ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 р. м. Житомир Справа № 906/26/26

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Газарової Є.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Кабанов В.І., представник за довіреністю від 10.12.2025 (в режимі відеоконференції);

від відповідача: Слівінський В.О., адвокат, ордер серії АМ № 1188022 від 09.01.2026 ( в засіданні 30.03.2026).

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Брусилів"

до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області

про визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди землі від 22.03.2018р.

Процесуальні дії по справі.

Господарський суд Житомирської області ухвалою від 06.01.2026 відкрив провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Брусилів" до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання укладеними додаткові угоди до договорів оренди землі від 22.03.2018 за наведеними редакціями, перше підготовче засідання призначив на 12.02.2026 о 12:00.

Суд ухвалою від 10.02.2026 з підстав об`єктивної неможливості проведення головуючим суддею судового засідання призначив підготовче засідання на 05.03.2026 о 11:00.

В підготовчому засіданні 05.03.2026 Суд оголосив додаткові пояснення від Відповідача (вх. г/с № 2751/26 від 03 березня 2026 р.), які надійшли до початку проведення засідання.

Суд ухвалою від 05.03.2026 закрив підготовче провадження та призначив справу №906/26/26 до судового розгляду по суті на 30.03.2026 р. о 11:00.

В судовому засіданні 30.03.2026 Суд заслухав представників сторін, дослідив наявні матеріали справи та перейшов на стадію ухвалення судового рішення.

Суд ухвалив відкласти стадію проголошення судового рішення до 13.04.2026 о 12:30, про що постановив ухвалу.

В судовому засіданні Суд оголосив скорочене рішення про відмову у позові.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Брусилів" просить визнати в судовому порядку укладеними додаткові угоди до договорів оренди землі від 22.03.2018, від укладення яких ухиляється Брусилівська селищна рада Житомирського району ( далі - Товариство та Селищна рада).

Фактичними підставами позову є наступні обставини. 22.03.2018 року між Ставищенською сільською радою Брусилівського району було укладено три договори оренди землі про передачу в оренду строком на 7 років земельної ділянки загальною площею 3,4629га, кадастровий номер :05:000:0146, земельної ділянки загальною площею 3,5928га, кадастровий номер :05:000:0147 та земельної ділянки загальною площею 3,4718га, кадастровий номер :05:000:0166. Право оренди Товариства щодо цих земельних ділянок було зареєстровано 27.08.2018 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права на строк до 22.03.2025, з правом їх поновлення. За умовою п. 7 трьох договорів оренди, після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 22.12.2024 Орендар звернувся до сесії Брусилівської селищної ради з письмовим повідомленням про намір продовжити (поновити) дію договорів оренди землі на такий саме строк, до якого додав проєкти додаткових угод. Оскільки у строк до 28.02.2025 Товариство не отримало від Селищної ради відповіді про розгляд відповідного повідомлення, Позивач повторно звернувся до сесії Брусилівської селищної ради з письмовим повідомленням про намір продовжити (поновити) дію договорів оренди землі на той самий строк. 31.03.2025 Товариство отримало від Брусилівської селищної ради лист за вих. № 04-26/544/25 від 28.03.2025 про відмову у поновленні договорів оренди землі щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0146, :05:000:0147 та :05:000:0166.

Правові підстави позову: ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" в редакції, чинній станом на дату укладення договорів оренди землі - 22.03.2018, ст. 792 ЦК України.

Брусилівська селищна рада відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі суду від 06.01.2026 строк не подала. Однак заперечення проти позову виклала у поясненнях від 03.03.2026 ( вх. № г/с 2751 від 03.03.2026). Відповідач посилається на ст.33 "Про оренду землі" в чинній редакції щодо порядку реалізації орендарем переважного права на укладення договору оренди землі у разі закінчення строку, на який його було укладено. Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно , які долучено ТОВ "Агрофірма Брусилів" строк дії договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0146, :05:000:0147 та :05:000:0166 становить до 22.03.2025. Однак Товариство в порушення ст. 33 Закону України "Про оренду землі" звернулось до селищної ради лише 28.02.2025, тобто за 22 дні до закінчення строку дії таких договорів. В порушення наведеної норми Закону до листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар не долучив проекти додаткової угоди. Верховний Суд у постанові від 30.07.2024 у справі № 910/4928/23 зазначив, що способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади щодо регулювання земельних відносин , є прийняття сесією відповідного рішення. У постанові від 09.04.2024 у справі № 902/453/23 Верховний Суд дійшов висновку про те, що згідно з його усталеною практикою суд не може підміняти інший орган державної виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, перебираючи на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесено до компетенції відповідного органу. На підставі цих та інших доводів Відповідач просив у позові відмовити.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

1. 22 березня 2018 року між Ставищенською сільською радою Брусилівського району та ТОВ "Агрофірма Брусилів" укладено Договір оренди землі на підставі рішення 24 сесії 7 скликання від 02.02.2018 за № 493, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо правової долі земельних ділянок, власники яких померли № 1533-19 від 20.08.2016, згідно з яким Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером :05:000:0146, яка знаходиться на території Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області.

