ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2026 м. Дніпро Справа № 904/3457/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді-доповідача Паруснікова Ю.Б.,

суддів: Іванова О.Г., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Абадей М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Кравченка Олександра Володимировича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2025 у справі (суддя Ліпинський О.В.), повний текст рішення складено 05.11.2025

за позовом Комунального некомерційного підприємства «Шахтарська міська лікарня» Шахтарської міської ради, м. Першотравенськ

до фізичної особи-підприємця Кравченка Олександра Володимировича, смт Петропавлівка, Дніпропетровської області

про стягнення 344 062,19 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

27.06.2025 Комунальне некомерційне підприємство «Шахтарська міська лікарня» Шахтарської міської ради (позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до фізичної особи-підприємця Кравченка Олександра Володимировича (відповідач) про стягнення неустойки у сумі 344 062,19 грн, з яких 215 953,93 грн - пеня, 128 108, 26 грн - штраф.

Заявлені вимоги мотивовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду № 404 від 29.09.2023 в частині своєчасного виконання робіт.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2025 позов задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ФОП Кравченка Олександра Володимировича на користь Комунального некомерційного підприємства «Шахтарська міська лікарня» Шахтарської міської ради 215 953,93 грн - пені, 128 108,26 грн - штрафу, 4 128,75 грн - витрат зі сплати судового збору.

Повернуто позивачу - Комунальному некомерційному підприємству «Шахтарська міська лікарня» Шахтарської міської ради з Державного бюджету України зайво сплачений судовий збір у сумі 1 032,18 грн сплаченого за платіжною інструкцією № 10352 від 26.06.2025.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ФОП Кравченко О.В. оскаржує його в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду та просить: рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2025 у справі № 904/3457/25 скасувати; ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову Комунального некомерційного підприємства «Шахтарська міська лікарня» Шахтарської міської ради відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована незаконністю та необґрунтованість прийнятого судом першої інстанції рішення у справі із неповним з`ясуванням обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції безпідставно застосував до відповідача відповідальність, передбачену п. 16.3. Договору підряду № 404 від 29.09.2023, оскільки позивач не надав належного та арифметично обґрунтованого розрахунку штрафних санкцій, визначивши їх виходячи з вартості всього обсягу робіт, тоді як умовами договору передбачено їх обчислення виключно від вартості невиконаних робіт (п. 8.1. Договору). При цьому позивач сам визнає часткове виконання робіт, що підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколами виробничих засідань, а також відсутні дані щодо конкретного обсягу невиконаних робіт і їх вартості, що унеможливлює правильний розрахунок санкцій.

Також апелянт зазначає, що за відсутності погоджених сторонами показників для визначення вартості окремих етапів робіт і строків їх виконання відсутні правові підстави для застосування штрафних санкцій за п. 16.3. договору відповідно до правових позицій Верховного Суду (постанова від 30.10.2019 у справі № 756/2781/16-ц).

Крім того, скаржник наголошує, що фактичне виконання робіт мало місце, а непідписання актів приймання-передачі не спростовує ці обставини, однак суд першої інстанції формально підійшов до оцінки доказів, безпідставно ігнорувавши реальний зміст господарських операцій та застосувавши не передбачені законом підходи щодо моменту виконання робіт, що призвело до неправильних висновків.

Окремо, апелянт акцентує увагу апеляційного суду на тому, що суд не надав належної оцінки клопотанню відповідача про зменшення розміру неустойки, хоча її розмір є явно неспівмірним наслідкам порушення, значно перевищує можливий прибуток відповідача, не підтверджений наявністю збитків у позивача, має каральний характер та створює надмірний майновий тягар для відповідача як фізичної особи-підприємця, який не отримав оплати за виконані роботи.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу КНП «Шахтарська міська лікарня» Шахтарської міської ради заперечує проти доводів апеляційної скарги ФОП Кравченка О.В. на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2025 року у справі № 904/3457/25.

Позивач зазначає, що судом повно і правильно встановлено фактичні обставини справи, а висновки відповідають нормам матеріального і процесуального права.

Позивач заперечує доводи апелянта про часткове виконання робіт, зазначаючи, що протоколи виробничих засідань від 28.03.2025 та 23.04.2025 лише фіксують перевірку ходу робіт і підтверджують їх невиконання у встановлений строк, а не прийняття чи підтвердження виконання, при цьому сам відповідач на цих засіданнях визнавав порушення строків та необхідність їх продовження.

Відповідно до умов договору та ст. 882 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) єдиним належним доказом виконання робіт є підписані сторонами акти КБ-2в і довідки КБ-3, які були надані відповідачем лише 23 26.10.2025, тобто вже після звернення позивача до суду, що виключає можливість вважати роботи виконаними у строк.

