ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"20" квітня 2026 р. Справа№ 911/3736/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Ткаченка Б.О.

розглядаючи матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат»

на ухвалу Господарського суду Київської області від 30.03.2026 (повний текст ухвали складено 02.04.2026)

у справі №911/3736/25 (суддя О.В. Конюх)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат»

до Фізичної особи - підприємця Кричун Наталії Миколаївни

про стягнення 2 080 492,24 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокат» звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Кричун Наталії Миколаївни про стягнення збитків в сумі 2 080 492,24 грн. за договором-заявкою №269-09-ЧС від 02.06.2025 про надання послуг з організації та перевезення вантажів по Україні.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

05.03.2026 від Фізичної особи - підприємця Кричун Наталії Миколаївни надійшло клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.03.2026 клопотання Фізичної особи - підприємця Кричун Наталії Миколаївни про призначення судової експертизи задоволено. Призначено у справі №911/3736/25 судову технічну експертизу документів, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Провадження у справі № 911/3762/25 зупинено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокат» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить ухвалу Господарського суду Київської області від 30.03.2026 у справі №911/3736/25 скасувати.

Також скаржником подано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання апеляційної скарги на апеляційне оскарження ухвали суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2026 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

16.04.2026 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від фізичної особи - підприємця Кричун Наталії Миколаївни надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження, у яких зазначено, що апеляційна скарга ТОВ «Автокат» подана з пропуском процесуального строку.

Відповідач вказує, що у судовому засіданні 30.03.2026 було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали за участю представників сторін, а повний текст ухвали надіслано через систему «Електронний суд» та доставлено 02.04.2026 о 14:39.

Відтак строк на апеляційне оскарження сплив 13.04.2026, а апеляційну скаргу подано 15.04.2026, тобто з пропуском як основного строку на апеляційне оскарження, так і строку, протягом якого можливе його поновлення. Крім того, відповідач зазначає, що в Україні під час дії воєнного стану норми статті 73 Кодексу законів про працю України не застосовуються, у зв`язку з чим відсутні офіційні святкові та неробочі дні.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України та підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч. 4 ст. 116 ГПК України).

Повний текст оскаржуваної ухвали підписаний 02.04.2026 року, відтак останнім днем подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 30.03.2026 року, є 09.04.2026 року.

Колегією суддів встановлено, що оскаржувана ухвала була постановлена 30.03.2026, повний текст ухвали складено 02.04.2026.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Пунктом 4 ст. 116 ГПК України передбачено, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З матеріалів електронної справи вбачається, що ухвалу Господарського суду Київської області було доставлено до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» - 02.04.2026 о 14:52, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа.

Відповідно останнім днем звернення з апеляційною скаргою є 13.04.2026, з урахуванням вихідних днів.

У свою чергу, апеляційну скаргу подано до суду апеляційної інстанції лише 15.04.2026, тобто з пропуском установленого процесуального строку.

Скаржник, обґрунтовуючи пропуск строку на апеляційне оскарження, зазначає, що з оскаржуваною ухвалою ознайомився лише 14.04.2026, оскільки, з невідомих причин, надіслана ухвала суду потрапила до папки «спам», а паперову копію ухвали отримано не було.

Крім того, скаржник просить врахувати наказ адвокатського об`єднання «Курбак і партнери» від 01.04.2026 про встановлення 13.04.2026 неробочим днем у зв`язку з перенесенням вихідного дня (Великдень) та зазначає, що строк на подання апеляційної скарги пропущено лише на один день.

Оцінюючи наведені доводи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч.ч. 5,7 ст. 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Положеннями ч.ч. 5, 6, 11 ст. 242 ГПК Україна визначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення . Днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Отже, доводи скаржника щодо неотримання паперової копії ухвали не впливають на перебіг процесуального строку, оскільки отримання судового рішення через систему «Електронний суд» є належним способом його вручення, а чинне процесуальне законодавство не покладає на суд обов`язку надсилати паперову копію судового рішення особі, яка має електронний кабінет, натомість гарантує їй право отримати таку копію за окремою заявою. Відтак колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо неотримання паперової копії ухвали.

Стосовно посилання скаржника на те, що електронне повідомлення потрапило до папки «спам», також не може вважатися поважною причиною пропуску строку, оскільки контроль за отриманням процесуальних документів через офіційні електронні сервіси покладається на учасника справи та його представника.

Відносно посилання скаржника на те, що процесуальний строк припав на великодні свята, суд зазначає наступне.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який потім був продовжений згідно з Указами Президента України із затвердженням відповідними Законами України, який триває й досі.

Апеляційний суд зазначає, що у період дії воєнного стану відповідно до частини 6 статті 6 Закону України з "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" № 2136-IX від 15.03.2022 з урахуванням змін, внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" встановлено, що у період дії воєнного стану не застосовуються норми статті 53 (тривалість роботи напередодні святкових, неробочих і вихідних днів), частини першої статті 65, частин третьої - п`ятої статті 67 та статей 71- 73 (святкові і неробочі дні) Кодексу законів про працю України. А це означає, що у період дії воєнного стану не діють зазначені статті КЗпП України. Отже, немає офіційних святкових та неробочих днів.

Тобто, встановлення адвокатським об`єднанням «Курбак і партнери» внутрішнім наказом неробочого дня 13.04.2026 не зупиняє та не змінює перебіг процесуальних строків, визначених Господарським процесуальним кодексом України.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, наказ про встановлення неробочого дня датований 01.04.2026, тобто був відомий скаржнику заздалегідь, що не позбавляло останнього можливості належним чином організувати подання апеляційної скарги у межах встановленого строку, зокрема до його спливу 13.04.2026 у межах строку, протягом якого могло бути вирішено питання про його поновлення.

Скаржником також не наведено об`єктивних перешкод для звернення до суду з апеляційною скаргою у останній день строку перед вихідними днями.

Отже, колегія суддів, розглянувши наведені обґрунтування причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження, дійшов висновку, що підстави, зазначені скаржником у клопотанні, не можуть вважатися поважними з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ст. ст. 13, 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Можливість суду поновити строк не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, обов`язок доведення яких покладено на скаржника.

Законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідної заяви (клопотання) скаржника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Для поновлення процесуального строку, суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Зважаючи на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними, носять суб`єктивний характер і не можуть бути віднесені судом до особливих чи непереборних (об`єктивних) обставин, що зумовили пропуск встановленого строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Частиною 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» підлягає залишенню без руху, оскільки суд визнав підстави, вказані скаржником у заяві неповажними. Скаржнику слід дотриматися зазначених в цій ухвалі вказівок і надати суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, з наведенням інших підстав для поновлення строку.

Одночасно суд звертає увагу скаржника, що відповідно до ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 260 ГПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст. 174, 234, 258, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Визнати причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 30.03.2026 у справі №911/3736/25 - неповажними.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» на ухвалу Господарського суду Київської області від 30.03.2026 у справі №911/3736/25 - залишити без руху.

3. Роз`яснити скаржнику, що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, в якій вказати інші підстави для поновлення строку.

4. Всі документи та письмові докази подаються через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду (канцелярію суду) за адресою: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1 А (І поверх) або через систему "Електронний суд".

5. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Автокат», що при неподанні відповідної заяви у встановлений вище строк або у разі, якщо вказані ним підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 Господарського процесуального кодексу України.

6. Копію даної ухвали направити учасникам апеляційного провадження через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до їх електронних кабінетів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

Б.О. Ткаченко