Згідно п. 2 Договору оренди землі від 22.03.2018 в оренду передається земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером :05:000:0146 (неуспадкований пай, власник якого помер, що підтверджується інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть за 6 від 12.05.2017 року (актовий запис про смерть № 894 від 27.12.2007 року) загальною площею 3,4629 га, в т.ч. за земельними угіддями: рілля-3,4629га.

За умовою п. 4 Договору оренди землі від 22.03.2018 середня вартість земельної частки (паю) реформованого КСП "Іскра" Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, що надається в оренду, становить 81789,43 грн.

Розділ "Строк дії Договору" містить п.7 в такій редакції: " Договір укладено на 7(сім) років з моменту підписання його сторонами та діє протягом встановленого строку або до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на дану земельну ділянку або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. За фактом припинення дії договору оренди, Орендарю надається право завершити технологічний цикл до остаточного збору врожаю.

У п. 8 Договору оренди землі від 22.03.2018 передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, 7% від середньої вартості земельної частки (паю) реформованого КСП "Іскра" Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області і становить 5 725,26грн в рік та відповідно 477,10 грн за один місяць користування.

Згідно з п.18 Договору оренди землі від 22.03.2018 цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У п.27.1 Договору оренди землі від 22.03.2018 передбачено, що Орендар має право використовувати земельну ділянку у відповідності до мети, обумовленої у договорі, одержувати продукцію і доходи в результаті користування земельною ділянкою , а у разі державної реєстрації права власності спадкоємця на дану земельну ділянку або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою - одержувати продукцію і доходи до закінчення поточного виробничого циклу ( дозрівання посівів та збору врожаю) Орендарем, строк дії даного договору продовжується до повного закінчення робіт зі збору Орендарем врожаю ( а.с. 16-18).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 136418678 від 04.09.2018 право оренди земельної ділянки за кадастровим номером :05:000:0146, загальною площею 3,4629 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстровано за ТОВ "Агрофірма Брусилів" на строк 7 років з моменту підписання та до моменту державної реєстрації права власності спадкоємиця на дану земельну ділянку або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою, з правом пролонгації ( а. с. 26).

2. 22 березня 2018 року між Ставищенською сільською радою Брусилівського району та ТОВ "Агрофірма Брусилів" укладено Договір оренди землі на підставі рішення 24 сесії 7 скликання від 02.02.2018 за № 493, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо правової долі земельних ділянок, власники яких померли № 1533-19 від 20.08.2016, згідно з яким Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером :05:000:0166, яка знаходиться на території Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області.

Згідно п. 2 Договору оренди землі від 22.03.2018 в оренду передається земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером :05:000:0166 (неуспадкований пай, власник якого помер, що підтверджується інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть за 173/16.2-09 від 19.01.2018 року (актовий запис про смерть № 17095 від 16.09.2010 року) загальною площею 3,4718 га, в т.ч. за земельними угіддями: рілля-3,4718га.

За умовою п. 4 Договору оренди землі від 22.03.2018 середня вартість земельної частки (паю) реформованого КСП "Іскра" Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, що надається в оренду, становить 81789,43 грн.

Розділ "Строк дії Договору" містить п.7 в такій редакції: " Договір укладено на 7(сім) років з моменту підписання його сторонами та діє протягом встановленого строку або до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на дану земельну ділянку або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. За фактом припинення дії договору оренди, Орендарю надається право завершити технологічний цикл до остаточного збору врожаю.

У п. 8 Договору оренди землі від 22.03.2018 передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, 7% від середньої вартості земельної частки (паю) реформованого КСП "Іскра" Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області і становить 5 725,26грн в рік та відповідно 477,10 грн за один місяць користування.

Згідно з п.18 Договору оренди землі від 22.03.2018 цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У п.27.1 Договору оренди землі від 22.03.2018 передбачено, що Орендар має право використовувати земельну ділянку у відповідності до мети, обумовленої у договорі, одержувати продукцію і доходи в результаті користування земельною ділянкою , а у разі державної реєстрації права власності спадкоємця на дану земельну ділянку або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою - одержувати продукцію і доходи до закінчення поточного виробничого циклу ( дозрівання посівів та збору врожаю) Орендарем, строк дії даного договору продовжується до повного закінчення робіт зі збору Орендарем врожаю ( а.с. 18-20).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 137658670 від 13.09.2018 право оренди земельної ділянки за кадастровим номером :05:000:0166, загальною площею 3,4718 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстровано за ТОВ "Агрофірма Брусилів" на строк 7 років з моменту підписання та до моменту державної реєстрації права власності спадкоємиця на дану земельну ділянку або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою, з правом пролонгації ( а. с. 25).

