УХВАЛА

15 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 906/1318/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Студенець В.І., Кондратова І.Д.

перевіривши матеріали касаційної скарги Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель"

на рішення Господарського суду Житомирської області (Кравець С.Г.)

від 04.11.2025

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду (Філіпова Т.Л., Василишин А.Р., Маціщук А.В.)

від 02.03.2026 (повний текст складено 02.03.2026)

за позовом: Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Уютспецбуд"

про стягнення 87 750,00 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Державне підприємство Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" (далі - Позивач, Скаржник) звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Уютспецбуд" (далі - Відповідач) про стягнення 87 750,00 грн пені, а також судових витрат.

2. Господарський суд Житомирської області рішенням від 04.11.2025 у справі №906/1318/25, залишеним без змін Північно-західним апеляційним судом у постанові від 02.03.2026, позов задовольнив частково, стягнув з Відповідача на користь Позивача 61 425,00 грн пені, 2 422,40 грн - витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позову - відмовив.

3. 24 березня 2026 Позивач (Скаржник), із використанням підсистеми "Електронний суд", звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.11.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 у справі № 906/1318/25.

4. У прохальній частині касаційної скарги Скаржник просить:

- поновити строк на подання касаційної скарги на підставі частини 2 статті 288 Господарського процесуального кодексу України;

- відстрочити сплату судового збору за подання цієї касаційної скарги;

- прийняти касаційну скаргу до розгляду та відкрити касаційне провадження у справі № 906/1318/25;

- розгляд справи здійснювати в закритому судовому засіданні;

- скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 04.11.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 у справі № 906/1318/25 в частині відмови в позові та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю;

- в іншій частині рішення Господарського суду Житомирської області від 04.11.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 у справі № 906/1318/25 залишити без змін.

5. Підставою касаційного оскарження Скаржник зазначив пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України.

6. Ознайомившись із текстом касаційної скарги Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

7. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

8. Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

9. Отже, Верховному Суду надано право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у статті 287 ГПК України, що узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

10. Пунктом 1 частини 1 статті 163 ГПК України встановлено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

11. Згідно з частиною 5 статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

12. Згідно з частиною 7 статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

13. Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" установлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн.

14. Предметом спору у цій справі є стягнення 87 750,00 грн, що менше, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на дату подання позову (3028,00х100=302800,00).

15. У пункті 2 частини 3 статті 287 ГПК України встановлено, що касаційному оскарженню підлягають рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову до п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише коли скаржником буде доведено наявність передбаченого/передбачених у цій нормі випадку/випадків, що залежить виключно від обставин конкретної справи, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип "правової визначеності".

16. Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що Скаржником не дотримано умови допуску справи з ціною позову, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, до касаційного оскарження, передбачені підпунктами "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України, оскільки касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на наявність передбачених у цій нормі випадків.

17. Згідно з пунктом 1 частини 1статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

18. З урахуванням того, що касаційна скарга подана на судові рішення у справі, ціна позову якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та відсутність обґрунтованих підстав, що підпадають під дію виключень з пункту 2 частини 3статті 287 ГПК України, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 906/1318/25 за касаційною скаргою Скаржника на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.11.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 згідно з пунктом 1 частини 1статті 293 ГПК України, оскільки вона подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

19. У зв`язку із відмовою у відкритті касаційного провадження, Суд не розглядає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, та про відстрочку сплати судового збору.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 906/1318/25 за касаційною скаргою Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.11.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.03.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча Г. Вронська

Судді В. Студенець

І. Кондратова