ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2026 Справа № 917/215/26

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЛОГІСТИК-М", вул. Цибулька, 9, м.Новий Буг, Баштанський район, Миколаївська область, 55601

до відповідача Державного підприємства "Дослідне господарство "Степне" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної Академії Аграрних Наук України", вул. Центральна 18, с.Степне, Полтавський район, Полтавська область, 38744

про стягнення 982 429,92 грн,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Без виклику учасників справи,

установив:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОЛОГІСТИК-М" просить суд стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Степне" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної Академії Аграрних Наук України" 982 429,92 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного між сторонами 02.07.2024 Договору поставки шроту соняшникового №02/07-2024 (основний борг).

Крім того, Позивач просить суд розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження та повідомляє розмір судових витрат у зв`язку із розглядом цієї справи : 20 000,00 грн витрати на правову допомогу та 11 790,00 грн витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що Відповідачем в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором поставки частково не оплачено отриманий від Позивача товар.

Правовими підставами позову вказано ст. 11, 509, 525, 526, 530, 655, 712 Цивільного кодексу України.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог Позивач надав наступні докази в копіях (арк.с. 5-26): Договір №02/07-2024 від 0.07.2024 з видатковими накладними, Акт звірки, претензія з доказами направлення.

Інших заяв по суті спору до суду не надходило.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

16.02.2026 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЛОГІСТИК-М" до відповідача Державного підприємства "Дослідне господарство "Степне" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної Академії Аграрних Наук України" про стягнення 982 429,92 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного між сторонами 02.07.2024 Договору поставки шроту соняшникового №02/07-2024.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2026 року справу № 917/215/26 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 19.02.2026 постановив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі, здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), встановити сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору (Відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали).

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОЛОГІСТИК-М" звернулося до суду із заявою вх №2481 від 24.02.2026 про забезпечення позову.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.02.2026 заяву про забезпечення позову по справі № 917/215/26 передано на розгляд судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 26.02.2026 постановив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЛОГІСТИК-М" про забезпечення позову вх № 2481 від 24.02.2026 задовольнити, вжити заходи забезпечення позову у справі №917/215/26 шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, що належать Державному підприємству "Дослідне господарство "Степне" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної Академії Аграрних Наук України" (вул. Центральна 18, с.Степне, Полтавський район, Полтавська область, 38744, ) в межах суми 982 429,92 грн.

Постановою державного виконавця Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 05.03.2026 (арк.с. 65) закінчено виконавче провадження ВП№80400010 з примусового виконання ухвали Господарського суду Полтавської області від 26.02.2026 у справі №917/215/26 у зв`язку з виконанням у повному обсязі.

Щодо повідомлення Відповідача про це позовне провадження суд зазначає таке.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Означена ухвала суду про відкриття провадження у цій справі доставлена 19.02.2026 о 14:38 до електронного кабінету Відповідача, про що свідчить довідка (арк.с. 33).

Ухвала суду від 26.02.2026 про вжиття заходів забезпечення позову у цій справі доставлена 26.02.2026 о 14:05 до електронного кабінету Відповідача, про що свідчить довідка (арк.с. 56).

Отже, Відповідач належним чином повідомлений про це позовне провадження, проте своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень ГПК України строк не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Крім того, Відповідач надав суду 20.04.2026 за вх№5251 заяву, у якій стверджує про неправомірність позовних вимог через їх недоведеність, просить суд поновити строк на подання відзиву на позов та відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування поважності причин пропущення встановленого строк для подання відзиву на позов Відповідач вказує на те, що пропуск строку зумовлений об`єктивними обставинами: дією правового режиму воєнного стану на території України, нестабільною ситуацією з енергопостачанням, зокрема, тривалими відключеннями електроенергії, ускладненням доступу до електронних сервісів, у тому числі системи "Електронний суд", перебоями у роботі засобів зв`язку та інтернету.

За приписами ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 118 ГПК України).

Відповідно сталої судової практики клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідачем не наведено обґрунтованих доводів і не підтверджено доказами об`єктивних підстав, що призвели до пропуску строку на подання відзиву на позов.

Суд звертає увагу на те, що сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні та посилання на цей факт не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку у справі.

Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №990/115/22).

Отже, поновлення пропущеного процесуального строку можливо лише у тому разі, якщо учасник справи доведе у заяві про поновлення такого строку наявність обставин, які виникли внаслідок запровадження воєнного стану та його наслідків та унеможливили своєчасне виконання процесуальної дії.

У даному випадку, зазначені Відповідачем у заяві обставини є недоведеними, належних та допустимих доказів того, що введення в Україні воєнного стану чи інші вказані у заяві обставини вплинули на можливість виконати процесуальну дію з подання ним відзиву у строки, передбачені ГПК України, не надано.

