ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2026 р. Справа № 918/175/26

Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нексора Тех"

про стягнення коштів

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - Позивач) звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нексора Тех" (далі - Відповідач) в якій просить стягнути 37 684,80 грн неустойки.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між 02.07.2025 року військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нексора Тех" було укладено Договір про закупівлю товарів для потреб безпеки та оборони № 76ПС/25/365. Згідно п. 1.3. Договору, асортимент (номенклатура) та загальна кількість товару, що поставляється за цим договором, а також інші вимоги до товару за необхідності, узгоджуються сторонами у специфікації до цього договору, яка викладена у додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору сторонами була підписана специфікація, якою були узгоджені номенклатура та кількість товару, а саме: холодильна шафа COOLTECH GN1410TN у кількості 2 шт. на суму 180000,00 грн; морозильна скриня ESSIN BD650 у кількості 24 шт. на суму 777600,00 грн. Загальна ціна товару становить 957 600,00 грн, в. т. ч. ПДВ 159 600,00 грн. Абзацом 4 пункту 3.1. Договору визначений строк (термін) поставки товару - 30.08.2025 р. Однак, товар у визначений сторонами строк поставлений не був, а саме: 23.09.2025 р. були поставлені морозильні скрині ESSIN BD650 у кількості 24 шт. на суму 777600,00 грн; 10.10.2025 р. були поставлені холодильні шафи COOLTECH GNS1410TN у кількості 2 шт. на суму 180 000,00 грн.

Позивач вказує, що п.п. 5.2.1. п. 5.2. Договору передбачено, що за порушення встановлених цим договором строків виконання зобов`язань, постачальник зобов`язаний сплатити покупцю пеню у розмірі 0,1 відсотка ціни товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% (сім відсотків) вказаної ціни.

Враховуючи вищевказане, військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України, у зв`язку з порушенням строку поставки частини товару ТОВ "Нексора Тех", згідно п. п. 5.2.1. Договору про закупівлю товарів для потреб безпеки та оборони № 76ПС/25/365 від 02.07.2025 року, нараховано 25 084,80 грн пені (за період з 31.08.2025 року по 09.10.2025 року) та 12 600,00 грн 7 % штрафу.

Позивачем 17.09.2025 р. було направлено на адресу відповідача Вимогу № 2 в якій зазначено, що за невиконання зобов`язань з поставки товару за договором про закупівлю товарів для потреб безпеки та оборони № 76ПС/25/365 від 02.07.2025 р. ТОВ "Нексора Тех" зобов`язано перерахувати на користь військової частини НОМЕР_1 НГ України пеню у сумі 17236,80 грн до 26.09.2025 р. включно.

Позивачем 15.10.2025 р. було направлено на адресу відповідача претензію № 2 в якій вказано, що за порушення строку виконання зобов`язання з поставки товару за договором про закупівлю товарів для потреб безпеки та оборони № 76ПС/25/365 від 02.07.2025 р., ТОВ "Нексора Тех" зобов`язано перерахувати на користь військової частини НОМЕР_1 НГ України неустойку на загальну суму 37 684,80 грн до 23.10.2025 р. (включно). Вказана претензія залишена ТОВ "Нескора Тех" без відповіді.

13.02.2026 року до господарського суду від позивача надійшло клопотання відповідно до якого позивачем уточнено вимоги щодо стягнення з відповідача судового збору.

27.02.2026 року до господарського суду від відповідача - ТОВ "Нексора Тех" надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого просить суд зменшити пеню до 11 584,8 грн та штрафу до 6 300,0 грн за порушення строку поставки товару за договором, в іншій частині позову відмовити.

У вказаному відзиві відповідач не погоджується із порядком нарахування штрафних санкцій. Відповідно до умов договору, строк (термін) поставки товару - 30.08.2025 р. - субота. Позивачем не правильно визначено початок періоду нарахування пені, а саме, не враховано норми ст. 254 ЦК України (перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок). Відповідач, здійснивши власний перерахунок неустойки, не погоджується із нарахованими сумами та вважає за необхідне здійснити власний розрахунок штрафних санкцій: пеня (холодильні шафи): 180000,00 грн х 0,1% х 38 діб (02.09.2025-09.10.2025) = 6 840,00 грн; пеня (морозильні скрині): 777 600,00 грн х 0,1% х 21 доба (02.09.2025-22.09.2025) = 16 329,60 грн; штраф: 180 000,00 х 7% = 12 600,00 грн. Всього: 35 769,60 грн.

