ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" квітня 2026 р. м. Київ Справа № 911/499/26

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Чікен Стар» про забезпечення позову (вх. № 3164 від 13.04.2026) у справі № 911/499/26

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Чікен Стар

04053, місто Київ, Вознесенський узвіз, будинок 14, офіс 16/55,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Гаврилівська Птахофабрика

01001, місто Київ, Печерський узвіз, будинок 19,

про визнання права іпотекодержателя

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Чікен Стар» звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Гаврилівська Птахофабрика з такими позовними вимогами:

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю Чікен Стар право іпотекодержателя щодо об`єкта нерухомого майна - Бройлерної птахоферми № 11, загальною площею 13614 кв.м, складові об`єкта: санпропусник, площею 218,5 кв.м, А; альтанка, Б; будівля трансформаторної підстанція, В; сарай, Г; пташник, площею 1115,2 кв.м, Є; пташник, площею 1114 кв.м, Ж; пташник, площею 1114,1 кв.м, З; пташник, площею 1115 кв.м, І; пташник, площею 1114,9 кв.м, К; пташник, площею 1115,1 кв.м, Л; пташник, площею 1114,9 кв.м, М; пташник, площею 1115 кв.м, Н; пташник, площею 1113,4 кв.м, О; пташник, площею 1113,3 кв.м, П; пташник, площею 1113,5 кв.м, Р; пташник, площею 1114,2 кв.м, С; склад ГСМ, Т; огорожа, 1-3; кормові бункери, 1-XІV; доріжки, XV; під`їздні майданчики, XVI; септики, Номер, літера XVII-XXІX; дезбар`єри номер XXX- XXXI, розташований за адресою: Київська обл., Бучанський р. (раніше - Вишгородський), с. Гаврилівка, Квартал, 10, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18 - як такого, що виникло в силу закону у зв`язку з його продажем з відстроченням платежу (в кредит) за Договором купівлі-продажу № 1728 від 31 жовтня 2025 року;

- визнати, що Бройлерна птахоферма № 11, загальною площею 13614 кв.м, складові об`єкта: санпропусник, площею 218,5 кв.м, А; альтанка, Б; будівля трансформаторної підстанція, В; сарай, Г; пташник, площею 1115,2 кв.м, Є; пташник, площею 1114 кв.м, Ж; пташник, площею 1114,1 кв.м, З; пташник, площею 1115 кв.м, І; пташник, площею 1114,9 кв.м, К; пташник, площею 1115,1 кв.м, Л; пташник, площею 1114,9 кв.м, М; пташник, площею 1115 кв.м, Н; пташник, площею 1113,4 кв.м, О; пташник, площею 1113,3 кв.м, П; пташник, площею 1113,5 кв.м, Р; пташник, площею 1114,2 кв.м, С; склад ГСМ, Т; огорожа, 1-3; кормові бункери, I-XIV; доріжки, XV; під`їздні майданчики, XVI; септики, Номер, літера XVII-XXIX; дезбар`єри номер ХХХ-ХХХІ, розташований за адресою: Київська обл., Бучанський р. (раніше - Вишгородський), с. Гаврилівка, Квартал, 10, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18, є обтяженою іпотекою (іпотека в силу закону) на користь Позивача в забезпечення виконання Відповідачем зобов`язання зі сплати ціни за Договором у розмірі 8928000 грн - до моменту повного виконання такого зобов`язання.

Через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" у справі № 911/499/26 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Чікен Стар» про забезпечення позову (вх. № 3164 від 13.04.2026), в якій заявник заявляє про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на Бройлерну птахоферму № 11, загальною площею 13614 кв.м, складові об`єкта: санпропусник, площею 218,5 кв.м, А; альтанка, Б; будівля трансформаторної підстанція, В; сарай, Г; пташник, площею 1115,2 кв.м, Є; пташник, площею 1114 кв.м, Ж; пташник, площею 1114,1 кв.м, З; пташник, площею 1115 кв.м, І; пташник, площею 1114,9 кв.м, К; пташник, площею 1115,1 кв.м, Л; пташник, площею 1114,9 кв.м, М; пташник, площею 1115 кв.м, Н; пташник, площею 1113,4 кв.м, О; пташник, площею 1113,3 кв.м, П; пташник, площею 1113,5 кв.м, Р; пташник, площею 1114,2 кв.м, С; склад ГСМ, Т; огорожа, 1-3; кормові бункери, І-ХІV; доріжки, ХV; під`їздні майданчики, ХVІ; септики, Номер, літера XVII-XXIX; дезбар`єри номер XXX-XXXI, розташований за адресою: Київська обл., Бучанський р. (раніше Вишгородський), с. Гаврилівка, Квартал, 10, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18, та заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо Бройлерної птахоферми № 11 до набрання законної сили рішення у справі № 911/499/26.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Чікен Стар про забезпечення позову (вх. № 3164 від 13.04.2026) передано до розгляду судді Господарського суду Київської області Саванчук С.О.

За результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Чікен Стар про забезпечення позову (вх. № 3164 від 13.04.2026) судом встановлене таке.

Забезпечення позову обґрунтовано тим, що невжиття відповідних заходів, на думку позивача, може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист його прав, з огляду на можливість відчуження відповідачем спірного нерухомого майна у зв`язку з відсутністю державної реєстрації іпотеки, яка, за твердженням позивача, виникла в силу закону відповідно до статті 694 Цивільного кодексу України.