3. 22 березня 2018 року між Ставищенською сільською радою Брусилівського району та ТОВ "Агрофірма Брусилів" укладено Договір оренди землі на підставі рішення 24 сесії 7 скликання від 02.02.2018 за № 493, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо правової долі земельних ділянок, власники яких померли № 1533-19 від 20.08.2016, згідно з яким Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером :05:000:0147, яка знаходиться на території Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області.

Згідно п. 2 Договору оренди землі від 22.03.2018 в оренду передається земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером :05:000:0147 (неуспадкований пай, власник якого помер, що підтверджується інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть за 1 від 12.05.2017 року (актовий запис про смерть № 3069 від 29.12.2009 року) загальною площею 3,5928 га, в т.ч. за земельними угіддями: рілля-3,5928га.

За умовою п. 4 Договору оренди землі від 22.03.2018 середня вартість земельної частки (паю) реформованого КСП "Іскра" Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, що надається в оренду, становить 81789,43 грн.

Розділ "Строк дії Договору" містить п.7 в такій редакції: " Договір укладено на 7(сім) років з моменту підписання його сторонами та діє протягом встановленого строку або до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на дану земельну ділянку або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. За фактом припинення дії договору оренди, Орендарю надається право завершити технологічний цикл до остаточного збору врожаю.

У п. 8 Договору оренди землі від 22.03.2018 передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, 7% від середньої вартості земельної частки (паю) реформованого КСП "Іскра" Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області і становить 5 725,26грн в рік та відповідно 477,10 грн за один місяць користування.

Згідно з п.18 Договору оренди землі від 22.03.2018 цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У п.27.1 Договору оренди землі від 22.03.2018 передбачено, що Орендар має право використовувати земельну ділянку у відповідності до мети, обумовленої у договорі, одержувати продукцію і доходи в результаті користування земельною ділянкою , а у разі державної реєстрації права власності спадкоємця на дану земельну ділянку або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою - одержувати продукцію і доходи до закінчення поточного виробничого циклу ( дозрівання посівів та збору врожаю) Орендарем, строк дії даного договору продовжується до повного закінчення робіт зі збору Орендарем врожаю ( а.с. 21-23).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 137449840 від 12.09.2018 право оренди земельної ділянки за кадастровим номером :05:000:0147, загальною площею 3,5928га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстровано за ТОВ "Агрофірма Брусилів" на строк 7 років з моменту підписання та до моменту державної реєстрації права власності спадкоємиця на дану земельну ділянку або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою, з правом пролонгації ( а. с. 24).

4. ТОВ "Агрофірма Брусилів" звернулось до Брусилівської селищної ради з листом №166 від 22.12.2024 про поновлення Договорів оренди землі від 22.03.2018 земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0146, загальною площею 3,4629га, :05:000:0147, загальною площею 3,5928га, :05:000:0166, загальною площею 3,4718га та :05:000:0162, загальною площею 3,3633га з оригіналами проектів додаткових угод у 2-х примірниках ( а.с. 27-29). Лист №166 від 22.12.2024 було надіслано з описом вкладення 22.12.2024, який прийнятий оператором відділення поштового зв`язку до пересилання за штрихкодовим ідентифікатором 459 (а.с. 30).

5. ТОВ "Агрофірма Брусилів" повторно звернулось до Брусилівської селищної ради з листом №28 від 28.02.2025 про поновлення Договорів оренди землі від 22.03.2018 земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0146, загальною площею 3,4629га, :05:000:0147, загальною площею 3,5928га, :05:000:0166, загальною площею 3,4718га та :05:000:0162, загальною площею 3,3633га терміном на 7 років або до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на дану земельну ділянку, або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою ( а. с. 31).

6. Брусилівська селищна рада листом від 28.03.2025 за № 04-26/544/25 повідомила, що заяву ТОВ "Агрофірма Брусилів" від 28.02.2025 розглянуто на засіданні постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, використання природних ресурсів та розвитку населених пунктів селищної ради , на якій було прийнято рішення відмовити Товариству у поновленні Договорів оренди землі від 22.03.2018 щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0146, загальною площею 3,4629га, :05:000:0147, загальною площею 3,5928га, :05:000:0166, загальною площею 3,4718га (а. с. 32).

7. Згідно витягу з протоколу засідання постійної депутатської комісії з питань земельних відносин [...] від 19.03.2025 за № 43, земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0162, загальною площею 3,3633га витребувана власником на підставі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку. Вирішено відмовити ТОВ "Агрофірма Брусилів" у поновленні договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0146, загальною площею 3,4629га, :05:000:0147, загальною площею 3,5928га, :05:000:0166, загальною площею 3,4718га, оскільки ФГ "Габенець" запропонувало орендну плату за користування ними у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки ( а. с. 34).