Відповідач зазначає, що постачальником повідомлялося про причини затримки постачання товару, шляхом направлення офіційного листа від Адміністрації морського порту Чорноморськ. Товар, який постачався на виконання вищеукладеного договору, імпортувався на митну території України морськими логістичними шляхами, саме через це і сталася затримка товару під час транспортування, про що покупець був повідомлений. Таким чином, ТОВ "Нексора Тех" вважає причини порушення взятих на себе зобов`язань такими, що характеризуються як форс-мажорні обставини.

04.03.2026 року до господарського суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідно до якої вказує про те, що пунктом 3.1. Договору встановлено строк (термін) поставки товару, а саме - 30.08.2025 р. При цьому, відповідно до п. 3.3. Договору, покупець набуває право власності на товар в моменту передачі товару та товаросупровідних документів, що підтверджується підписами сторін на видатковій накладній. З аналізу викладеного вбачається, що строк (термін) виконання зобов`язання з поставки (передачі) товару покупцю встановлюється саме Договором. При цьому, будь-яких посилань на "робочі дні" чи перенесення зобов`язання з поставки (передачі) товару на наступний робочий день у разі припадання кінцевої дати поставки на вихідний день положення договору не містять. Статтею 254 ЦК України врегульовано загальний перебіг строків, а не питання строку (терміну) виконання зобов`язань, зокрема зобов`язань з поставки (продажу/передачі) товарів за правочинами купівлі-продажу. На думку позивача, твердження представника позивача про невірний обрахунок неустойки з огляду на приписи статті 254 ЦК України є помилковим.

Крім того, відповідач зазначає, що будь-яких доказів надіслання позивачу повідомлення про неможливість вчасного виконання зобов`язань за Договором в частині поставки товару матеріали справи не містять. Окрім цього, п. 6.3. Договору обумовлено, що доказами виникнення форс-мажорних обставин є документи, які видаються саме ТПП України або регіональними ТПП. Будь-яких посилань на листи ДП "Адміністрація морських портів України", як на документи що підтверджують виникнення форс-мажорні обставини Договір не містить.

Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено: здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - п`ять днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень - п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив; встановити відповідачу строк для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - п`ять днів з дня отримання даної ухвали.

Господарським судом Рівненської області ухвалою від 12.02.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано строк для реалізації сторонами процесуальних прав.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, крім випадку, передбаченого частиною другою цієї статті. Клопотання Антимонопольного комітету України про проведення перевірки суб`єкта господарювання, накладення арешту, вилучення предметів, оригіналів документів чи інших носіїв інформації, а також про доступ до приміщень, систем електронних комунікацій чи місць зберігання інформації, які можуть свідчити про ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції чи можуть бути доказами у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, розглядається протягом двох робочих днів з моменту надходження.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Враховуючи, що ухвалу про відкриття провадження у цій справі постановлено судом 12.02.2026 року, тому справа, з урахуванням ч. 4 ст. 116 ГПК України, має бути розглянута в строк до 13.04.2026 р.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

02.07.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нексора Тех" (Постачальник) та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (Покупець) було укладено Договір № 76ПС/25/365 про закупівлю товарів для потреб безпеки та оборони (далі - Договір), за умовами п.1.1. якого, постачальник зобов`язується в порядку та на умовах передбачених цим договором, передати (поставити) у власність покупця холодильна шафа, морозильна скриня (далі за текстом - Товар), який належить постачальнику на праві власності товару, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.2. - п. 1.3. Договору, код товару згідно ДК 021:2015:39710000-2 Електричні побутові прилади. КЕКВ - 3110. Асортимент (номенклатура) та загальна кількість товару, що поставляється за цим договором, а також інші вимоги до товару за необхідності, узгоджуються сторонами у специфікації до цього договору, яка викладена у додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (далі - Специфікація).

Згідно пункту 1 розділу 2 Договору, ціна договору визначається загальною ціною партій товару та становить 957 600,00 грн, в. т. ч. ПДВ 159 600,00 грн.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що місце поставки товару: Україна, Київська обл., м. Вишгород, вул. Кульчицького 1. Базис поставки - DDP згідно міжнародних комерційних умов "Інкотермс-2020". Вартість послуг з доставки, вартість упаковки та маркування товару включена до ціни товару. Відвантаження товару здійснюється силами та засобами постачальника. Строк (термін) поставки товару - 30.08.2025 р.

Разом з товаром постачальник зобов`язаний передати покупцю наступні документи (по тексту цього договору - товаросупровідні документи): видаткову накладну на товар у двох автентичних примірниках (по одному для кожної із сторін) (п.п. 3.2.1. п. 3.2. Договору).

Відповідно до п. 5.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Види штрафних санкцій:

- за порушення встановлених цим договором строків виконання зобов`язань, постачальник зобов`язаний сплатити покупцю пеню у розмірі 0,1 відсотка ціни товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% (сім відсотків) вказаної ціни;

- за порушення встановлених цим договором умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товару постачальник зобов`язаний сплатити покупцю штраф у розмірі двадцяти відсотків ціни неякісних (некомплектних) Товарів.

