ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" квітня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/531/26

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінов С.В., розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "АГРОСВІТ"; (вул.Шевченка,48,Олександрія,Олександрійський район, Кіровоградська область, 28001) до відповідача: Фермерське господарство "Рідний край-1" (вул. 8-го Березня, 33, Любашівка, Любашівський район, Одеська область, 66502) про стягнення 494260,86 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 8, ч. 2, 5 ст. 252 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "АГРОСВІТ" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Фермерського господарства "Рідний край-1" про стягнення 494260,86 грн. з яких: 401 248,24грн сума основного боргу, 47 171,39грн . пеня, 45 841,23грн . 30% річних.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 23.02.2026 відкрито провадження у справі. Справу прийнято розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін). Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст. 165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив.

Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України до електронного кабінету.

Згідно сформованої довідки про доставку електронного листа, ухвала суду була доставлена до електронного кабінету відповідча 24.02.2026.

При цьому, згідно з ч. ч. 4 та 5 ст. 6 ГПК України, Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів)..

Частиною 7 статті 6 ГПК України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. В умовах воєнного чи надзвичайного стану у разі знеструмлення електромережі суду чи настання інших обставин, які унеможливлюють функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, суд може вручати особі, яка зареєструвала електронний кабінет, будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, у паперовій формі..

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, оскільки ухвала суд про відкриття провадження у справі направлена судом до електронного кабінету, суд доходить висновку, що відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Згідно з ч.ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив.

05 травня 2025 року між, Товариством з обмеженою відповідальністю науково виробнича фірма „Агросвіт (надалі - Продавець) та Фермерським господарством «РІДНИЙ КРАЙ-1» (надалі - Покупець) було укладено Договір поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції за №25К/05/05-1 від 05 травня 2025 року, за умовами якого продавець зобов`язувався здійснювати постачання товарів безпосередньо пов`язаних з технологічними процесами виробництва сільськогосподарської продукції покупцю (далі-товар), а покупець зобов`язувався прийняти і оплатити отриманий товар (п. 1.1 Договору поставки).

Позивач зазначає, що сторони узгодили, зокрема, наступне:

- загальна кількість товару, «еквівалент ціни товару», «погоджений курс», асортимент, ціна, строки поставки, оплати та умови оплати товару, що постачається за даним договором визначаються сторонами на кожну окрему партію товару у Доповненнях до нього (п. 1.2 Договору поставки);

- базові умови поставки: узгоджено відповідно до умов Договору;

- датою поставки вважається дата, вказана у накладних на відпуск товару (п. 2.4 Договору поставки);

- ціна товару, що постачається продавцем вказується сторонами в Доповненнях до даного договору і визначається сторонами як «тверда ціна» та «попередня ціна» (п. 3.1 Договору поставки);

- загальна ціна цього договору визначається як сума вартості Доповнень до цього договору (п. 3.6 Договору поставки);

- покупець зобов`язаний оплатити прийнятий ним товар в безготівковому порядку, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця, в строки встановлені в Доповненнях до цього договору (п. 4.1 Договору поставки);

- цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного його виконання (п. 13.1 Договору поставки).

Згідно з умовами договору поставки, між сторонами цього Договору були укладені Доповнення, в якому останні узгодили асортимент товару, що постачається продавцем, його кількість та ціну, а також строки поставки та оплати, а саме: Доповнення про поставку товарів на умовах товарного кредиту №1/тк від 05.05.2025р., поставлявся Гербіцид Пантера (5л) в кількості 20,00л., Гербіцид Квелекс 200. ВГ в кількості 7,20кг., ПАР Віволт (5л) в кількості 25,00л., Інсектицид Вепо, КЕ (5л) в кількості 15,00л., Гербіцид Раундап макс (20л) в кількості 100,00л. На суму 112 599,96грн. в тому числі ПДВ.; Доповнення про поставку товарів на умовах товарного кредиту №2/тк від 19.05.2025р., поставлявся Стармакс Бор 150 (уп.10л) в кількості 150,00л., Фунгіцид Вареон 520 к.е. (5л) в кількості 85,00л., Фунгіцид Віован, КЕ (5л) в кількості 50,00л., Інсектицид Іл-стар, КС (5л) в кількості 20,00л., Інсектицид Вепо, КЕ (5л) в кількості 20,00л. На суму 249 610,44грн. в тому числі ПДВ.; Доповнення про поставку товарів на умовах товарного кредиту №3/тк від 22.05.2025р., поставлявся Сульфат магнія семиводний в кількості 0,60т. На суму 14 283,00грн. в тому числі ПДВ.; Доповнення про поставку товарів на умовах товарного кредиту №4/тк від 18.06.2025р., поставлявся Гербіцид Геліантекс, КС (1л) в кількості 1,00л., Інсектицид Вепо, КЕ (5л) в кількості 5,00л. На суму 24 754,84грн. в тому числі ПДВ.

