ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22.04.2026м. ДніпроСправа № 904/1008/26

Суддя Мілєва І.В., розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Суха Балка", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення 39 015,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до господарського суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариство "Суха Балка" про стягнення штрафу в розмірі 39 015,00 грн за невірно зазначену масу вантажу в залізничній накладній № 45177490.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 04.03.2026 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

23.03.2026 відповідач подав до суду відзив, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Господарський суд зазначає наступне.

Позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п. 5, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України).

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України).

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

До позовної заяви позивач надав, серед іншого, копії: договору підряду № 6350-03 від 20.09.2017, додаткової угоди № 2 від 20.12.2021 до договору, протоколи розбіжностей від 22.09.2017, специфікації № 1, № 2, № 27 до договору складені іноземною (російською) мовою.

Суд зазначає, що ст. 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.1999 у справі № 10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації, тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина 5 статті 10 Конституції України).

За приписами ст. 12 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом (ст. 10 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" встановлено, що єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова. Статус української мови як єдиної державної мови в Україні визначається виключно Конституцією України. Порядок функціонування і застосування державної мови визначається виключно законом.

Мовою нормативно-правових актів і актів індивідуальної дії, діловодства і документообігу органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування є державна мова. Органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом (ч. 1, 6 ст. 13 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної").

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів". Суди ухвалюють рішення та оприлюднюють їх державною мовою у порядку, встановленому законом. Текст судового рішення складається з урахуванням стандартів державної мови.

Статтею 79 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Згідно з ч. 1, 2, 4, 5 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

При цьому до письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку ст. 79 Закону України Про нотаріат. Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5 від 22.02.2012 визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком. Переклад має бути зроблений з усього тексту документа, що перекладається, і закінчуватися підписами. Під текстами оригіналу та перекладу вміщується підпис перекладача у разі здійснення перекладу перекладачем. Посвідчувальний напис викладається під текстами документа і перекладу з нього. Переклад, розміщений на окремому від оригіналу чи копії аркуші, прикріплюється до нього, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса і його печаткою.

Таким чином, докази, не перекладені з російської мови на українську мову та не засвідчені належним чином в порядку ст. 79 Закону України Про нотаріат не є належними документами, оскільки не оформлені в установленому законом порядку.

Судом встановлено, що до матеріалів позовної заяви позивачем не додано нотаріально засвідченого перекладу

накладної СМГС № 45177490, акту загальної форми № 78857 від 15.11.2025, акту загальної форми № 51861 від 18.11.2025, комерційного акту № 410006/117 від 18.11.2025 та акту загальної форми № 51894 від 25.11.2025.

Відсутність належним чином засвідченого перекладу на українську мову документів, складених іноземною мовою, унеможливлює встановлення судом змісту таких документів, дії, які вчинені на підставі вказаних документів, особи, якою вона була вчинена, на користь кого тощо.

Документи викладені іноземною мовою, до них не додано перекладу українською мовою, тому суд позбавлений можливості дослідити такі документи та надати їм оцінку, що унеможливлює вирішення спору по суті.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги положення ч. 1 ст. 10 Господарського процесуального кодексу України та ч. 1 ст. 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд зауважує, що докази, додані до заяви, повинні бути подані державною (українською) мовою.

Враховуючи викладене, позовна заява подана без додержання вимог ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, отже клопотання Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про залишення позову без руху підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, позовна заява подана позивачем без додержання вимог ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали (ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху.

З урахуванням положень статей 174, 242 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за необхідне надати можливість усунути недоліки позовної заяви в строк до 07.05.2026 включно.

Способом усунення недоліку є подання до суду нотаріально засвідченого перекладу (українською мовою) накладної СМГС № 45177490, акту загальної форми № 78857 від 15.11.2025, акту загальної форми № 51861 від 18.11.2025, комерційного акту № 410006/117 від 18.11.2025 та акту загальної форми № 51894 від 25.11.2025.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 162, 164, 174, 176, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без руху.

2. Запропонувати Акціонерному товариству "Українська залізниця" усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду нотаріально засвідченого перекладу (українською мовою) накладної СМГС № 45177490, акту загальної форми № 78857 від 15.11.2025, акту загальної форми № 51861 від 18.11.2025, комерційного акту № 410006/117 від 18.11.2025 та акту загальної форми № 51894 від 25.11.2025.

3. Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви у строк до 07.05.2026 включно.

4. Роз`яснити, що у випадку невиконання позивачем вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала набирає законної сили 22.04.2026 та не підлягає оскарженню.

Суддя І.В. Мілєва