Строк виконання зобов`язань щодо сплати штрафних санкцій встановлюється письмовою вимогою покупця. Постачальник зобов`язаний сплатити штрафні санкції шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок покупця, зазначений у письмовій вимозі (п.п. 5.2.1. та п.п. 5.2.2. п. 5.2. Договору).

Відповідно до п. 6.1. - п. 6.4. Договору, сторони звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань по цьому договору, внаслідок настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), таких як: епідемії, повінь, пожежа, землетрус, а також у випадку війни і військових дій, масових заворушень, страйків, блокади, епідемій та введенням в зв`язку з цим карантинних обмежень тощо, при умові, що ці обставини безпосередньо вплинули на виконання умов договору. В цьому випадку строк виконання зобов`язань по договору продовжується на строк дії вказаних обставин. Сторона, яка не має можливості виконувати свої зобов`язання за цим договором внаслідок настання обставин непереборної сили, повинна письмово повідомити іншу сторону про виникнення цих обставини не пізніше ніж протягом 3-х (трьох) робочих днів з моменту їх настання. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України або регіональними торгово-промисловими палатами. Виникнення форс-мажорних обставин є підставою для продовження строку дії договору та/або строку виконання зобов`язань щодо поставки товару згідно п.п. 7.3.4. п. 7.3. Договору.

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє в межах дії воєнного стану в Україні, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні", зі змінами та доповненнями, а в частині виконання гарантійних зобов`язань та зобов`язань з оплати - до повного виконання сторонами прийнятих зобов`язань. Строк дії Договору може бути продовжений за згодою сторін у разі продовження строку дії воєнного стану в Україні понад період, але не довше ніж до 26.12.2025 р.(п. 7.1. Договору).

Згідно п. п. 7.3.4. п. 7.3. Договору, зміни до договору вносяться шляхом укладення сторонами додаткової угоди у письмовій формі, крім випадків визначених цим договором та законодавством. Істотні умови договору не можуть бути змінені після його укладення до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: продовження строку дії договору та/або строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Відповідно до п. 9.6. Договору, документи (повідомлення, вимоги), що стосуються неналежного виконання сторонами зобов`язань за договором, його розірвання, вимоги про сплату штрафних санкції, припинення строку дії, повідомлення про зміну реквізитів сторін, настання форс-мажорних обставин, а також подібне повідомлення (звернення, вимога) вважаються належним чином здійсненими (наданими) іншій стороні, якщо вони були передані (направлені) стороні в один із наступних способів: були передані особисто в руки представнику сторони; були направлені стороною засобами поштового зв`язку цінним листом з описом вкладення.

Згідно специфікації (додаток № 1 до договору про закупівлю товарів для потреб безпеки та оборони № 76ПС/25/365 від 02.07.2025 року) сторони погодили наступні вимоги до товару: номенклатура (асортимент), кількість товару, що буде поставлений на виконання умов договору - холодильна шафа COOLTECH GN1410TN у кількості 2 шт. на суму 180 000,00 грн; морозильна скриня ESSIN BD650 у кількості 24 шт. на суму 777 600,00 грн. Загальна ціна товару становить 957 600,00 грн, в. т. ч. ПДВ 159 600,00 грн.

Вказаний Договір та специфікація підписані повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

На виконання умов Договору про закупівлю товарів для потреб безпеки та оборони № 76ПС/25/365 від 02.07.2025 року відповідачем, з пропуском встановленого договором строку, здійснено поставку товару згідно видаткових накладних: № 122 від 23.09.2025 року на суму 777600,00 грн; № 143 від 10.10.2025 року на суму 180 000,00 грн.

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулася до ТОВ "Нексора Тех" з вимогою № 2 (№ 10/27/9/1-6181-2025 року від 17.09.2025 року) в якій зазначено, що за невиконання зобов`язань з поставки товару за договором про закупівлю товарів для потреб безпеки та оборони № 76ПС/25/365 від 02.07.2025 р., ТОВ "Нексора Тех" зобов`язане перерахувати на користь військової частини НОМЕР_1 НГ України пеню у сумі 17 236,80 грн до 26.09.2025 р. включно.

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулася до ТОВ "Нексора Тех" з претензією № 2 (№ 10/27/9/1-7335-2025 року від 15.10.2025 року) в якій зазначено, що за порушення строку виконання зобов`язання з поставки товару за договором про закупівлю товарів для потреб безпеки та оборони № 76ПС/25/365 від 02.07.2025 р., ТОВ "Нексора Тех" зобов`язане перерахувати на користь військової частини НОМЕР_1 НГ України неустойку на загальну суму 37 684,80 до 23.10.2025 р. (включно).