Наведені Відповідачем у клопотанні про поновлення строку на заяві підстави мають суб`єктивний, а не об`єктивний і непереборний характер.

Отже, клопотання про поновлення строку на подання відзиву суд відхиляє, відзив у формі заяви підлягає залишенню без розгляду.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

2. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

02.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОЛОГІСТИК-М" (Постачальник) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Степне" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної Академії Аграрних Наук України" (Покупець) укладено Договір поставки шроту соняшникового №02/07-2024 (арк.с. 7-9, надалі Договір).

При цьому сторони узгодили, зокрема, таке:

- Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити шрот соняшниковий Товар, в кількості та на умовах, передбачених цим Договором та специфікаціями, що є його невід`ємною частиною (п. 1.1 Договору);

- узгодження Постачальником замовлення на поставку товару оформлюється Сторонами шляхом підписання Специфікації на поставку товару, згідно з якою Постачальник виставляє Покупцю рахунок на оплату. Датою виставлення рахунку вважається дата його виписки (п. 3.1 Договору);

- датою поставки товару є дата підписання Сторонами відповідної ТТН (п. 3.4 Договору);

- ціна за одиницю товару та його кількість погоджується Сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною Договору (п. 4.1 Договору);

- оплата товару здійснюється на умовах 100% оплати вартості товару (п. 5.3 Договору);

- Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31.12.2024 (п. 9.4 Договору).

Між сторонами підписано Специфікацію №22 від 20.03.2025, відповідно до якої Продавець постачає Покупцю наступну продукцію: Шрот соняшниковий, у кількості 50000,00 кг. (+/-5%), ціна продукції грн/кг. без ПДВ 10,83 грн, орієнтовна вартість 649 800,00 (+/-5%), з 20.03.2025 року до моменту виконання зобов`язань (арк.с. 11).

На виконання прийнятих на себе зобов`язань за Специфікацією №22:

- Позивач відповідно до видаткової накладної №21 від 25.03.2025 року (арк.с. 9 на звороті) та товарно-транспортної накладної №00547 від 25.03.2025 (арк.с. 10) поставив Товар у кількості 24, 560 тон на суму 319 181,76 грн.

За даними Позивача, Відповідач частково оплатив отриманий за вказаною видатковою накладною товар 25.03.2025 та 26.03.2025 року в сумі 152 059,94 грн., залишок боргу складає 163 574,52 грн;

- Позивач відповідно до видаткової накладної №22 від 26.03.2025 року (арк.с. 11 на звороті) та товарно-транспортної накладної № 00548 від 26.03.2025 (арк.с. 12) поставив Товар у кількості 24,280 тон на суму 315 542,88 грн.

За даними Позивача, Відповідач частково оплатив отриманий за вказаною видатковою накладною товар 08.07.2025 року в сумі 199 998,00 грн., залишок боргу 115 544,88 грн.

Між сторонами підписано Специфікацію №23 від 07.05.2025, відповідно до якої продавець постачає Покупцю наступну продукцію: Шрот соняшниковий, у кількості 25000,00 кг. (+/-5%), ціна продукції грн/кг. без ПДВ 11,00 грн, орієнтовна вартість 330 000,00 (+/-5%), з 07.05.2025 року до моменту виконання зобов`язань (арк.с. 13 на звороті).

На виконання прийнятих на себе зобов`язань за Специфікацією №23 Позивач відповідно до видаткової накладної №32 від 12.05.2025 року (арк.с. 13) та товарно-транспортної накладної №956 від 25.03.2025 (арк.с. 14 на звороті) поставив Товар у кількості 24,320 тон на суму 321 024,00 грн.

За даними Позивача, Відповідач не оплатив отриманий за вказаною видатковою накладною товар.

Між сторонами підписано Специфікацію №24 від 05.06.2025, відповідно до якої продавець постачає Покупцю наступну продукцію: Шрот соняшниковий, у кількості 25000,00 кг. (+/-5%), ціна продукції грн/кг. без ПДВ 11,00 грн, орієнтовна вартість 330 000,00 (+/-5%), з 05.06.2025 року до моменту виконання зобов`язань (арк.с. 15 на звороті).

На виконання прийнятих на себе зобов`язань за Специфікацією №24 Позивач відповідно до видаткової накладної №33 від 05.06.2025 року (арк.с. 15) та товарно-транспортної накладної №991 від 05.06.2025 (арк.с. 15) поставив Товар у кількості 24,810 тон на суму 327 492,00 грн.

За даними Позивача, Відповідач не оплатив отриманий за вказаною видатковою накладною товар.