Позивач також зазначає, що договір не передбачає поділу робіт на етапи та визначення вартості окремих частин, а тому підрядник мав передати весь обсяг робіт одночасно, що виключає можливість застосування доводів про часткове виконання як підставу для зменшення відповідальності.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги щодо неправильного розрахунку неустойки, позивач вказує, що факт прострочення виконання зобов`язання є доведеним, а відповідно до п. 16.3. Договору № 404 та статей 610, 611, 549 ЦК України наявні підстави для нарахування пені та штрафу у загальному розмірі 344 062,19 грн. При цьому замовник має право самостійно обирати спосіб захисту та застосовувати відповідні умови договору.

Доводи апелянта щодо відсутності збитків спростовуються тим, що внаслідок порушення строків виконання робіт позивач зазнав реальних втрат, зокрема втратив можливість виконання монтажу ліфта за попередньою ціною, що призвело до додаткових витрат.

Позивач також заперечує проти застосування правових позицій Верховного Суду, на які посилається апелянт, зазначаючи їх нетотожність спірним правовідносинам.

Щодо клопотання про зменшення розміру неустойки, позивач вважає його безпідставним, оскільки відповідач істотно порушив строки виконання робіт, не довів наявність поважних причин такого порушення, а також з огляду на його майновий стан відсутні підстави вважати санкції надмірними чи неспівмірними.

У підсумку позивач просить апеляційний суд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2025 у справі № 904/3457/25 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Господарським судом Дніпропетровської області встановлено, що за результатами проведення тендерної закупівлі 29.09.2023 між позивачам КНП «Шахтарська міська лікарня» Шахтарської міської ради, як замовником та відповідачем ФОП Кравченком О.В., як підрядником укладено договір підряду № 404, за умовами якого підрядник зобов`язався на власний ризик, своїми силами та засобами виконати роботи з реконструкції будівлі головного корпусу № 2 (улаштування зовнішнього ліфта) для забезпечення доступності осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення КНП «Першотравенська МЛ» за адресою: АДРЕСА_1 (ДК 021:20-2), та здати їх у встановлений договором строк, а замовник прийняти та оплатити виконані роботи.

Перелік і обсяг робіт, що виконуються за Договором визначається у дефектному акті, що є невід`ємною частиною даного Договору (п. 2.2. Договору).

Якість робіт і матеріалів повинна відповідати нормативним вимогам і технічній документації (п. 3.1. Договору), а в разі виявлення недоліків вони підлягають усуненню підрядником за власний рахунок у встановлені строки (п. 3.2., 3.3. Договору).

Загальна вартість робіт становить 1 830 118,03 грн без ПДВ і є твердою (п. 4.1. Договору), з можливістю зміни лише у передбачених законом випадках (п. 4.2. Договору).

Розрахунки здійснюються після підписання сторонами актів КБ-2в та довідок КБ-3 (п. 5.2. 5.4. Договору), які є єдиним належним підтвердженням виконання робіт.

Строк виконання робіт первісно встановлено до 10.12.2023 (п. 6.1. Договору), строк дії договору до 31.12.2023 (п. 20.1. Договору), з можливістю продовження шляхом укладення додаткових угод (п. 6.2. Договору).

Сторонами укладено додаткові угоди № 1 від 25.12.2023, № 2 від 30.05.2024, № 2/1 від 30.08.2024, № 3 від 31.10.2024 та № 4 від 31.12.2024, якими строк виконання робіт остаточно продовжено до 28.02.2025 (а. с. 30 32 т 1).

Згідно з п. 7.1.1. та п. 7.1.2. Договору ФОП Кравченко О.В. зобов`язується забезпечити виконання робіт згідно кошторисної, проєктної та дозвільної документації, умов даного Договору та чинного законодавства України, а також провести роботи якісно, з використанням якісних матеріалів в установлені строки, відповідно до вимог нормативних документів включаючи можливі роботи, які прямо не передбачені кошторисною документацією, але необхідні для належного виконання умов договору та експлуатації Об`єкта.

Відповідно до п. 14.2. Договору підрядник зобов`язаний після завершення робіт у 10-денний строк повідомити замовника та надати акти КБ-2в і довідки КБ-3.

Станом на 28.02.2025, що підтверджено обстеженням об`єкта, роботи не були виконані у повному обсязі, а виконані мали недоліки, які підрядник не усунув (дефектні акти а. с. 19-26 т 1).

Після спливу продовженого строку виконання робіт відповідач не передав результат робіт замовнику та не надав належно оформлені акти приймання, що свідчить про порушення договірних зобов`язань.

