ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 916/5004/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г. М. - головуючого, Краснова Є. В., Рогач Л. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Херсонської обласної прокуратури

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 (колегія суддів: Філінюк І. Г. - головуючий, Аленін О. Ю., Богатир К. В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ?Газотранспортна компанія ?Нафтогаз Трейдинг?

до Комунального некомерційного підприємства ?Чаплинська лікарня? Чаплинської селищної ради Херсонської області

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин, що передували постановленню оскарженої ухвали

1.1 Товариство з обмеженою відповідальністю "Газотранспортна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства "Чаплинська лікарня" Чаплинської селищної ради Херсонської області про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу у розмірі 975 414,30 грн, що складається з основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат.

1.2 Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.03.2024 позов задоволено повністю.

1.3 Зазначене рішення суду оскаржив в апеляційному порядку керівник Каховської окружної прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Чаплинської селищної ради та Чаплинської селищної військової адміністрації Каховського району Херсонської області.

2. Короткий зміст оскарженого судового рішення

2.1 Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 апеляційне провадження закрито.

2.2 Суд зазначив, що після відкриття апеляційного провадження встановив, що оскарженим рішенням суду не вирішувалося питання про права, інтереси та/або обов`язки Чаплинської селищної ради та Чаплинської селищної військової адміністрації Каховського району Херсонської області.

3. Короткий зміст касаційної скарги

3.1 У касаційній скарзі Херсонська обласна прокуратура просить цю ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

3.2 На обґрунтування касаційної скарги відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції:

- неправильно застосував статтю 1, 28 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", частину 3, 4, 6, 7 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", статтю 22 Бюджетного кодексу України, а також порушив статтю 86, частину 1 статті 254 ГПК України;

- не врахував того, що Комунальне некомерційне підприємство "Чаплинська лікарня" Чаплинської селищної ради Херсонської області є неприбутковою організацією, що фінансується з місцевого бюджету, рішення суду у цій справі стосується Чаплинської селищної військової адміністрації, яка на цей час виконує функції управління такою установою та має здійснювати її фінансування, у зв`язку з чим стягнення коштів на підставі такого рішення суду безпосередньо впливає на права та обов`язки Чаплинської селищної військової адміністрації Каховського району Херсонської області;

- всупереч вимогам частини 3 статті 86 ГПК України неналежним чином здійснив оцінку доказів в цілому, так і кожного доказу, який міститься у справі у сукупності з метою представництва та захисту прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах. При цьому відхилив клопотання прокурора від 30.01.2026 про зупинення апеляційного провадження у справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/5241/21;

- не взяв до уваги те, що стягнення коштів із закладу охорони здоров`я, який фінансується з місцевого бюджету, безпосередньо впливає на права та обов`язки Чаплинської селищної військової адміністрації Каховського району Херсонської області. Разом із цим, при наявності очевидних підстав, суд питання щодо залучення у справі Чаплинської селищної військової адміністрації Каховського району Херсонської області як третьої особи не вирішував;

- залишив поза увагою той факт, що апеляційну скаргу на рішення суду у справі прокурором подано в "інтересах держави" у цьому випадку об`єктом захисту (конкретизованим легітимним інтересом) є незаконне та нераціональне витрачання бюджетних коштів внаслідок ухваленого з порушення норм матеріального та процесуального законодавства судового рішення та неналежний захист інтересів держави органом контролю.

4. Мотивувальна частина

4.1 За положенням частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог, викладених у касаційній скарзі, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.2 Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

4.3 Стаття 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, а також рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому у статті 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

4.4 У зв`язку із наведеним слід зазначити, що стаття 23 Закону України "Про прокуратуру" містить виключний перелік підстав, за яких прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді. Важливою передумовою є підтвердження судом підстав для такого представництва.

4.5 Цим Законом визначено такий виключний перелік підстав для представництва прокурором інтересів держави у суді: 1) компетентний орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист інтересів (у разі порушення або загрози порушення); 2) взагалі відсутній компетентний орган.