8. Господарський суд Житомирської області рішенням від 10 грудня 2025 у справі № 906/538/25 визнав незаконним та скасував рішення сімдесят третьої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання №2720 від 19.03.2025 в частині пункту 4, яким припинені договори оренди землі від 22.03.2018, укладені між Ставищенською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Брусилів", для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 3,4629 га, з кадастровим номером :05:000:0146; площею 3,5928 га, з кадастровим номером :05:000:0147; площею 3,6333га, з кадастровим номером :05:000:0162; площею 3,4718 га, з кадастровим номером:05:000:0166, які знаходиться за межами села Костівці Житомирського району Житомирської області, у зв`язку з закінченням терміну дії договорів оренди землі. А також визнав незаконним та скасував рішення сімдесят третьої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання № 2723 від 19.03.2025.

9. Товариство просить визнати укладеними додаткові угоди до Договорів оренди землі від 22.03.2018 у наступній редакції:

"Додаткова угода про поновлення строку дії Договору оренди землі від 22.03.2018

с. Брусилів "___"________

Орендодавець: Брусилівська селищна рада Житомирського району Житомирської області, в особі Голови Володимира Габенця, який діє відповідно до чинного законодавства України, з одного року, і Орендар : Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Брусилів", в особі Генерального директора Вареника Сергія Олександровича, який діє на підставі Статуту , у відповідності до вимог законодавства, Сторони вирішили:

1. Поновити строк дії Договору оренди землі від 22.03.2018 нерозподіленої (невитребуваної) земельної ділянки (паю) кадастровий номер :05:000:0146, загальною площею 3,4629га, :05:000:0147, загальною площею 3,5928га та :05:000:0166, загальною площею 3,4718га, розташованої за межами села Костовці Житомирського району Житомирської області на нижче наведених умовах:

1. Термін дії договору оренди землі від 22.03.2018 року поновлюється на 7 (сім) років або ло моменту отримання власником земельної ділянки правовстановлюючого документу про право власності на земельну ділянку.

2. Строк дії Договору Сторонами поновлено до 22.03.2032 року.

2. Все, що не передбачено умовами даної додаткової угоди, діє згідно Договору оренди землі від 22.03.2018 року.

3. Ця Додаткова угода набирає чинності після її підписання сторонами та з моменту реєстрації.

4. Угода укладена в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, і становить невід`ємну частину Договору оренди землі від 22.03.2018 року.

5. Підписи сторін".

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно із частиною першою статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

19.10.2026 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо правової долі земельних ділянок, власники яких померли" № 1533-VIII , яким внесено зміни до Закону України "Про оренду землі" ( далі - Закон № 1533-VIII від 19.10.2016).

Законом № 1533-VIII від 19.10.2016 доповнено статтю 4 Закону України "Про оренду землі" новою частиною п`ятою в такій редакції: "Орендодавцем земельної ділянки, що входить до складу спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, є особа, яка управляє спадщиною".

Законом № 1533-VIII від 19.10.2016 доповнено статтю 19 Закону України "Про оренду землі" новою частиною шостою в такій редакції:" Особа, яка управляє спадщиною, у складі якої є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, що не перебуває в оренді, має право передати таку ділянку в оренду на строк до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на таку земельну ділянку або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою, про що обов`язково зазначається у договорі оренди земельної ділянки".

Тобто, законодавець визначив строк оренди неуспадкованої земельної ділянки сільськогосподарського призначення інакше, ніж для інших земельних ділянок такого призначення , а саме до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на таку земельну ділянку або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою, а не на строк 7, 10 або ж на 50 років.

Законом № 1533-VIII від 19.10.2026 також доповнено Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» статтею 30-1 ( редакція якої була чинною станом на 22.03.2018), якою врегульовано особливості державної реєстрації права оренди земельної ділянки, що входить до складу спадщини та перебуває в управлінні органу місцевого самоврядування таким чином:

1. Рішення органу місцевого самоврядування про передачу в оренду земельної ділянки, що входить до складу спадщини та перебуває в управлінні органу місцевого самоврядування, може прийматися і у разі відсутності державної реєстрації права власності територіальної громади на таку земельну ділянку в Державному реєстрі прав.