Між сторонами підписано Специфікацію №25 від 27.06.2025, відповідно до якої продавець постачає Покупцю наступну продукцію: Шрот соняшниковий, у кількості 50000,00 кг. (+/-5%), ціна продукції грн/кг. без ПДВ 10,50 грн, орієнтовна вартість 630 000,00 (+/-5%), з 27.06.2025 року до моменту виконання зобов`язань (арк.с. 14).

На виконання прийнятих на себе зобов`язань за Специфікацією №25 Позивач відповідно до видаткової накладної №36 від 01.07.2025 року (арк.с. 15) та товарно-транспортних накладних № 967 та №971 від 01.07.2025 від 01.07.2025 (арк.с. 12 13 на звороті) поставив Товар у кількості 49,120 тон на суму 618 912,00 грн.

За даними Позивача, Відповідач частково оплатив отриманий за вказаною видатковою накладною товар 30.06.2025 року в сумі 599 994,00 грн., залишок боргу складає 18 919,00 грн.

Між сторонами підписано Специфікацію №26 від 04.08.2025, відповідно до якої продавець постачає Покупцю наступну продукцію: Шрот соняшниковий, у кількості 50000,00 кг. (+/-5%), ціна продукції грн/кг. без ПДВ 12,33 грн, орієнтовна вартість 739 800,00 (+/-5%), з 04.08.2025 року до моменту виконання зобов`язань (арк.с. 11).

На виконання прийнятих на себе зобов`язань за Специфікацією №26 Позивач відповідно до видаткової накладної №37 від 07.08.2025 року (арк.с. 11 на звороті) та товарно-транспортних накладних №977 та від 07.08.2025 та № 978 від 01.07.2025 (арк.с. 8 на звороті -10) поставив Товар у кількості 49,870 тон на суму 737 876,52 грн.

За даними Позивача, Відповідач частково оплатив отриманий за вказаною видатковою накладною товар 06.08.2025 та 07.08.2025 року в сумі 702 000,00 грн., залишок боргу складає 35 876,52 грн.

Позивачем на адресу Відповідача було направлено претензію №1 від 19.01.2026 року про сплату 982 429,92 грн заборгованості (арк.с. 19, докази направлення арк.с. 20, 21), яка отримана Відповідачем 28.01.2026 (арк.с. 20).

Враховуючи відсутність реагування з боку Відповідача на означену претензію та вважаючи свої права порушеними, Позивач звернувся до суду з цим позовом.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Суд встановив, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який регулюється нормами §3 та §1 глави 54 ЦК України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань відповідно до ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною першою та третьою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару (ст. 692 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Матеріалами справи підтверджується, що Позивач належним чином виконав зобов`язання за вищезазначеним Договором в частині Специфікацій №22-26 щодо здійснення ним поставки товару Відповідачеві. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором не повністю оплатив поставлений Позивачем товар у вказані строки, заборгованість останнього складає 982 429,92 грн. Ця обставина Відповідачем не спростована.

Суд зауважує, що наявні у матеріалах справи видаткові та товарно-транспортні накладні підписані представниками сторін, підписи скріплені печатками сторін, доказів в спростування поставки товару у вказаній кількості та вартістю, а також доказів оплати у більшому розмірі, ніж вказав Позивач, суду не надано.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору Відповідач суду не надав.

Відповідач контррозрахунку ціни позову не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку у відзиві не висловив, вимогу не заперечив.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з Відповідача 982 429,92 грн заборгованості підтверджені документально та нормами матеріального права, останнім не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи при зверненні з позовом у цій справі Позивач платіжною інструкцією №486 від 14.02.2026 сплатив судовий збір у розмірі 11 790,00 грн (арк.с. 24).

Зарахування вказаної суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджується відповідною випискою (арк.с. 28).

Крім того, при зверненні із заявою про виття заходів забезпечення позову у цій справі Позивач платіжною інструкцією №509 від 23.02.2026 сплатив судовий збір у розмірі 1 664,00 грн (арк.с. 40).

Зарахування вказаної суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджується відповідною випискою (арк.с. 49).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з результатів вирішення цього спору сплачений Позивачем судовий збір покладається на Відповідача в розмірі 13 454,00 грн.

Керуючись статтями 129, 232-233, 236-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Степне" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної Академії Аграрних Наук України" (вул. Центральна 18, с.Степне, Полтавський район, Полтавська область, 38744, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЛОГІСТИК-М" (вул. Цибулька, 9, м.Новий Буг, Баштанський район, Миколаївська область, 55601, ідентифікаційний ) 982 429,92 грн основного боргу та 13 454,00 грн судового збору.

Видати наказ із набранням рішенням законної сили.

3. Рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписано 22.04.2026

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик