ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 рокум. ЛьвівСправа № 907/982/25
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді О.С. Скрипчук

суддів О.І. Матущак

Н.М. Кравчук,

секретар судового засідання Постолатій В.Р.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Ратуша» б/н від 08.12.2025 (вх. № 01-05/3640/25 від 09.12.2025)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 14.11.2025 (Повний текст рішення складено 17.11.2025, суддя О.Ф. Ремецькі)

у справі № 907/982/25

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Ратуша»

до відповідача Орендного Підприємства «УЖГОРОДСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД»

про стягнення суми 845 296, 41 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Галадій А.М.

від відповідача: Мерза Р.І.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Ратуша» звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою до Орендного Підприємства «УЖГОРОДСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД» про стягнення суми 845 296, 41 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 серпня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЛ-ЛЕОБУД» (Первісний кредитор) та Орендним Підприємством «УЖГОРОДСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД» (Боржник, Відповідач) було укладено Договір купівлі-продажу обладнання для виробництва паливних гранул та брикетів. Позивач зазначає, що станом на 17 серпня 2025 року заборгованість Боржника перед Первісним кредитором за Договором купівлі-продажу обладнання становила 845 296,41 грн.

В подальшому, між товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЛ-ЛЕОБУД» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Ратуша» (Новий кредитор, Позивач) було укладено Договір від 18.08.2025 про відступлення права вимоги.

За Договором від 18.08.2025р. новий кредитор набув право вимагати від Боржника сплати ним (Боржником) коштів, належних первісному кредитору в сумі 845 296,41 грн. У зв`язку з чим, позивач вважає, що наявні підстави для стягнення вказаної суми боргу.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 14.11.2025 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Судом першої інстанції з матеріалів справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЛ ЛЕОБУД» на підставі договору про відступлення права вимоги №01-02/21-2 від 01.02.2021 відступило Приватному підприємству «ЄВРОПОБУТСЕРВІС» як новому кредитору право вимоги до Орендного підприємства «УЖГОРОДСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД». Таким чином, з 01.02.2021 всі зобов`язання відповідача, які виникли на підставі договору купівлі-продажу обладнання для виробництва паливних гранул та брикетів від 22 серпня 2018 року перейшли до нового кредитора - приватного підприємства «ЄВРОПОБУТСЕРВІС». В подальшому 31.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЛ ЛЕОБУД» та приватним підприємством «ЄВРОПОБУТСЕРВІС» укладено додаткову угоду про припинення дії Договору про відступлення права вимоги №01-02/21-2 від 01.02.2021.

Однак судом першої інстанції не встановлено обставин з якими закон пов`язує припинення зобов`язань у розмінні глави 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України, щодо договору про відступлення права вимоги №01-02/21-2 від 01.02.2021.

Місцевий господарський суд зазначив, що за відсутності відомостей, щодо розірвання, чи визнання судом не дійсним договору про відступлення права вимоги №01-02/21-2 від 01.02.2021, припинення дії договору про відступлення права вимоги за згодою сторін договору не може вважатися таким, що обумовлено законодавством, оскільки такий договір є консенсуальний і з моменту його укладення первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений для первісного кредитора договором, за яким виникло таке зобов`язання.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у позивача права вимоги за зобов`язаннями які виникли на підставі договору купівлі-продажу обладнання для виробництва паливних гранул та брикетів від 22 серпня 2018 року, оскільки на час укладення між сторонами договору про відступлення права вимоги від 18.08.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЛ ЛЕОБУД» передано свої права за договором про відступлення права вимоги до ПП «ЄВРОПОБУТСЕРВІС» і такі у зворотному порядку у спосіб, визначений нормами ЦК України, не передавались від нового кредитора ПП «ЄВРОПОБУТСЕРВІС» до ТОВ «ГАЛ-ЛЕОБУД».