2. Державна реєстрація права оренди земельної ділянки, що входить до складу спадщини та передана в управління, проводиться у спеціальному розділі Державного реєстру прав без державної реєстрації права власності за особою, яка управляє спадщиною, крім випадків, коли право власності на таку земельну ділянку вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

З наведеного слідує, що законодавець легітимізував відповідні відносини, надавши особі, яка не є власником ділянки, в даному випадку, органу місцевого самоврядування, можливість правомірно передати володіння нею іншій особі за договором оренди, однак з врахуванням спеціальних умов відмінних від орендних відносин щодо земель державної чи комунальної власності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 15 Закону України "Про оренду землі" в редакції , чинній на 22.03.2018 істотними умовами договору оренди землі були:

об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

строк дії договору оренди;

орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з ч.3 ст. 19 Закону України "Про оренду землі" в редакції , чинній на 22.03.2018 було передбачено, що при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.

Однак у ч.6 цієї статті Закону було передбачено, що особа, яка управляє спадщиною, у складі якої є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, що не перебуває в оренді, має право передати таку ділянку в оренду на строк до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на таку земельну ділянку або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою, про що обов`язково зазначається у договорі оренди земельної ділянки.

Суд висновує, що дана норма вказувала про можливість одноразової передачі таких земельних ділянок в оренду особі на відповідний строк.

Як встановив Суд, сторони у п. 7 Договору оренди землі від 22.03.2018 умову про строк його дії визначили одночасно за ч.ч.3 та 7 ст. 19 Закону України "Про оренду землі" в редакції, чинній на 22.03.2018 , оскільки уклали договір на 7(сім) років з моменту підписання його сторонами та з дією протягом встановленого строку або до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на дану земельну ділянку або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою. За фактом припинення дії договору оренди, Орендарю було надано право завершити технологічний цикл до остаточного збору врожаю. Відповідне право орендаря закріплено також у п.27.1 Договорів оренди землі від 22.03.2018.

У п.33 Договорів оренди землі від 22.03.2018 сторони визначили підстави, з настанням яких їх дія припиняється, і такими визначено :

закінчення строку, на який їх було укладено;

державна реєстрації права власності спадкоємця на дані земельні ділянки;

набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою.

Станом на дату закінчення 7-річного строку Договору оренди землі від 22.03.2018, оскільки інші підстави (юридичні факти) не відбулися, ч.5 ст. 4 Закону України "Про оренду землі" в чинній редакції не змінилася, та статусом орендодавця земельної ділянки, що входить до складу спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, наділяє особу, яка управляє спадщиною. У цій справі - це Брусилівська селищна рада.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" № 340-IX від 05.12.2019 також доповнено статтю 30-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» частиною 4 наступного змісту: державна реєстрація припинення права оренди земельної ділянки, що входить до складу спадщини та перебуває в управлінні органу місцевого самоврядування, проводиться без подання відповідної заяви заявниками одночасно з державною реєстрацією права власності на відповідну земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини (ч.1 ст. 334 ЦПК України).

Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону (ч.1 ст.338 ЦПК України).

Поняття строку та терміну визначає ст. 251 ЦК України.

Відповідно до зазначеної статті строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

До таких актів цивільного законодавства, які визначають строки, в контексті спірних правовідносин відноситься Закон України "Про оренду землі"

Тобто приписи ст.19 названого Закону імперативно та безальтернативно вказують на який саме строк управитель може передати в оренду відповідну земельну ділянку.

Водночас надаючи оцінку змісту пункту 7 Договорів оренди землі від 22.03.2018 через призму наведених положень ст.19 Закону України "Про оренду землі" (в редакції на час їх укладення), Судом встановлено, що семирічний строк за відсутності у його періоді подій щодо державної реєстрації права власності спадкоємця на таку земельну ділянку, або щодо набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою не є застосовним до цих правовідносин та умов Договору. Відтак за наявності у Договорі альтернативних строків закінчення семирічного строку не зумовлює автоматичне закінчення інших.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи рішення суду за місцезнаходженням земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0146, :05:000:0147 та :05:000:0166 про визнання спадщини відумерлою та їх передачу Брусилівській територіальній громаді, а також те, що Відповідач не звертався до суду з відповідною заявою, Суд встановив, що Брусилівська територіальна громада не є власником цих земельних ділянок, а Брусилівська селищна рада лише управляє ними.

У даному випадку, закінчення 7-річного строку Договорів оренди землі від 22.03.2018 станом на 22.03.2025 не є підставою для припинення права оренди ТОВ "Агрофірма Брусилів" земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0146, :05:000:0147 та :05:000:0166.

Підставою припинення права оренди наведених земельних ділянок, що входить до складу спадщини та перебувають в управлінні органу місцевого самоврядування буде державна реєстрація права власності на них, але в будь-якому випадку таке право діятиме до закінчення збирання врожаю орендарем.

Суд звертає увагу, що ТОВ "Агрофірма Брусилів" вважає застосовними до відносин з Брусилівською селищною радою приписи ст. 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції, чинній на дату укладення Договору оренди землі - 22.03.2018, про що доводить правове обґрунтування позову шляхом укладення додаткової угоди.