Позивач зазначає, що виконав в повному обсязі прийняті на себе зобов`язання згідно з умовами Договору. В свою чергу Покупець прийняв поставлений товар, що підтверджується наступними видатковими накладними: видатковою накладною № 25/05-016 від 05.05.2025року в сумі 112 599,96грн., в тому числі ПДВ. видатковою накладною № 25/05-034 від 19.05.2025року в сумі 249 610,44грн., в тому числі ПДВ. видатковою накладною № 25/05-048 від 22.05.2025року в сумі 14 283,00грн., в тому числі ПДВ. видатковою накладною № 25/06-022 від 18.06.2025року в сумі 24 754,84грн., в тому числі ПДВ.

Крім того, позивач вказує, що в підтвердження прийняття товару Покупець підписав видаткові накладні про отримання товарно - матеріальних цінностей прийнятих ним відповідно до умов Договору. Загальна кількість товару, що була поставлена в адресу Продавцю становить суму 401 248,24гр н. в тому числі ПДВ. Крайню дату виконання грошових зобов`язань сторони встановили в доповненнях до Договору та визначили - 01.10.2025року .

Згідно з умовами Договору, сторони встановили наступні строки виконання грошових зобов`язань: Доповнення № 1/тк до 01 жовтня 2025р. в сумі 112 599,96грн. Доповнення № 2/тк до 01 жовтня 2025р. в сумі 249 610,44грн. Доповнення № 3/тк до 01 жовтня 2025р. в сумі 14 283,00грн. Доповнення № 4/тк до 10 липня 2025р. в сумі 24 754,84грн. Фермерське господарство «РІДНИЙ КРАЙ-1» не виконав свої грошові зобов`язання та не сплатив на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Агросвіт» вартість отриманого товару.

Отже, позивач зазначає, що у покупця існує заборгованість за поставлений товар в сумі 401 248,24грн.

У зв`язку з порушенням Відповідачем зобов`язань за договором поставки Позивачем було нараховано Відповідачу 47 171,39грн. пеня, 45 841,23грн . 30% річних.

Враховуючи вищевикладене, Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "АГРОСВІТ" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Фермерського господарства "Рідний край-1" про стягнення 494260,86 грн. з яких: 401 248,24грн сума основного боргу, 47 171,39грн . пеня, 45 841,23грн . 30% річних.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення правовідношення.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст. ст. 202, 205 Цивільного кодексу України).

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч.1 ст.510 ЦК України визначено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Положеннями частин першою, другою статті 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконував зобов`язання за Договором поставки щодо здійснення ним поставки товару. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором поставки та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України не оплатив отриманий товар, заборгованість останнього станом на останню дату виконання грошових зобов`язань і по цей час складає 401 248,24 грн

У зв`язку з порушенням Відповідачем зобов`язань за договором Позивачем було нараховано Відповідачу 47 171,39грн. пеня, 45 841,23грн . 30% річних грн.- пеня.

Згідно ст.625 зазначеного кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

За правилами ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до приписів ст.1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

За порушення строків оплати переданого товару покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (ч. 1 п. 11.2 Договору поставки); - сторони погодили не застосовувати скорочені строки позовної давності до нарахування штрафних санкцій (пені), а застосовувати загальний строк позовної давності(п. 11.3 Договору поставки)

Наданий позивачем розрахунок пені та 30% річних, на думку суду, здійснений належним чином тому сума стягнення 30% річних в розмірі 45841,23грн. та пені в розмірі 47171,39 грн. підлягає стягненню

Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості відповідача та не погашення заборгованості, заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню повністю в розмірі 494260,86 грн. з яких: 401 248,24грн сума основного боргу, 47 171,39грн . пеня, 45 841,23грн . 30% річних.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства «РІДНИЙ КРАЙ-1» (вул. 8-го Березня, 33, Любашівка, Любашівський район, Одеська область, 66502, код 41011108) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Агросвіт» (вул.Шевченка,48,Олександрія,Олександрійський район, Кіровоградська область, 28001, код 23233729) суму в розмірі 494 260,86грн., з яких: 401 248,24грн сума основного боргу, 47 171,39грн . пеня, 45 841,23грн . 30% річних та витрати по сплаті судового збору у розмірі 5931,13 грн .

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов