ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2026 р. м. Київ Справа № 911/2582/25

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Ройляну В.К. розглянувши справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Новітні будівельні системи", м. Дніпро

до Приватного виробничого підприємства "ДВН", Київська обл., м. Вишневе

про стягнення 355 035 грн. 63 коп.

Представники сторін:

позивача не з`явився;

відповідача не з`явився.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Новітні будівельні системи" звернулось до суду з позовом до Приватного виробничого підприємства "ДВН" про стягнення 355 035 грн. 63 коп., з яких: 316 224 грн. 00 коп. основного боргу, 7 168 грн. 41 коп. 3 % річних та 31 643 грн. 22 коп. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не в повному обсязі виконав грошові зобов`язання по сплаті орендних платежів згідно договору оренди обладнання № 28/06 від 28.06.2024 року.

19.09.2025 представником відповідача поданий відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що оплата за оренду обладнання здійснювалась ним у відповідності до умов договору на підставі рахунків позивача протягом всього строку оренди обладнання.

Після виконання комплексу робіт з капітального ремонту на об`єкті, відповідачем повернуто орендоване майно відповідно до вимог, викладених у договорі. У період з 29.12.2024 по 31.12.2024 повернення орендованого обладнання позивачу здійснювалось як транспортним засобом орендаря, так і безпосередньо транспортними засобами орендодавця. Тому твердження позивача про перебування майна у користуванні відповідача у період з 01.01.2025 по 23.07.2025 не відповідає фактичним обставинам справи.

З початку 2025 року відповідачем не отримано претензії з приводу прострочення оплати оренди обладнання, позивачем не надано жодного рахунку на оплату орендованого обкладання, а в єдиному реєстрі податкових накладних відсутні зареєстровані позивачем податкові накладні, акти наданих послуг не виставлялися.

07.10.2025 представником позивача через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, в якому звертає увагу на те, що в пункті 2.4. договору зазначено, що на дату закінчення строку оренди, майно повинно бути передано орендарем орендодавцеві на підставі акту приймання передачі, що підтверджує повернення майна орендодавцеві.

У постанові Верховного суду від 03.09.2024 у справі № 916/3096/23 зазначено, що факт фізичного переміщення майна сам по собі не припиняє орендних зобов`язань припинення підтверджується актом приймання-передачі (або іншим способом). Відповідачем не надано жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував складання та підписання обома сторонами акту приймання-передачі станом на дату завершення строку оренди, а відтак і не надав жодного належного чи допустимого доказу повернення орендованого майна. А позивач в свою чергу заперечує проти того, що орендоване майно було повернуте і він здійснював його транспортування.

15.10.2025 представником відповідача через систему «Електронний суд» подані письмові заперечення на відповідь на відзив, в яких наголошує, що з початку 2025 року, тобто вже після направлення позивачу акту повернення, відповідачем не отримано претензії з приводу прострочення оплати оренди обладнання, позивачем не надано жодного рахунку на оплату орендованого обладнання, в єдиному реєстрі податкових накладених відсутні зареєстровані позивачем податкові накладні, акти наданих послуг не виставлялись.

Ухвалою суду від 15.10.2025 закрито підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті.

В судових засіданнях під час розгляду справи по суті оголошувались перерви з 19.11.2025 по17.12.2025, з 17.12.2025 по 28.01.2026, з 28.01.2026 по 06.02.2026, з 06.02.2025 по 13.02.2026.

На день розгляду справи представники сторін в судове засідання для проголошення вступної та резолютивної частини не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

УСТАНОВИВ:

28.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Новітні будівельні системи» (орендодавець) та Приватним підприємством «ДВН» (орендар) було укладено договір оренди обладнання № 28/06, відповідно до п. 1.1. умов якого орендодавець зобов`язується передати орендареві, а орендар зобов`язується прийняти у тимчасове платне користування обладнання (надалі майно та/або обладнання у відповідній кількості та відмінках), а саме: риштування будівельні, сталеві для ремонтно-будівельних, опоряджувальних робіт, монтажу та демонтажу обладнання. Адреса, за якою орендар має право використовувати майно: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Короленка, буд. 4. Загальна вартість майна 459 908 грн. Строк оренди 60 календарних днів з 22.08.2024 по 20.10.2024 р. з можливістю пролонгації. Одиниця вимірювання для оренди риштування 720 кв.м. Орендна плата за оренду майна за од. вимір 1 296,00 грн. в день. Загальна орендна плата за оренду майна за період встановленого строку оренди (з урахуванням ПДВ) 38 880,00 грн. за кожні 30 днів.