З цих підстав у проектах додаткових угод ТОВ "Агрофірма Брусилів" просить суд викласти п. 7 Договору оренди землі від 22.03.2018 у наступній редакції: "1. Термін дії договору оренди землі від 22.03.2018 року поновлюється на 7 (сім) років або до моменту отримання власником земельної ділянки правовстановлюючого документу про право власності на земельну ділянку; 2. Строк дії Договору Сторонами поновлено до 22.03.2023року".

При цьому у проектах додаткових угод ТОВ "Агрофірма Брусилів" визначає орендовані земельні ділянки як нерозподілені (невитребувані).

Суд не погоджується з таким розумінням земельного законодавства щодо такого об`єкта оренди як земельна ділянка, що входить до складу спадщини та перебуває в управлінні органу місцевого самоврядування, і таким правовим статусом наділені всі три орендовані ТОВ "Агрофірма Брусилів".

Суд приймає до уваги, що згідно чинної редакції ч.6 ст. 19 Закону України "Про оренду землі" особа, яка управляє спадщиною, у складі якої є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, що не перебуває в оренді, має право передати таку земельну ділянку в оренду на строк, передбачений цією статтею, без права на поновлення договору оренди землі ( ч.3 ст.19 цього Закону).

Тобто чинна редакція ч.6 ст. 19 Закону України "Про оренду землі" взагалі не допускає можливості поновлення договорів оренди земельних ділянок, що входять до складу спадщини у разі їх укладення.

Та оскільки право оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0146, :05:000:0147 та :05:000:0166 належить ТОВ "Агрофірма Брусилів" до моменту державної реєстрації права власності на відповідні земельні ділянки чи за спадкоємцями, чи за територіальною громадою в особі Брусилівської селищної ради, остання не вправі надавати такі земельні ділянки в оренду іншим потенційним орендарям на підставі чинної ч.6 ст. 19 Закону України "Про оренду землі".

Суд також приймає до уваги, що 16 січня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" (а відповідні положення пункту 8, з урахуванням прикінцевих та перехідних положень - з 16 липня 2020 року), яким стаття 33 Закону України "Про оренду землі", яка регламентувала порядок поновлення договорів оренди, викладена у новій редакції.

Розділ IX Перехідні положення Закону України "Про оренду землі" доповнений абзацами третім і четвертим такого змісту: "Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України.

Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення".

За загальним правилом дії законів у часі застосуванню підлягає стаття 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції, чинній на момент звернення з такою вимогою, адже вказівки про інше положення законодавства не містять.

Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 23 листопада 2023 року у справі №906/1314/21.

При цьому назву статті 33 Закону України "Про оренду землі" було змінено з "Поновлення договору оренди землі" на "Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк", а з тексту фактично вилучено частини 6-8, які використовувались як механізм реалізації права орендаря на автоматичну пролонгацію за умови відсутності заперечень орендодавця.

Так, у частині 1 ст. 33 Закону України " Про оренду землі" в чинній редакції передбачено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк".

В такий спосіб нова редакція статті 33 Закону України "Про оренду землі", на відміну від попередньої редакції цієї статті, надає орендарю переважне право перед іншими особами на укладення нового договору, а не поновлення попереднього. Сторони договору оренди можуть погодити істотні умови і укласти новий договір оренди на тих самих або нових погоджених сторонами умовах. Також нова редакція цієї статті вже не містить положення про можливість поновлення договору на тих самих умовах на той самий строк, яке раніше було зазначено в частині шостій цієї статті та фактично встановлювало механізм "мовчазної згоди", який (механізм) після розмежування процедур переважного права та поновлення договору оренди врегульований законодавцем саме у статті 126-1 Земельного кодексу України.

Як вже зазначав Суд, аналіз змісту статті 33 Закону "Про оренду" вказує на те, що ця стаття передбачала в колишній редакції переважне право на поновлення договору, а в чинній - переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк.

При вирішенні цього спору Судом враховується позиція Верховного Суду, наведена у постанові від 17 вересня 2025 року в справі № 906/1220/24 про те, що норми про переважне право орендаря на поновлення договору спрямовані лише на забезпечення пріоритету його інтересів перед інтересами інших осіб. Будь-якого іншого змісту переважне право не має. Воно не може трансформуватися у право на спонукання орендодавця до укладення договору на новий строк за відсутності його згоди зі зміненими умовами.

