ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22 квітня 2026 рокуСправа № 912/2590/25(912/738/26)

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В., розглянувши матеріали позовної заяви

Арбітражного керуючого Маковія Вадима Миколайовича, вул. О. Сабурова, 8, оф. 2, м. Київ, 02222; поштова адреса: а/с 4. м. Київ, 01054

до Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Нідерландське підприємство з іноземними інвестиціями "Безпека меду", вул. Пашутінська, 22, кв. 21, м. Кропивницький, 25006

та до Акціонерного товариства "Комінбанк", вул. Бульварно-Кудрявська, 6, м. Київ, 04053

про визнання недійсними договорів, акта, стягнення 16 300 081,20 грн

в межах справи №912/2590/25

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Нідерландське підприємство з іноземними інвестиціями "Безпека меду" (далі - ТОВ СП "Безпека меду"), код ЄДР 36904996, вул. Пашутінська, 22, кв. 21, м. Кропивницький, 25006

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 30.10.2025 суд відкрив провадження у справі про банкрутство ТОВ СП "Безпека меду" (боржник). Згідно ухвали: введено процедуру розпорядження майном боржника на строк до 170 календарних днів; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Маковія В.М.; визначено дату проведення попереднього засідання.

30.10.2025 (номер публікації: 77575, дата публікації на сайті ВГСУ: 30.10.2025 17:50) офіційно оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ СП "Безпека меду".

31.03.2026 до суду надійшла позовна заява арбітражного керуючого Маковія Вадима Миколайовича, яка містить вимоги до ТОВ СП "Безпека меду" та Акціонерного товариства "Комінбанк" такого змісту:

- визнати недійсним Договір застави рухомого майна №35/22-З-4 від 31.07.2023, укладений між ТОВ СП "Безпека меду" та Акціонерним товариством "Комінбанк";

- визнати недійсним Договір застави рухомого майна №162/19-3-1 від 11.06.2024, укладений між ТОВ СП "Безпека меду" та Акціонерним товариством "Комінбанк";

- визнати недійсним Договір про задоволення вимог заставодержателя №162/19-ЗВ1 від 05.07.2024, укладений між ТОВ СП "Безпека меду" та Акціонерним товариством "Комінбанк";

- визнати недійсним АКТ приймання-передачі заставного майна у власність АТ "Комінбанк" від 05.07.2024, укладений між ТОВ СП "Безпека меду" та Акціонерним товариством "Комінбанк";

- застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з Акціонерного товариства "Комінбанк" на користь ТОВ СП "Безпека меду" грошові кошти в сумі 16 300 081,20 грн.

Судові витрати покласти на відповідачів.

За змістом позовної заяви заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення суду.

Ухвалою від 02.04.2026 суд відмовив у задоволенні клопотання арбітражного керуючого про відстрочення сплати судового збору. Позовну заяву залишено без руху та встановлено строк не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків, які встановлені при поданні позовної заяви, а саме: надати суду належні докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Згідно довідки про доставку електронного листа, позивач отримав ухвалу суду 02.04.2026 о 19:15 год.

Відтак, позивач вважається належним чином повідомлений про залишення позовної заяви без руху та про встановлені строки для усунення недоліків позову.

Останнім днем строку, визначеного судом для усунення недоліків позовної заяви, є 20.04.2026. У даному випадку також враховано нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013, на випадок направлення заяви про усунення недоліків засобами поштового зв`язку.

Суд констатує, що станом на 22.04.2026 строк на подання заяви про усунення недоліків, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг, закінчився. Заява про усунення недоліків до суду не подана, будь-які докази її подання відсутні, жодні клопотання (заяви, пояснення тощо) щодо вказаного не надходили.

Отже, позивач не виконав вимоги ухвали суду від 02.04.2026 у встановлений строк та станом на 22.04.2026 недоліки позовної заяви не усунув.

Як зазначено, за наслідком розгляду клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви, враховуючи відсутність у клопотанні підстав, передбачених ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" для відстрочення сплати судового збору, суд відмовив у задоволенні такого клопотання.

В ухвалі від 02.04.2026, суд, зокрема звернув увагу заявника на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 14.01.2025 №904/11028/15 (904/5476/23) стосовно того, що перебування боржника в процедурі банкрутства не звільняє його від сплати судового збору, а відповідні витрати належать до витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність), відшкодування яких врегульовано положеннями статті 30 КУзПБ.

Також зазначено, що джерелом відшкодування витрат арбітражного керуючого може бути фонд, що створюється та фінансується визнаними у справі кредиторами боржника.

Разом з цим, суду не надано доказів звернення арбітражного керуючого до комітету кредиторів щодо даного питання, як і не повідомлено про інші вжиті дії щодо вирішення вказаного питання.

Суд враховує, що на даний час постановою Господарського суду Кіровоградської області від 14.04.2026 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Нідерландське підприємство з іноземними інвестиціями "Безпека меду" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців.

У свою чергу, перебування ТОВ СП "Безпека меду" у процедурі банкрутства на стадії ліквідаційної процедури не є автоматичною підставою для звільнення останнього від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору.

Суд враховує, що Законом України № 4508-IX від 18.06.2025 внесено зміни до Закону України "Про судовий збір", якими, зокрема, доповнено частину другу статті 4 пунктом 2-1, що встановлює оновлені розміри ставок судового збору за подання позовних заяв у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність). Відповідно до зазначених змін: за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 % ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 таких розмірів; за подання позовної заяви немайнового характеру один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, саме оновлені положення закону підлягають застосуванню при визначенні розміру судового збору, який сплачується залежно від характеру заявлених вимог (майнових чи немайнових) у межах справи про банкрутство.

За змістом статей 161, 162, 164 ГПК України при розгляді справ судом в порядку позовного провадження позивач викладає письмово вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування у позовній заяві, до якої додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Приписами статті 174 ГПК України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Частиною 4 статті 174 ГПК України визначено негативний наслідок для позивача у разі невиконання вимог суду щодо усунення недоліків позовної заяви у вигляді повернення позовної заяви без розгляду, про що виноситься ухвала.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи положення ст. 129 Конституції України, господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб.

Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом. Відповідно, суд постановляє, що вимога сплати зборів судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Встановлення державою обов`язку щодо сплати судового збору за звернення до господарського суду у порядку та розмірі, що встановлені Законом України "Про судовий збір" не становить порушення гарантованого йому пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "права на суд".

Позивач не виконав вимоги ухвали суду від 02.04.2026 про залишення позовної заяви без руху, а саме: не усунуто недоліки позовної заяви в частині надання документів, які підтверджують сплату судового збору, у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд повертає позовну заяву і додані до неї документи Арбітражному керуючому Маковію В.М. без розгляду.

Господарський суд звертає увагу Арбітражному керуючому Маковію В.М., що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

З урахуванням надходження позовної заяви через систему "Електронний суд", суд фактично не повертає такі матеріали.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Арбітражного керуючого Маковія В.М. та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали надіслати Арбітражному керуючому Маковію В.М. до електронного кабінету.

Суддя В.В.Тимошевська