ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" квітня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/811/26

Господарський суд Одеської області у складі у складі судді Желєзної С.П., розглянувши матеріали позовної заяви комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 10» Одеської міської ради (вх. №1323/26 від 06.04.2026) як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі

за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Кардіка асістанс»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня

№ 10» Одеської міської ради

про визнання укладеним договору про внесення змін до договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до господарського суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Кардіка асістанс» про визнання укладеним договору №4 про внесення змін до договору оренди №740/К нежитлової будівлі лікувального корпусу, укладеного між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю «Кардіка асістанс».

Ухвалою суду від 11.03.2026 дана справа була призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження із залученням до участі у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 10» Одеської міської ради (далі по тексту Лікарня).

06.04.2026 до суду від Лікарні як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, надійшла позовна заява, пред`явлена до товариства з обмеженою відповідальністю «Кардіка асістанс», відповідно до якої третя особа просить суд стягнути з товариства витрати у розмірі 15 000,00 грн, понесені у зв`язку з оплатою послуг з проведення оцінки об`єкта оренди з метою укладення договору № 4 про внесення змін до договору оренди №740/К.

Слід зазначити, що Лікарня підтримує позов Департаменту в повному обсязі. Водночас третя особа стверджує, що у межах даного спору також має бути вирішено питання про стягнення з відповідача понесених Лікарнею витрат на проведення оцінки об`єкта оренди з метою укладення договору №4 про внесення змін до договору оренди №740/К нежитлової будівлі лікувального корпусу.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для прийняття позовної заяви Лікарні до розгляду у межах даної справи, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1-2, 5 ст. 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу. До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.06.2018 по справі №904/9129/17 дійшла висновку, що за приписами статті 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або кількох сторін. Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17 викладено висновок, згідно якого вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Крім того, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.04.2024 у справі № 910/10699/21 та від 02.04.2018 у справі № 905/121/15 також викладено висновки про те, що: 1) самостійність вимог полягає в тому, що саме третя особа перебуває у правовідносинах із відповідачем, і що саме її право порушене. Тобто третя особа із самостійними вимогами заперечує/частково заперечує вимогу(ги) позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь; 2) самостійність вимог третьої особи полягає в тому, що третя особа вважає ніби в матеріальних правовідносинах із відповідачем перебуває саме вона і саме її право порушено відповідачем. Така особа заперечує вимогу позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь. Третя особа із самостійними вимогами процесуально протиставляє себе не лише відповідачу, а й позивачу, а її вимоги до відповідача є конкуруючими із вимогами позивача.

З викладеного слідує, що передбачена ст. 49 ГПК України можливість особи вступити у справу шляхом подання позову з метою захисту її порушеного права обмежена, зокрема, предметом спору (об`єктом, з приводу якого виник спір) та суб`єктним складом осіб за первісним позовом. Вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Лікарнею позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради підтримуються у повному обсязі, що, з огляду на вимоги ст. 49 ГПК України, виключає можливість пред`явлення третьою особою самостійних вимог на предмет спору. При цьому заявлені Лікарнею вимоги про стягнення витрат у розмірі 15 000,00 грн, понесених у зв`язку з проведенням оцінки об`єкта оренди, не є конкуруючими щодо вимог позивача.

Господарський суд звертає увагу Лікарні, що її право на подання позову для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним та може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення позовів, встановлених процесуальним законодавством для третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору.

Згідно з ч. 6 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Враховуючи пред`явлення Лікарнею вимоги про стягнення коштів у розмірі 15 000,00 грн, яка знаходиться поза межами позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та не відповідає приписам ч. 5 ст. 49, ч. ч. 4-5 ст. 180 ГПК України, що свідчить про відсутність у третьої особи наміру отримати судове рішення про вирішення спору на власну користь, господарський суд дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви Лікарні на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 180, 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Повернути комунальному некомерційному підприємству «Міська клінічна лікарня № 10» Одеської міської ради позовну заяву (вх. №1323/26 від 06.04.2026), пред`явлену до товариства з обмеженою відповідальністю «Кардіка асістанс».

Ухвала набрала законної сили 13.04.2026 та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.П. Желєзна