Так, у чинній редакції частини 1 ст. 33 Закону України " Про оренду землі" йдеться виключно про укладення договору оренди землі на новий строк, а у ч.3 цієї статті Закону, що до листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

Тобто, орендар подає орендодавцеві проект договору оренди землі, а не додаткову угоду в частині зміни такої істотної умови як строк дії договору, адже у ч. 4 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що при укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

Однак ТОВ "Агрофірма Брусилів" на цій стадії відносин з Брусилівською селищною радою не може мати потенційних конкурентів, щоб керуватись саме переважним правом на укладення нового договору оренди на новий 7 - річний строк, оскільки право оренди на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:000:0146, :05:000:0147 та :05:000:0166 зберігається за Товариством до моменту державної реєстрації права власності на відповідні земельні ділянки чи за спадкоємцями, чи за територіальною громадою в особі Брусилівської селищної ради.

У цій справі ТОВ "Агрофірма Брусилів" у зв`язку із закінченням 22.03.2025 строку Договору оренди землі від 22.03.2018 керувалось правом "переважного права" перед іншими особами заявити Брусилівській селищній раді про намір поновити строк його дії на новий 7-річний строк.

Оскільки поняття "поновлення договору оренди", про яке йдеться у абзаці 4 Розділу Перехідні положення Закону України "Про оренду землі" та поняття "поновлення договору оренди", яке містилось у Законі України "Про оренду землі" в редакції, чинній на 22.03.2018, є змістовно різними, а поновлення договорів оренди земельних ділянок, що входить до складу спадщини та перебуває в управлінні органу місцевого самоврядування не допускається (чинна ч. 6 ст. 19 цього Закону), про "поновлення" Договорів оренди землі від 22.03.2018 не може йти мова в принципі.

Більше того, згідно з чинною редакцією ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди землі здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України лише у разі оренди земель державної та комунальної власності, тоді як земельні ділянки з кадастровими номерами :05:000:0146, :05:000:0147 та :05:000:0166 належать до земель приватної форми власності.

Окрім того, у ч.8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що з дня, коли орендарю стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця або територіальної громади, перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням строку, що минув до їх зупинення.

Суд звертає увагу, що Договори оренди землі від 22.03.2018 були укладенні на підставі рішення 24 сесії 7 скликання від 02.02.2018 за № 493, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо правової долі земельних ділянок, власники яких померли № 1533-19 від 20.08.2016, а відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 04.09.2018, 12.09.2018 та 13.09.2018 та умовами пункту 2 Договорів оренди землі від 22.03.2018 підтверджується правовий статус спірних земельних ділянок, як таких, що перебувають у режимі спадкового майна.

Таким чином, закінчення строку дії Договорів оренди землі від 22.03.2018 -22.03.2025 не є правоприпиняючою обставиною орендних відносин між сторонами спору.

Очевидно, що протягом семи років використання земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0146, :05:000:0147 та :05:000:0166 змінювалось законодавство, зокрема, в частині такої істотної умови як орендна плата, і ця обставина має бути врахована сторонами для приведення умов Договорів оренди землі від 22.03.2018 у відповідність із законом.

Чинна станом на 22.03.2025 редакція ст.15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі також визначає:

об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

дата укладення та строк дії договору оренди;

орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Суд приймає до уваги, що договір оренди земельної ділянки, що входить до складу спадщини та перебуває в управлінні органу місцевого самоврядування укладається останнім з врахуванням Типового договору оренди землі, затверджений постановою КМУ від 03.03. 2004 р. № 220 зі змінами та доповненнями.

Згідно з типовою умовою п.5 нормативна грошова оцінка земельної ділянки (земельних ділянок) на дату укладення договору становить: ____ гривень; (кадастровий номер земельної ділянки ) ____ гривень (кадастровий номер земельної ділянки).

Згідно з типовою умовою п. 9 орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі ____Середня нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по ___області становить ___ гривень (у разі укладення договорів оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під час дії воєнного стану), а у разі оренди земельних ділянок відповідно до підпункту 2 пункту 27 розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України - із зазначенням середньої нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по відповідній області.

Суд встановив , що ТОВ "Агрофірма Брусилів" не пропонувала Брусилівській селищній раді змінити редакцію п.8 Договорів оренди землі від 22.03.2018 про те, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 7% від середньої вартості земельної частки (паю) реформованого КСП "Іскра" Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, яка в рік становить 5 725,26грн та відповідно 477,10грн за один місяць користування.

Тоді як, до прикладу, розмір орендної плати нерозподілених та невитребуваних земельних ділянок і земельних часток (паїв) не може перевищувати 8 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що визначається від середньої нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по області ( п.п. "а" абзацу 1 підпункту 2 пункту 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України).

На підставі викладеного, Суд висновує, що ТОВ "Агрофірма Брусилів" та Брусилівська селищна рада, як управитель земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0146, :05:000:0147 та :05:000:0166 можуть додатковою угодою змінити редакцію п.8 Договорів оренди землі від 22.03.2018 в частині визначення грошового еквівалента 7% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що визначається від середньої нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Житомирській області. Однак зазначене питання не було предметом спору у цій справі.