Позивач зазначає, що у разі переходу права власності на спірне майно до іншої особи, у тому числі добросовісного набувача, зміниться суб`єктний склад правовідносин, виникнуть нові правовідносини щодо такого майна, що, на його переконання, унеможливить або істотно ускладнить виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову та потребуватиме вжиття додаткових заходів судового захисту.

Крім того, позивач вказує, що відсутність державної реєстрації іпотеки створює ризик втрати забезпечувального характеру спірного майна, що фактично позбавить його можливості реалізувати права іпотекодержателя у разі задоволення позову.

Відповідно до вимог частини 1 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Оцінка матеріалів заяви та висновки суду.

Відповідно до статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З урахуванням позиції, що викладена у пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процессу.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до статей 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, які передбачають обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

1. Щодо доводів про ризик відчуження спірного майна

Позивач обґрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову посиланням на ризик відчуження спірного майна, що, на його думку, може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду. При цьому, позивач фактично зазначає, що іпотека зберігається незалежно від зміни власника майна, у зв`язку з чим відчуження спірного нерухомого майна може ускладнити реалізацію прав іпотекодержателя.

Суд зазначає, що наведені доводи є необґрунтованими та грунтуються на припущеннях.

Відповідно до правової природи іпотеки як способу забезпечення виконання зобов`язання, таке право має акцесорний характер та залежить від існування забезпеченого зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20 зазначила, що право іпотеки є акцесорним та поділяє долю основного зобов`язання, а реалізація прав іпотекодержателя можлива лише за наявності відповідного права вимоги та належного оформлення іпотечного обтяження.

Разом з тим Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2019 у справі № 902/388/18 дійшла висновку, що перехід права власності на предмет іпотеки до іншої особи не припиняє іпотеки, а новий власник такого майна набуває статус іпотекодавця та несе всі обов`язки, пов`язані з іпотечним обтяженням.

Отже, навіть у разі відчуження спірного майна, іпотека зберігає свою чинність для нового власника, що виключає можливість ускладнення або неможливості виконання рішення суду з підстав, на які посилається позивач.

Крім того, судом встановлено, що до матеріалів справи долучено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо спірного об`єкта, а також договір купівлі-продажу нерухомого майна від 31.10.2025 та акт приймання-передачі від 31.10.2025.

Однак, сам по собі факт наявності запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не свідчить про наявність реального ризику невиконання рішення суду, оскільки позивачем не надано жодних доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження спірного майна або порушення прав іпотекодержателя.

Наведені позивачем доводи фактично зводяться до обґрунтування наявності у нього права іпотекодержателя, що є предметом розгляду даної справи по суті, а не підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Сам по собі довід про можливість переходу права власності на спірне майно, за відсутності доказів реального наміру відповідача відчужити таке майно, не свідчить про наявність ризику невиконання рішення суду.

За таких обставин, сам по собі ризик відчуження предмета іпотеки, не є належною та достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням предмету та підстав позову у цій справі.

2. Щодо відсутності пропозицій заявника про зустрічне забезпечення та доводів про відсутність негативних наслідків для відповідача

Позивач зазначає, що застосування заходів забезпечення позову не призведе до негативних наслідків для відповідача.

Суд зазначає, що такі доводи є оціночними та самі по собі не підтверджують необхідності вжиття заходів забезпечення позову, оскільки не підкріплені жодними належними та допустимими доказами.

Водночас, сам характер заявлених заходів забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно, передбачає обмеження права власності відповідача та можливості вільного розпорядження таким майном, що об`єктивно впливає на його господарську діяльність та майнову сферу.

Верховний Суд у своїй усталеній практиці виходить з того, що заходи забезпечення позову мають застосовуватись із дотриманням принципу співмірності та балансу інтересів сторін, а суд зобов`язаний враховувати можливі наслідки їх застосування для відповідача.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 зазначила, що забезпечення позову є винятковим заходом, який застосовується лише за наявності обґрунтованих підстав і за умови дотримання балансу інтересів сторін, при цьому суд повинен оцінити наслідки такого заходу для відповідача.

Відповідно, твердження позивача про відсутність негативних наслідків для відповідача не є доведеними, а застосування заявлених заходів забезпечення позову без належного обґрунтування може призвести до непропорційного обмеження прав відповідача, що суперечить завданню господарського судочинства та принципу рівності сторін.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи позивача про відсутність негативних наслідків для відповідача жодним чином не обгрунтовані та не підтверджені належними і допустимими доказами, тоді як сам характер заявлених заходів забезпечення позову свідчить про можливість істотного обмеження прав відповідача. За відсутності належного обґрунтування необхідності їх застосування та з урахуванням принципу співмірності і балансу інтересів сторін, підстав для задоволення заяви про забезпечення позову також з урахуванням цих висновків суд не вбачає.

За результатами дослідження та оцінки матеріалів справи щодо забезпечення позову в їх сукупності, з огляду на вказані вище вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову у забезпеченні позову, оскільки заявником не доведено належними доводами і доказами імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в даній справі у разі невжиття таких заходів забезпечення позову, та, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також зважаючи на неспівмірність заходів до забезпечення позову заявленим позивачем вимогам та збалансованості інтересів обох сторін.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви (вх. № 3164 від 13.04.2026) Товариства з обмеженою відповідальністю Чікен Стар (04053, місто Київ, Вознесенський узвіз, будинок 14, офіс 16/55, ) про забезпечення позову у справі № 911/499/26 - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 14.04.2026 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Суддя С.О. Саванчук