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Закарпатської області від 14.11.2025, позивачем через систему «Електронний суд» було подану апеляційну б/н від 08.12.2025 (вх. № 01-05/3640/25 від 09.12.2025) в якій апелянт просить cкасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 14 листопада 2025 року у справі № 907/982/25 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Фірма «Ратуша» в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції, було проігноровано частину 1 статті 604 ЦК України, якою встановлено, що зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Тоді як у розумінні ч.ч. 1, 2 ст.202 ЦК України Договір про відступлення права вимоги №01-02/21-2 від 01.02.2021 між ТОВ «ГАЛ-ЛЕОБУД» та приватним підприємством «ЄВРОПОБУТСЕРВІС» є двостороннім правочином. Згідно приписів ч.1 ст.204 ЦК України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відтак, скаржник покликаючись на ч. 2 та ч.3 ст.214 ЦК України, враховуючи, що 31.12.2021 вищезазначений договір про відступлення права вимоги №01-02/21-2, за взаємною домовленістю між ТОВ «ГАЛ-ЛЕОБУД» та приватним підприємством «ЄВРОПОБУТСЕРВІС», було припинено, то позивач вважає, що приватне підприємство «ЄВРОПОБУТСЕРВІС» з 31.12.2021 втратило право вимоги до відповідача. Даний факт, на думку скаржника, підтверджується відповідною додатковою угодою від 31.12.2021 року, яка була долучена до матеріалів справи 907/982/25.

За таких обставин апелянт зазначає про те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки такій додатковій угоді від 31.12.2021 про припинення дії Договору про відступлення права вимоги №01-02/21-2 від 01.02.2021 року.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Закарпатської області без змін.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновків місцевого господарського суду не спростовує.

У судове засідання 15.04.2026 з?явився представник позивача, надав пояснення, доводи апеляційної скарги підтримав.

У судове засідання 15.04.2026 з?явився представник відповідача, надав пояснення, проти задоволення апеляційної скарги заперечив.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

22 серпня 2018 року товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЛ-ЛЕОБУД» (Первісний кредитор) та Орендного Підприємством «УЖГОРОДСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД» (Відповідач) укладено Договір купівлі-продажу обладнання для виробництва паливних гранул та брикетів.

Відповідно до п. 1.1. Договору купівлі продажу, за цим договором продавець зобов`язується передати у власність покупцю обладнання (перелік якого вказаний в додатку №1 до цього договору), а покупець зобов`язується прийняти й оплатити його у строк та в порядку, встановленому цим договором.

Відповідно до пункту 3.1. Договору купівлі продажу вартість обладнання становить - 2 113 241,01 грн та сплачується відповідно до погодженого сторонами графіку, вказаному у додатку №2 до цього договору.

Додатком № 2 до Договору купівлі продажу встановлено зобов`язання покупця щодо оплати вартості обладнання, в наступному порядку: до 31 жовтня 2018 року 211 324,10 грн; до 30 листопада 2018 року 211 324,10 грн; до 31 грудня 2018 року 211 324,10 грн; до 31 січня 2019 року 211 324,10 грн; до 28 лютого 2019 року 211 324,10 грн; до 31 березня 2019 року 211 324,10 грн; до 30 квітня 2019 року 211 324,10 грн; до 31 травня 2019 року 211 324,10 грн; до 30 червня 2019 року 211 324,10 грн; до 31 липня 2019 року 211 324,10 грн.

За доводами позивача, які відповідачем не спростовано та не заперечено до 17 серпня 2025 року включно, відповідач, на виконання умов договору купівлі продажу, оплатив на користь ТОВ «ГАЛ-ЛЕОБУД» кредитора 1 267 944,60 грн.

З матеріалів справи вбачається, та визнається сторонами, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЛ ЛЕОБУД» на підставі договору про відступлення права вимоги №01-02/21-2 від 01.02.2021 відступило Приватному підприємству «ЄВРОПОБУТСЕРВІС» як новому кредитору право вимоги до Орендного Підприємства «УЖГОРОДСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД».

31.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЛ ЛЕОБУД» та приватним підприємством «ЄВРОПОБУТСЕРВІС» укладено додаткову угоду про припинення дії Договору про відступлення права вимоги №01-02/21-2 від 01.02.2021 р.

У відповідності до п.1 Додаткової угоди від 31.12.2021 у зв`язку з тим, що станом на 31 грудня 2021 року боржником не виконано обов`язок із оплати коштів в сумі 845 296,41 грн сторони досягли взаємної згоди про припинення дії Договору про відступлення права вимоги №01-02/21-2 від 01.02.2021.

