повідомлено про фактично прийняте Департаментом земельних ресурсів рішення щодо передачі Управлінню захисту прав та інтересів територіальної громади міста Києва секретаріату Київської міської ради необхідні матеріали для розгляду питання щодо вжиття заходів претензійно-позовного характеру щодо примусового стягнення з підприємства заборгованості з орендної плати землю у випадку непогашення наявної заборгованості (у строк, вказаний відповідачем).

Окрім того, враховуючи, що прокурором заявлено вимогу про розірвання договору оренди земельної ділянки комунальної власності, суд зазначає наступне.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля є об`єктом права власності Українського народу від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першої та п`ятої статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Пунктом 34 частини першої статті 26 та пунктом 21 частини першої статті 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Згідно із частинами першою та другою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим законом.

Так, пунктом 11.1 договору встановлено, що всі зміни та/або доповнення до договору вносяться за згодою сторін; згодою або запереченням орендодавця на зміни та/або доповнення до Договору, є його рішення, прийняте в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 11.6 договору розірвання договору не потребує укладення додаткової угоди; Договір вважається розірваним з моменту прийняття орендодавцем відповідного рішення, якщо інше не встановлено рішенням.

Таким чином, рішення (волевиявлення) про розірвання договору мало бути прийнято безпосередньо Київською міською радою як стороною договору на пленарному засіданні в передбаченому законом та регламентом Київської міської ради порядку.

Наведена правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 13.01.2016 у справі №910/12491/15.

Проте матеріали справи не містять доказів прийняття відповідного рішення Київською міською радою.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 826/13768/16, від 05.03.2020 у справі № 9901/511/19, від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, п. 45, 47; від 06.07.2021 у справі №911/2169/20, п. 8.39, 8.40; від 21.06.2023 у справі №905/1907/21, п. 8.56, 8.57).

У даній справі прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Київської міської ради, проте як у позові так і в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що Київська міська рада: не здійснює захист своїх прав; здійснює його неналежним чином; не має можливості звернутися до суду.

Київська міська рада є юридичною особою публічного права, наділеною повноваженнями щодо розпорядження землями територіальної громади та має повну процесуальну можливість самостійно звертатися до суду за захистом своїх прав, у випадку їх порушення.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, зробленого у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, прокурор не може звертатися до суду лише з підстав наявності порушення інтересів держави, якщо уповноважений орган може самостійно здійснювати захист своїх прав.

Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді згідно з ч. 4 ст. 53 ГПК України має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу, про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуто. Якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати і в таких справах виникають підстави для застосування положень п. 2 ч.1 ст. 226 ГПК України (залишення позову без розгляду). Такого ж висновку щодо застосування наведеної норми процесуального права дійшов і Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 19.02.2019 у справі № 925/226/18.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку що, прокуратурою не підтверджено бездіяльності Київської міської ради щодо захисту інтересів держави, що виключає можливість представництва інтересів прокурором, з огляду на що наявні правові підстави для залишення позовної заяви Дарницької окружної прокуратури міста Києва без розгляду на підставі пункту 2 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою. (клопотанням).

В спірному випадку, на момент постановлення ухвали суду про залишення позову без розгляду прокурором не подано до суду клопотання про повернення судового збору, а отже у суду відсутні підстави для повернення судового збору.

Керуючись ст. 226, 231-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва до Приватного підприємства "ОРЄСТ"; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів; про розірвання договору та повернення земельної ділянки територіальній громаді залишити без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили 08.04.2026 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 14.04.2026.

Суддя Л. Г. Пукшин