Відповідно до п. 2.1. договору майно передається орендодавцем і приймається орендарем в оренду на підставі акта приймання-передачі майна (надалі акт приймання-передачі).

Згідно п. 5.2. договору, плата за строк оренди нараховується і сплачується відповідно до кількості днів, протягом яких орендар має намір користуватися майном. У разі перевищення фактичного строку користування майном над, тим що зазначений у п. 1.1., даного договору, орендар зобов`язаний сплатити вартість оренди відповідно до кількості днів, узгоджених в усному порядку без укладення додаткової угоди протягом яких орендар фактично користувався майном з моменту укладення усної угоди сторін договору щодо продовження терміну оренди обладнання. Орендар сплачує оплату за плануємий строк користування обладнанням авансовим платежем у розмірі 100% від платежу за майбутній строк оренди. Але, у разі, коли такого платежу буде не достатньо для покриття вже фактичного боргу орендаря на користь орендодавця за збільшений строк оренди, орендодавець має право терміново вилучити майно із користування орендарем без будь-яких попереджень.

На виконання умов договору оренди позивач передав відповідачу в платне користування наступне майно: рама з драбиною, рама прохідна, ригель (балка настилу), діагональний зв`язок, горизонтальний зв`язок, щит дерев`яний, домкрат, хомут рухомий, хомут нерухомий, захват 600 мм, захват 1200 мм, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач стверджує, що відповідач не повернув належним чином орендоване майно, не підписав акт повернення майна, а тому позивач продовжував йому нараховувати орендну плату протягом 244 днів користування майном поза межами строку оренди, яка склала 316 224 грн. 00 коп. (по 1 296,00 грн. за кожен день користування).

Відповідач в свою чергу заперечує проти нарахування орендної плати, оскільки майно було повернуто позивачеві та зазначає, що повернення орендованого майна здійснювалось як транспортним засобом орендаря так і безпосередньо транспорним засобом орендодавця.

Відповідно до п. 5.16. договору, орендна плата за користування майном нараховується з дня підписання орендарем акта приймання-передачі майна, та до дати підписання орендодавцем акта повернення майна включно.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 756 Цивільного кодексу України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно до ч. 1 ст. 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Враховуючи те, що відповідач не надав письмових доказів повернення орендованого майна, а умовами договору чітко передбачено, що майно повертається на підставі акту про повернення, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 316 224 грн. 00 коп. є обґрунтованими, а тому підлягають судом задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 31 643 грн. 22 коп. інфляційних втрат та 7 168 грн. 41 коп. 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи, що відповідач не оплатив в повному обсязі орендоване майно, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 31 643 грн. 22 коп. інфляційних втрат та 7 168 грн. 41 коп. 3% річних.

Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, у зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 238-240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного виробничого підприємства «ДВН» (08132, Київська область, Бучанський район, м. Вишневе, вул. Лесі Українки, буд. 20, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Новітні будівельні системи» (49115, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Гайова, буд. 114, ) 316 224 (триста шістнадцять тисяч двісті двадцять чотири) грн. 00 коп. основного боргу, 31 643 (тридцять одну тисячу шістсот сорок три) грн. 22 коп. інфляційних втрат, 7 168 (сім тисяч сто шістдесят вісім) грн. 41 коп. 3 % річних та 5 325 (п`ять тисяч триста двадцять п`ять) грн. 53 грн. судового збору.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 21.04.2026 року.

Суддя Л.Я. Мальована