Договір про відступлення права вимоги припиняє свою дію з дати набрання чинності цією Додатковою угодою (п. 2 Додаткової угоди від 31.12.2021).

Ця додаткова угода набирає чинності з дати її укладення 31 грудня 2021 року (п. 5 Додаткової угоди від 31.12.2021).

18 серпня 2025 року між ТОВ «ГАЛ-ЛЕОБУД» та ТОВ «ФІРМА «РАТУША» (Позивач) укладено Договір про відступлення права вимоги.

У порядку та на умовах визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає Новому кредитору, а Новий кредитор набуває право вимоги, належне Первісному кредитору, і стає кредитором за Договором купівлі-продажу обладнання для виробництва паливних гранул та брикетів від 22 серпня 2018 року, який було укладено між Первісним кредитором та Орендним Підприємством «УЖГОРОДСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД» (місцезнаходження: 88014, місто Ужгород, вулиця Тімірязєва, будинок 19, ідентифікаційний код юридичної особи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (надалі за текстом ЄДР ЮО, ФОП та ГФ - 00412122), надалі за текстом Боржник (п. 1 Договору про відступлення права вимоги від 18.08.2025р.).

За цим Договором Новий кредитор набуває право вимагати від Боржника сплати ним (Боржником) коштів, належних Первісному кредитору в сумі - 845 296,41 грн (вісімсот сорок п`ять тисяч двісті дев`яносто шість гривень 41 копійка) (п. 2 Договору про відступлення права вимоги від 18.08.2025).

Первісний кредитор відповідає перед Новим кредитором за недійсність переданого за цим Договором права вимоги, але не відповідає за невиконання Боржником свого обов`язку (п. 7 Договору про відступлення права вимоги від 18.08.2025).

Позивач стверджує, що станом на 17 серпня 2025 року заборгованість Боржника перед Первісним кредитором (ТОВ «ГАЛ-ЛЕОБУД») становила 845 296,41 грн, а оскільки новий кредитор набув право вимагати від Боржника сплати ним (Боржником) коштів, належних Первісному кредитору в сумі 845 296,41 грн наявні підстави для стягнення вказаної суми боргу.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Колегія суддів зазначає, що предметом спору в даній справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача суми 845 296, 41 грн. заборгованості, що виникла на підставі договору купівлі-продажу обладнання для виробництва паливних гранул та брикетів від 22 серпня 2018 року.

Як на підставу позову, позивач вказує на обставини, відступлення права вимоги суми 845 296, 41 грн товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЛ-ЛЕОБУД», Позивачу як новому кредитору.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

У частині першій статті 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Право вимоги у зобов`язанні є майновим правом, яке має цивільну оборотоздатність та може вільно відчужуватися з урахуванням обмежень, встановлених приписами глави 47 ЦК України. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни (пункти 56, 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18).

Сутність договору відступлення права вимоги полягає у домовленості про те, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений для первісного кредитора договором, за яким виникло таке зобов`язання. Заміна кредитора у зобов`язанні допускається протягом усього часу до припинення зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Згідно зі ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 629 ЦК України, Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 22 серпня 2018 року товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЛ-ЛЕОБУД» та Орендним підприємством «УЖГОРОДСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД» укладено Договір купівлі-продажу обладнання для виробництва паливних гранул та брикетів.

Відповідно до п. 1.1. Договору купівлі продажу, за цим договором продавець зобов`язується передати у власність покупцю обладнання (перелік якого вказаний в додатку №1 до цього договору), а покупець зобов`язується прийняти й оплатити його у строк та в порядку, встановленому цим договором.

Відповідно до пункту 3.1. Договору купівлі продажу вартість обладнання становить - 2 113 241,01 грн та сплачується відповідно до погодженого сторонами графіку, вказаному у додатку №2 до цього договору.