У зв`язку з указаним позивач, посилаючись на п. 16.3. Договору, нарахував неустойку за прострочення виконання робіт та звернувся до суду з вимогою про її стягнення з відповідача у загальному розмірі 344 062,19 грн, з яких: 215 953,93 грн пеня та 128 108,26 грн штраф.

5. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

В ч.ч. 1, 4 ст. 853 ЦК України встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 16.3. Договору підряду № 404 від 29.09.2023 сторони погодили, що у разі порушення строків виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від вартості невиконаних робіт за кожен день прострочення та додатково штраф у розмірі 7% у разі прострочення понад 30 (тридцять) днів.

Висновок суду про порушення відповідачем строків виконання робіт ґрунтується на встановлених обставинах справи, зокрема невиконанні робіт у строк, визначений договором з урахуванням додаткових угод (до 28.02.2025), та відсутності належних доказів їх своєчасної передачі замовнику.

Встановивши факт порушення відповідачем строків виконання робіт, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач правомірно нарахував пеню за період з 28.02.2025 по 26.06.2025 у розмірі 215 953,93 грн та штраф у розмірі 128 108,26 грн, саме на підставі п. 16.3. Договору, при цьому перевіркою встановлено, що розрахунок неустойки у загальній сумі 344 062,19 грн здійснено арифметично правильно.

Заперечення відповідача щодо безпідставності нарахування неустойки від загальної вартості договору та посилання на часткове виконання робіт, підтверджене протоколами виробничих нарад № 2 від 28.03.2025 та № 3 від 23.04.2025, суд визнав необґрунтованими, оскільки відповідно до системного аналізу статей 837, 853, 882 ЦК України роботи за договором підряду вважаються виконаними лише з моменту їх передачі замовнику за актами КБ-2в та довідками КБ-3 (п. 5.2.-5.4. Договору), тоді як такі документи були направлені відповідачем лише 23.10.2025, суд обґрунтовано визнав, що до цього моменту роботи не були належним чином передані і, відповідно, не вважаються виконаними.

Суд також зазначив, що протоколи виробничих засідань є лише фіксацією контролю замовником ходу, обсягу та якості робіт відповідно до ч. 1 ст. 849 ЦК України та п. 7.4.1. Договору, і не підтверджують факту їх прийняття.

Розглянувши клопотання відповідача від 23.10.2025 про зменшення розміру неустойки на 90%, судом відмовлено у його задоволенні, адже роботи мали бути виконані до 28.02.2025, однак станом на 27.06.2025 відповідач не повідомив про їх завершення і не надав акти приймання, зробивши це лише 23.10.2025 вже під час розгляду справи, а тому неможливо було перевірити обсяг і якість робіт у межах спору. Водночас відповідач не довів поважних причин прострочення. З урахуванням вказаного суд дійшов висновку, що підстав для зменшення неустойки немає, і задовольнив позов у повному обсязі.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи № 904/3457/25, погоджується з висновками суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин, а саме: наявності між сторонами договірних правовідносин за Договором підряду № 404 від 29.09.2023, порушення відповідачем строків виконання робіт, відсутності своєчасного повідомлення про їх завершення та належної передачі результату робіт шляхом оформлення актів КБ-2в і довідок КБ-3, а також відсутності доказів поважних причин такого прострочення, що в цілому свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором і наявність підстав для застосування до нього відповідальності у вигляді неустойки.

Водночас апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо застосування п. 16.3. Договору підряду № 404 як підстави для визначення розміру неустойки, оскільки умовами договору передбачено також інший порядок її обчислення. Зокрема, п. 8.1. Договору встановлено, що виконання зобов`язань за даним Договором забезпечується штрафною неустойкою у розмірі 0,01 % від вартості всього об`єму робіт за кожен день прострочення виконання зобов`язання, тоді як суд першої інстанції фактично виходив із загальної вартості договору без належного визначення обсягу невиконаних робіт, відповідно до п. 16.3. Договору.

Оскільки договором не передбачено поетапної здачі робіт, застосування п. 16.3. Договору є неможливим, оскільки не можна визначити обсяг невиконаних робіт. Застосуванню підлягає саме п. 8.1. Договору, який також встановлює відповідальність у вигляді штрафної неустойки, але обчислювальної від вартості всього об`єму невиконаних робіт.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що при правильному встановленні обставин справи суд першої інстанції неправильно застосував умови договору в частині визначення бази для нарахування неустойки, у зв`язку з чим рішення в цій частині підлягає скасуванню шляхом застосування п. 8.1. Договору та здійснення перерахунку штрафних санкцій виходячи саме з вартості всього об`єму невиконаних робіт.

Суд апеляційної інстанції здійснив перерахунок штрафної неустойки відповідно до п. 8.1. Договору, виходячи з вартості всього обсягу робіт 1 830 118,03 грн, застосувавши ставку 0,01 % за кожен день прострочення за період з 28.02.2025 по 26.06.2025 (118 днів). Розмір неустойки, який підлягає до стягнення з відповідача становить 21 595,39 грн.