4.6 Прокурор не може бути альтернативним суб`єктом для захисту інтересів держави та замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

4.7 Таким чином, у випадку, коли прокурор реалізовує свої повноваження щодо захисту інтересів держави, зазначені дії не можуть виконувати функції нагляду чи альтернативної заміни компетентного органу, а мають виключно спрямовуватися на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

4.8 Згідно з частиною 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

4.9 При цьому слід зазначити, що процесуальними діями є такі, які передбачені відповідним процесуальним законодавством.

4.10 Відповідно до частини 3 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках (див. наведені вище положення частини 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру") прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

4.11 Частиною 4 статті 53 ГПК України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

4.12 Статтею 41 цього Кодексу визначено склад учасників справи.

4.13 Так, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи (частина 1). При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник (частина 2). У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина 3). У справах про оскарження рішення третейського суду та про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду учасниками справи є учасники третейського розгляду, а також особи, які не брали участі у третейському розгляді, якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов`язки (частина 4). У справах про банкрутство склад учасників справи визначається Кодексом України з процедур банкрутства (частина 5).

4.14 Отже, згідно з цієї статті прокурора не наділено таким самостійним статусом учасника справи як "прокурор".

4.15 Крім того слід зазначити, що звертаючись з апеляційною скаргою, керівник Каховської окружної прокуратури Херсонської області з посиланням на статтю 131-1 Конституції України, абзац 1 частини 3, частину 4 та 6 статті 23 та частини 3, 7 статті 24 Закону України "Про прокуратуру", частини 3, 4 статті 53 ГПК України зазначив про те, що:

- внаслідок ухвалення оскарженого судового рішення фактично за рахунок коштів місцевого бюджету Чаплинської територіальної громади, яка є засновником відповідача та головним розпорядником коштів, за рахунок яких фінансується підприємство, стягнуто на користь суб`єкта господарювання 975 414,30 грн;

- стягнення цих коштів призведе до додаткового навантаження на бюджетну систему України, до нераціонального та неефективного витрачання бюджетних коштів, що створює загрозу порушення економічних (майнових) інтересів держави у бюджетній сфері, у зв`язку з чим Чаплинська селищна військова адміністрація Каховського району Херсонської області, з урахуванням вимог статей 4, 15 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указу Президента України від 27.10.2022 № 738/2022 "Про утворення військової адміністрації населених пунктів у Херсонській області", є органом уповноваженим на захист порушених інтересів у цих правовідносинах;

- ні відповідач, ні Чаплинська селищна військова адміністрація Каховського району Херсонської області не вчиняли дій, які б призвели до реального поновлення інтересів держави відповідними установами, тому у цьому випадку підставою для представництва прокурором інтересів держави в особі Чаплинської селищної військової адміністрації Каховського району Херсонської області є порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при розгляді судом цієї справи призвело до безпідставного стягнення коштів місцевого бюджету;

- неналежний захист інтересів об`єднаної територіальної громади органом місцевого самоврядування створив загрозу економічній безпеці територіальної громади, зокрема щодо економного, цільового та ефективного використання коштів місцевого бюджету, що призвело до порушення інтересів держави у вказаній сфері суспільних відносин. Втрати фінансових ресурсів місцевого бюджету безперечно свідчить про порушення прав та законних інтересів Чаплинської селищної об`єднаної територіальної громади. Дефіцит державного та місцевих бюджетів з перших днів війни став найбільшою фінансовою проблемою країни, і масштаби цієї проблеми лише зростають;

- питання раціонального використання бюджетних коштів залишається пріоритетом представницької діяльності органів прокуратури, у свою чергу неефективне використання та бездіяльність щодо запобіганню таким витратам бюджетних коштів не відповідає інтересам держави та територіальної громади.

4.16 Однак відповідно до частин 1 та 2 статті 22 Бюджетного кодексу України за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

4.17 Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно:

1) за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, ? установи, уповноважені забезпечувати діяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України в особі їх керівників; міністерства, Національне антикорупційне бюро України, Служба безпеки України, Конституційний Суд України, Верховний Суд, вищі спеціалізовані суди, Вища рада правосуддя та інші органи, безпосередньо визначені Конституцією України, в особі їх керівників, а також Державна судова адміністрація України, Національна академія наук України, Національна академія аграрних наук України, Національна академія медичних наук України, Національна академія педагогічних наук України, Національна академія правових наук України, Національна академія мистецтв України, інші установи, уповноважені законом або Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у відповідній сфері, в особі їх керівників;

2) за бюджетними призначеннями, визначеними рішенням про бюджет Автономної Республіки Крим, ? уповноважені юридичні особи (бюджетні установи), що забезпечують діяльність Верховної Ради Автономної Республіки Крим та Ради міністрів Автономної Республіки Крим, а також міністерства та інші органи влади Автономної Республіки Крим в особі їх керівників;

3) за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, ? місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

4.18 Згідно із частиною 5 статті 22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів, зокрема, затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством.