Як вже звернув увагу Суд, у проектах додаткових угод ТОВ "Агрофірма Брусилів" об`єкт оренди визначає як нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки (паї) з кадастровими номерами :05:000:0146, :05:000:0147 та :05:000:0000:05:000:0146, а тому просить поновити строк дії Договору оренди землі від 22.03.2018 на сім років або до моменту отримання власником земельної ділянки правовстановлюючого документу про право власності на земельну ділянку.

Однак ТОВ "Агрофірма Брусилів" помиляється як в частині об`єктів оренди, якими є неуспадковані земельні ділянки, так і в частині "до моменту отримання власником земельної ділянки правовстановлюючого документу про право власності на земельну ділянку".

Водночас правовий статус земельної ділянки як невитребуваної земельної частки (паю) зумовлює застосування спеціального правового регулювання, передбаченого Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Згідно зі статтею 13 цього Закону, нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, однак відповідно до протоколу розподілу земельних ділянок не була виділена конкретному власнику земельної частки (паю).

Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або право на яку посвідчено відповідно до законодавства, однак така земельна частка не була виділена в натурі (на місцевості).

Нерозподілені земельні ділянки та невитребувані земельні частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної чи міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк, визначений договором оренди, але не довше ніж до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди.

З моменту державної реєстрації права власності на відповідну земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності.

У разі якщо договір оренди невитребуваної земельної ділянки закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, орендар має право на збирання такого врожаю, тоді як власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим користуванням земельною ділянкою.

Також договір оренди земельної ділянки, сформованої з невитребуваної земельної частки (паю), у разі переходу такої земельної ділянки у комунальну власність припиняється через два роки з дня державної реєстрації права комунальної власності на неї, якщо інше не передбачено самим договором.

Отже, стаття 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" встановлює спеціальне правове регулювання орендних правовідносин щодо невитребуваних земельних часток (паїв), яке відрізняється від правового регулювання оренди земельних ділянок, що входять до складу спадщини, передбаченого статтею 19 Закону України "Про оренду землі".

Отже, вирішення спірних правовідносин у цій справі залежало від оцінки обставин припинення дії або чинності Договорів оренди землі від 22.03.2018, з урахуванням настання/ненастання обставин, які прямо відповідають вимогам ч. 6 ст. 19 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинній на момент їх укладення, котра також не надавала права укладення договору на конкретний строк, а лише обумовлювала строк дії договору настанням одного з юридичних фактів (права власності спадкоємця або права комунальної власності).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення.

Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (правові висновки, викладені у Постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 04.11.2020 у справі №327/1884/17).

Суд встановив, що Господарський суд Житомирської області рішенням від 10 грудня 2025 у справі № 906/538/25 визнав незаконним та скасував рішення сімдесят третьої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання №2720 від 19.03.2025 в частині пункту 4, яким припинені договори оренди землі від 22.03.2018, укладені між Ставищенською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Брусилів", для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 3,4629 га, з кадастровим номером :05:000:0146; площею 3,5928 га, з кадастровим номером :05:000:0147; площею 3,6333га, з кадастровим номером :05:000:0162; площею 3,4718 га, з кадастровим номером:05:000:0166, які знаходиться за межами села Костівці Житомирського району Житомирської області, у зв`язку з закінченням терміну дії договорів оренди землі. А також визнав незаконним та скасував рішення сімдесят третьої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання № 2723 від 19.03.2025.

Підсумовуючи, Суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позову в частині визнання додаткових угод до Договорів оренди землі від 22.03.2018 року укладеними, у редакції наданій ТОВ "Агрофірма Брусилів", оскільки порушене право оренди спірних земельних ділянок відновлене судом у справі № 906/538/25.

Cтаття 14 ГПК України визначає принцип диспозитивності господарського судочинства та встановлює, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, при вирішенні позову застосуванню підлягають загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Особа, яка звертається до суду з позовом вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

У свою чергу, суд перевіряє доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

У постанові від 09.02.2022 у справі № 910/6939/20 Велика Палата Верховного Суду вказувала, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. При цьому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29.08.2023 у cправі № 910/5958/20, від 22.01.2026 у cправі № 910/3604/25).

Щодо розподілу судових витрат

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. (ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України).

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові, покладаються на позивача (ч. 4 ст. 129 ГПК України).

При зверненні з цим позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 7268,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 8053 від 10.12.2025.

У зв`язку із відмовою у позові, судовий збір покладається на позивача.

У позовній заяві позивач повідомив, що очікує понести попередньо (орієнтовно) 50 000,00грн.

У зв`язку з відмовою у витрати на професійну правничу допомогу, у разі, якщо вони фактично понесені, в розмірі 50000,00грн залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 14.04.26

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати: 1 - у справу, 2-3 - сторонам через Ел. суд