ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" квітня 2026 р. Справа № 918/485/26

Господарський суд Рівненської області у складі суду: суддя Романюк Р.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯСНО+" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Млинівська центральна районна лікарня" Млинівської селищної ради Рівненської області основного боргу у розмірі 328 245,25 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЯСНО+" звернулося до Господарського суду Рівненської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Млинівська центральна районна лікарня" Млинівської селищної ради Рівненської області основного боргу у розмірі 328 245,25 грн.

Розглянувши та дослідивши матеріали вищенаведеної заяви, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір (ч. 2 ст. 148 ГПК України).

Пунктами 3 та 4 частини третьої статті 150 ГПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В обґрунтування видачі судового наказу заявник посилається на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЯСНО+" та Комунальним некомерційним підприємством "Млинівська центральна районна лікарня" Млинівської селищної ради Рівненської області укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу № 1П-Т125 від 30.01.2025 року, додатком 2 до якого є Комерційна пропозиція постачальника. За період 01.11.2025 р. - 30.11.2025 р. (розрахунковий період "листопад 2025 р.") - боржнику нараховано 328 245,25 грн. Боржником не було здійснено жодної оплати в рахунок погашення нарахувань заявленого періоду.

Слід зазначити, що норми ГПК України передбачають можливість розгляду заяви про видачу судового наказу лише за умови укладання договору в письмовій, або в електронній формі.

Відповідно до абз. 1 п. 5.2. Договору про постачання електричної енергії споживачу № 1П-Т125 від 30.01.2025 року, порядок розрахунку (визначення) ціни за 1 кіловат-годину, спосіб її формування погоджено та закріплено сторонами у додатку 2 до цього договору.

За змістом Комерційної пропозиції постачальника (додаток 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 1П-Т125 від 30.01.2025 року), ціна за одиницю електричної енергії (з розподілом) 1 кВт*год без ПДВ становить 6,66422 грн (вартість за 1 кВт*год з ПДВ - 7,997064 грн).

Договір про постачання електричної енергії споживачу та Комерційна пропозиція підписані представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

Разом з тим, заявником подано суду Додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії споживачу № 1П-Т125 від 30.01.2025 року, на підставі якої заявником було збільшено ціну за розрахунковий період - за листопад 2025 року за одиницю електричної енергії, що становить 9,93743 грн/кВт*год (без ПДВ). Крім того, до заяви додано рахунок на оплату та Акт 1/11/1 прийняття-передавання товарної продукції за листопад 2025 рік на суму 328 245,25 грн.

Проте, вказана додаткова угода та Акт прийняття-передавання товарної продукції за листопад 2025 рік підписані лише зі сторони заявника - ТОВ "ЯСНО+", та не містять підпису зі сторони КНП "Млинівська центральна районна лікарня" Млинівської селищної ради Рівненської області, відповідно, дана додаткова угода та акт не погоджені боржником.

Враховуючи вищезазначене, зважаючи, що заявником заявлено вимогу про стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Млинівська центральна районна лікарня" Млинівської селищної ради Рівненської області за ціною визначеною Додатковою угодою до договору про постачання електричної енергії споживачу № 1П-Т125 від 30.01.2025 року та відповідно до Акту 1/11/1 прийняття-передавання товарної продукції за листопад 2025 рік у розмірі 328 245,25 грн, відповідно, заяву про видачу судового наказу подано Товариством з обмеженою відповідальністю "ЯСНО+" з порушенням вимог ч. 1 ст. 148 ГПК України.

Суд звертає увагу заявника, що згідно частини 2 статті 12 ГПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. Звертаючись із заявою про видачу судового наказу, повинен в тому числі подати документи, що свідчать про безспірність його вимог.

Наведене зумовлено тим, що під час розгляду заяви про видачу судового наказу суд не розглядає справу по суті, не встановлює обставин справи та не здійснює оцінку доказів щодо їх змагальності та достовірності, адже наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

На переконання суду, із заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення у заявника права грошової вимоги на заявлену ним суму. Відсутність підписів боржника на Додатковій угоді та Акті, якими збільшено ціну договору, не свідчить про безспірність заявлених грошових вимог.

Відповідно до п. 3 та п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 154 ГПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Згіно з ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 21, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯСНО+" про стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Млинівська центральна районна лікарня" Млинівської селищної ради Рівненської області основного боргу у розмірі 328 245,25 грн, з підстав п. 3 та п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 147, 148, 150, 152 - 153, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯСНО+" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Млинівська центральна районна лікарня" Млинівської селищної ради Рівненської області основного боргу у розмірі 328 245,25 грн - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 254 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Р.В. Романюк