4.19 Розпорядник бюджетних коштів - це бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, довгострокових зобов`язань у рамках державно-приватного партнерства, середньострокових зобов`язань у сфері охорони здоров`я, середньострокових зобов`язань за державними контрактами (договорами) щодо закупівлі озброєння, військової техніки, зброї і боєприпасів та здійснення витрат бюджету (пункт 47 частини 2 статті 2 Бюджетного кодексу України).

4.20 Суд апеляційної інстанції встановив, що договір про постачання природного газу від 12.11.2021 № 20-1136/21-БО-Т укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Комунальним некомерційним підприємством "Чаплинська лікарня" Чаплинської селищної ради Херсонської області, юридичною особою, що створена та діє відповідно до законодавства України. Так, Постачальник зобов`язався поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього Договору. Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем для своїх власних потреб (пункти 1.1, 1.2. Договору).

4.21 З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що Комунальне некомерційне підприємство ?Чаплинська лікарня? Чаплинської селищної ради Херсонської області у спірних правовідносинах, які виникли на підставі договору про постачання природного газу, є їх самостійним учасником, і щодо розрахунків з постачальником природного газу відповідач є розпорядником бюджетних коштів та є самостійною стороною у зобов`язальних правовідносинах.

4.22 При цьому колегія суддів зазначає, що помилкове посилання суду апеляційної інстанції в оскарженій ухвалі на те, що засновником відповідача є Чаплинська районна рада Херсонської області (відповідно до наявного у матеріалах справи витягу, на котрий суд апеляційної інстанції посилався, засновником є Чаплинська селищна рада (запис 2)) не призвело до ухвалення незаконного судового рішення, а тому не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань.

4.23 Наведене правозастосування суду апеляційної інстанції щодо наявності самостійної правосуб`єктності у бюджетної організації у господарських правовідносинах узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 14.11.2024 у справі № 916/4944/23, від 27.06.2025 у справі № 916/158/24.

4.24 Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.03.2026 у справі № 922/5241/21 законодавець визнав очевидно виправданим втручання в остаточне рішення суду для його перегляду з метою не допустити спрямування обов`язкової сили рішення суду на особу, яка не була залучена до участі у справі (пункт 10.26 постанови).

4.25 Однак прокурор не надав доказів на підтвердження того, що спірні договірні відносини будь-яким чином стосуються та/або можуть стосуватися Чаплинської селищної ради та Чаплинської селищної військової адміністрації, зокрема, але не виключно, що саме ці суб`єкти використовували газ, що постачався за договором, здійснювали розрахунки за спожитий газ або будь-яким іншим чином брали участь у названих договірних відносинах.

4.26 Як вбачається, учасником правовідносини щодо яких у даній справі виник спір є Комунальне некомерційне підприємство "Чаплинська лікарня" Чаплинської селищної ради Херсонської області, яке і має визначене положеннями процесуального законодавства право оскаржувати відповідне судове рішення, що ухвалено проти нього.

4.27 Пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

4.28 За змістом статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

4.29 Враховуючи те, що доводи скаржника не спростовують висновків суду апеляційної інстанції про наявність підстав для закриття апеляційного провадження, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

4.30 При цьому слід зазначити, що прокурор безпідставно у своїй касаційній скарзі зазначив у якості позивача керівника Каховської окружної прокуратури Херсонської області, а у якості відповідачів Чаплинську селищну раду та Чаплинську селищну військову адміністрацію Каховського району Херсонської області, оскільки вказані особи в установленому ГПК України порядку таких статусів у цій справі не набули.

4.31 Відповідно до положень статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Херсонської обласної прокуратури у справі № 916/5004/23 залишити без задоволення, а ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Є. В. Краснов

Л. І. Рогач