Додатком № 2 до Договору купівлі продажу встановлено зобов`язання покупця щодо оплати вартості обладнання, в наступному порядку: до 31 жовтня 2018 року 211 324,10 грн; до 30 листопада 2018 року 211 324,10 грн; до 31 грудня 2018 року 211 324,10 грн; до 31 січня 2019 року 211 324,10 грн; до 28 лютого 2019 року 211 324,10 грн; до 31 березня 2019 року 211 324,10 грн; до 30 квітня 2019 року 211 324,10 грн; до 31 травня 2019 року 211 324,10 грн; до 30 червня 2019 року 211 324,10 грн; до 31 липня 2019 року 211 324,10 грн.

З матеріалів справи вбачається, та визнається сторонами, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЛ ЛЕОБУД» на підставі договору про відступлення права вимоги №01-02/21-2 від 01.02.2021 відступило Приватному підприємству «ЄВРОПОБУТСЕРВІС» як новому кредитору право вимоги до Орендного підприємства «УЖГОРОДСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД».

Таким чином, з 01.02.2021 всі зобов`язання відповідача, які виникли на підставі договору купівлі-продажу обладнання для виробництва паливних гранул та брикетів від 22 серпня 2018 року перейшли до нового кредитора - приватного підприємства «ЄВРОПОБУТСЕРВІС».

В подальшому 31.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЛ ЛЕОБУД» та приватним підприємством «ЄВРОПОБУТСЕРВІС» укладено додаткову угоду про припинення дії Договору про відступлення права вимоги №01-02/21-2 від 01.02.2021 р.

У відповідності до п.1 Додаткової угоди від 31.12.2021 у зв`язку з тим, що станом на 31 грудня 2021 року боржником не виконано обов`язок із оплати коштів в сумі 845 296,41 грн сторони досягли взаємної згоди про припинення дії Договору про відступлення права вимоги №01-02/21-2 від 01.02.2021.

Договір про відступлення права вимоги припиняє свою дію з дати набрання чинності цією Додатковою угодою (п. 2 Додаткової угоди від 31.12.2021).

Ця додаткова угода набирає чинності з дати її укладення 31 грудня 2021 року (п. 5 Додаткової угоди від 31.12.2021).

Правила припинення зобов`язання сформульовані у главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (новація) (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

У даному випадку не встановлено обставин з якими закон пов`язує припинення зобов`язань у розмінні глави 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України, щодо договору про відступлення права вимоги №01-02/21-2 від 01.02.2021.

За відсутності відомостей, щодо розірвання, чи визнання судом не дійсним договору про відступлення права вимоги №01-02/21-2 від 01.02.2021, припинення дії договору про відступлення права вимоги за згодою сторін договору не може вважатися таким, що обумовлено законодавством, оскільки такий договір є консенсуальний і з моменту його укладення первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений для первісного кредитора договором, за яким виникло таке зобов`язання.

Таким чином, місцевий суд дійшов до правомірного висновку, про відсутність у позивача права вимоги за зобов`язаннями які виникли на підставі договору купівлі-продажу обладнання для виробництва паливних гранул та брикетів від 22 серпня 2018 року, оскільки на час укладення між сторонами договору про відступлення права вимоги від 18.08.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЛ ЛЕОБУД» передано свої права за договором про відступлення права вимоги до ПП «ЄВРОПОБУТСЕРВІС» і такі у зворотному порядку у спосіб, визначений нормами ЦК України, не передавались від нового кредитора ПП «ЄВРОПОБУТСЕРВІС» до ТОВ «ГАЛ-ЛЕОБУД».

Окрім того, нормами чинного законодавства не передбачено такого способу виникнення права та обов`язків кредитора у невиконаному зобов`язанні, як за договором про припинення дії договору уступки права вимоги.

За таких обставин доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки додатковій угоді від 31.12.2021 про припинення дії Договору про відступлення права вимоги №01-02/21-2 від 01.02.2021 року, оцінюються колегією суддів критично, оскільки спростовуються вищенаведеним.

Підсумовуючи все вищевказане, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення Господарського суду Закарпатської області від 14.11.2025 у справі № 907/982/25

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому їх необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Ратуша» б/н від 08.12.2025 (вх. № 01-05/3640/25 від 09.12.2025) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 14.11.2025 у справі 907/982/25 залишити без змін.

3. Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя Н.М. Кравчук

Суддя О.І. Матущак