УХВАЛА

15 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/4863/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мамалуй О.О. - головуючий, Баранець О.М., Кролевець О.А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2025

у складі колегії суддів: Скрипка І.М. - головуючий, Тищенко А.І., Мальченко А.О.

у справі № 910/4863/22

за позовом акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів"

до акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

про визнання зобов`язань припиненими,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 у справі № 910/4863/22.

При зверненні з касаційною скаргою акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 у справі №910/4863/22, проте строк на подання касаційної скарги скаржником не пропущено, тому у Суду відсутні підстави для розгляду зазначеного клопотання.

Відповідно до частини першої статті 294 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій повідомляється про дату, час і місце розгляду скарги, а також про витребування матеріалів справи.

Згідно з частиною четвертою статті 294 ГПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Перевіривши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" колегія суддів встановила, що вона подана на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, у порядку та строки, передбаченими статтями 288, 289 ГПК України, та відповідає вимогам статті 290 цього Кодексу.

Наявність підстав для застосування статей 292 та 293 ГПК України до касаційної скарги колегією суддів не встановлено.

Оскільки підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження немає, Суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження у справі №910/4863/22.

При зверненні з касаційною скаргою скаржник просив зупинити виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 у справі №910/4863/22.

Обґрунтовуючи заяву, скаржник зазначає, що оскаржувана постанова набрала законної сили 20.10.2025, а 26.03.2026 господарським судом міста Києва видано наказ про примусове виконання оскаржуваної постанови. Зазначеним наказом стягнуто з акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" на користь акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" 33 493,50 грн судового збору за подання апеляційної скарги. На думку скаржника, винесення судом першої інстанції такого наказу може потягнути за собою відкриття виконавчого провадження та примусового стягнення коштів з акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (зокрема й виконавчого збору). За твердженням скаржника, внаслідок збройної агресії росії йому спричинена значна майнова шкода, оскільки він знаходиться в місті Запоріжжя, яке постійно зазнає обстрілів через масові ракетно-дронові удари рф. Також через військову агресію росії проти України він втратив можливість функціонувати належним чином, що суттєво вплинуло на рівень надходжень грошових коштів. Водночас, скаржник просить врахувати той факт, що оскаржуване рішення він вважає незаконним, тому звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, а зважаючи на потенційне скасування оскаржуваного рішення, вважає, що його виконання є передчасним і може мати наслідком безпідставне стягнення із скаржника коштів, які важливі для функціонування підприємства.

У частині четвертій статті 294 ГПК України передбачено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.

Відповідно до частини першої статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання оскарженого рішення суду має містити підстави для такого зупинення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані.

Вирішуючи питання про зупинення виконання судових рішень, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи, обов`язки тощо.

Верховний Суд вважає, що підстави для задоволення такого клопотання відсутні, оскільки з наведеного скаржником обґрунтування не вбачається, як саме невжиття заходів щодо зупинення виконання оскаржуваного рішення призведе до неможливості захисту прав, свобод та інтересів, відновлення порушених прав або неможливості повороту виконання судових рішень, а наведені скаржником у клопотанні обставини не об`єктивні. Крім того, сама лише незгода скаржника з судовим рішенням не є автоматичною підставою для зупинення виконання судового рішення, а касаційний суд не може ставити під сумнів законність судового рішення тільки через те, що скаржник вважає його незаконними.

Поряд з цим зупинення виконання судових рішень в силу приписів статей 294, 332 ГПК України є правом, а не обов`язком суду. Беручи до уваги, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення і з огляду на відсутність у суду касаційної інстанції підстав для висновку про необхідність зупинення дії та виконання оскаржуваного рішення, Суд вважає, що правових підстав для задоволення зазначеного клопотання немає.

Частиною третьою статті 301 ГПК України передбачено, що розгляд справ у суді касаційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Керуючись статтями 234, 235, 294, 295, 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою акціонерного товариство "Запорізький завод феросплавів" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 у справі № 910/4863/22.

2. Призначити розгляд касаційної скарги акціонерного товариство "Запорізький завод феросплавів" у відкритому судовому засіданні на 18 червня 2026 року о 12:30 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, зал судових засідань № 2 (кабінет №209).

3. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 07.05.2026.

4. Відмовити в задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 у справі №910/4863/22.

5. Витребувати з господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи №910/4863/22 за позовом акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" до акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання зобов`язань припиненими.

6. Довести до відома учасників справи, що участь їх представників у судовому засіданні не є обов`язковою.

7. Звернути увагу учасників справи та їх представників, що з 18.10.2023 введено в дію Закон від 29.06.2023 №3200-ІХ щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно- телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами (надалі - в ЄСІТС), яким встановлено, що:

- адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи зобов`язані реєструвати свої електронні кабінети в ЄСІТС. Інші - реєструють свої електронні кабінети в добровільному порядку;

- касаційна скарга, відзив на касаційну скаргу та будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Особа, яка подає до суду процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення таких відомостей;

- особа, яка зареєструвала електронний кабінет, може подавати документи до суду в електронній формі виключно в ЄСІТС. Однак це не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі;

- якщо касаційна скарга подана до суду в електронній формі, то особа, яка подала скаргу, має подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі;

- особі, яка зареєструвала електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення в електронній формі виключно через електронні кабінети в ЄСІТС, що не позбавляє права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою;

- процесуальні наслідки звернення до суду особи без реєстрації електронного кабінету встановлені Кодексом у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду. Такі наслідки застосовуються судом також, якщо інтереси особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, представляє адвокат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

О. А. Кролевець