Твердження апелянта про відсутність погоджених сторонами показників для визначення вартості невиконаних робіт і неможливість застосування штрафних санкцій також є необґрунтованими, оскільки вартість робіт визначена договором як тверда, а обсяг та зміст робіт конкретизовані у дефектному акті та проєктно-кошторисній документації, що є невід`ємними частинами договору. Відтак, саме по собі невиконання робіт у встановлений строк є підставою для застосування відповідальності у вигляді неустойки.

Доводи апелянта про неповне з`ясування обставин справи та неправильну оцінку доказів знайшли своє часткове підтвердження під час перегляду рішення апеляційним судом лише в частині неправильного застосування судом першої інстанції умов Договору щодо визначення бази для нарахування неустойки. Водночас інші встановлені судом обставини, зокрема факт порушення відповідачем строків виконання робіт та їх непередання замовнику у передбачений договором спосіб, підтверджені належними доказами і не спростовані апелянтом.

Посилання апелянта на фактичне часткове виконання робіт обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки відповідно до правової природи договору підряду та вимог цивільного законодавства виконаними вважаються роботи, прийняті замовником у встановленому порядку, що підтверджується підписаними сторонами актами за формами КБ-2в та КБ-3.

Доводи щодо формального підходу суду до оцінки доказів та ігнорування реального змісту господарських операцій також відхиляються, оскільки саме відповідач не забезпечив належного оформлення результатів виконаних робіт у передбачений договором спосіб та строки, що виключає можливість визнання таких робіт виконаними у розумінні закону.

Надані відповідачем протоколи виробничих нарад не є належними доказами виконання робіт, а лише фіксують хід їх виконання та здійснення контролю з боку замовника. При цьому акти виконаних робіт були складені та направлені відповідачем лише 23.10.2025, тобто після спливу встановленого договором строку виконання робіт та вже під час розгляду справи, що правомірно враховано судом.

Щодо посилань апелянта на неспівмірність неустойки та необхідність її зменшення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність виняткових обставин для застосування положень ч. 3 ст. 551 ЦК України. Сам по собі факт невиконання або неналежного виконання зобов`язання, відсутність оплати чи здійснення витрат відповідачем не є підставами для зменшення неустойки. При цьому відповідач не довів наявності об`єктивних причин порушення строків виконання робіт, не вжив належних заходів для своєчасного виконання зобов`язання та не повідомив замовника про готовність робіт у встановлений строк. Значний строк прострочення та поведінка відповідача свідчать про відсутність підстав для пом`якшення відповідальності.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що за порушення строку виконання робіт, не передача їх результату у передбачений Договором спосіб, підтверджує наявність підстав для застосування до нього відповідальності у вигляді штрафної неустойки у розмірі 0,01% саме від вартості всього об`єму робіт за кожен день прострочення виконання зобов`язання, відповідно до п. 8.1. Договору.

6. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Згідно з ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права.

Висновки суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача 215 953,93 грн - пені, 128 108,26 грн штрафу. Відповідно до п. 16.3. Договору, не відповідають фактичним обставинам справи, а тому рішення суду в цій частині слід скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню частково.

7. Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги підлягають перерозподілу між сторонами пропорційно фактично задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Кравченка Олександра Володимировича задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2025 у справі № 904/3457/25 скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Кравченка Олександра Володимировича ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального некомерційного підприємства «Шахтарська міська лікарня» Шахтарської міської ради (52800, Дніпропетровська область, Синельниківський район, місто Першотравенськ, вул. Шахтарської Слави, будинок 1, ) 21 595,39 грн (Двадцять одна тисяча п`ятсот дев`яносто п`ять гривень 39 копійок) пені.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Здійснити перерозподіл судових витрат

Стягнути з фізичної особи-підприємця Кравченка Олександра Володимировича ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального некомерційного підприємства «Шахтарська міська лікарня» Шахтарської міської ради (52800, Дніпропетровська область, Синельниківський район, місто Першотравенськ, вул. Шахтарської Слави, будинок 1, ) 259,14 грн (Двісті п`ятдесят дев`ять гривень 14 копійок) судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Шахтарська міська лікарня» Шахтарської міської ради (52800, Дніпропетровська область, Синельниківський район, місто Першотравенськ, вул. Шахтарської Слави, будинок 1, ) на користь фізичної особи-підприємця Кравченка Олександра Володимировича ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) 5 804,39 грн (П`ять тисяч вісімсот чотири гривні 39 копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15.04.2026.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: О.Г. Іванов

А.Є. Чередко