Враховуючи, що відповідач припустився прострочення поставки товару відповідно до Договору про закупівлю товарів для потреб безпеки та оборони № 76ПС/25/365 від 02.07.2025 року, позивач відповідно до п.п. 5.2.1. п. 5.2. Договору просить суд стягнути з ТОВ "Нексора Тех" пеню у розмірі 25 084,80 грн (за період з 31.08.2025 року по 09.10.2025 року) та 12 600,00 грн 7 % штрафу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на лист ДП "Адміністрація морських портів України" (№ 1716/15-03-01/вих від 01.09.2025 року), яким повідомлено, що внаслідок воєнних дій рф в акваторії морського порту Чорноморськ існує мінна небезпека. При цьому, відповідач зазначає, що постачальником повідомлялося про причини затримки постачання товару, шляхом направлення офіційного листа від Адміністрації морського порту Чорноморськ.

Проте, доказів повідомлення позивачем про причини затримки постачання товару відповідача, суду не подано.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України, судом враховано законодавство що встановлює та регулює договірні зобов`язання, які виникають на підставі договору поставки.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 14 ЦК України визначено, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно частини 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. 1 та ч. 2 ст. 614 ЦК України).

Статтями 546, 549 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.

Умовами п.п. 5.2.1. п. 5.2. Договору сторони передбачили, що види штрафних санкцій: за порушення встановлених цим договором строків виконання зобов`язань, постачальник зобов`язаний сплатити покупцю пеню у розмірі 0,1 відсотка ціни товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% (сім відсотків) вказаної ціни.

Відповідно до ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Пунктом 3.1 Договору сторони передбачили, що строк (термін) поставки товару - 30.08.2025 р.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно, з урахунням ч. 5 ст. 254 ЦК України, останній день поставки товару є 01.09.2025 року (понеділок - перший робочий день), оскільки 30.08.2025 року - субота (вихідний день).

Таким чином, прострочення з поставки товару за умовами договору розпочинається з 02.09.2025 року.

Позивачем нараховано штрафні санкції за період після 30.08.2025 року (з 31.08.2025 року) (пеню у розмірі 0,1 відсотка ціни товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення та штраф у розмірі 7% вказаної ціни за прострочення понад тридцять днів).

Відповідно ч. 4 та ч. 5 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні судом, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, судом визнано доведеним факт прострочення відповідачем поставки товару згідно Договору № 76ПС/25/365 про закупівлю товарів для потреб безпеки та оборони від 02.07.2025 року, що є підставою для застосування до останнього господарських санкцій, обумовлених п. 5.2.1. п. 5.2. даної угоди.

За таких обставин, перевіривши період нарахування штрафу, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині нарахування та стягнення з відповідача 12 600,00 грн штрафу, за порушення строків поставки товару понад тридцять днів (7 % (сім відсотків) вказаної ціни).

При цьому, перевіривши подані позивачем розрахунки пені, судом встановлено, що відповідні розрахунки здійснено позивачем з порушенням періодів нарахування. Відтак, суд, здійснивши перерахунок нарахувань, загальна сума пені становить 23 169,60 грн (при заявленому 25 084,80 грн), а саме: 16 329,60 грн - за період з 02.09.2025 року по 22.09.2025 року по видатковій накладній № 122 від 23.09.2025 р. та 6 840,00 грн - за період з 02.09.2025 року по 09.10.2025 року по видатковій накладній № 143 від 10.10.2025 р., а отже обґрунтованою судом визнається саме ця сума.

Щодо клопотання про зменшення пені та штрафу на 50 %, суд зазначає наступне.

В клопотанні про зменшення пені та штрафу відповідач зазначає, що зобов`язання за договором відповідачем перед позивачем виконанні у повному обсязі із незначним простроченням. Під "незначним простроченням" мається на увазі порушення терміну виконання зобов`язання строк, що є некритичним у даних правовідносинах, адже товар, що постачався за укладеними договорами не має унікальних особливостей або ж не задовольняє особливі потреби позивача, що робило би його вкрай критичним і відповідно несвоєчасне постачання цього товару спричинило би непоправні збитки для позивача. На підставі вищенаведеного, ТОВ "Нексора Тех" вважає вимоги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України такими, що порушують принципи справедливості, добросовісності та розумності, а тому не можуть бути задоволенні у повному обсязі. Відповідно, відповідач вважає наявні підстави для зменшення розміру неустойки на 50%.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При застосуванні ч. 3 ст. 551 ЦК України слід мати на увазі, що поняття "значно" є оціночним і має конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку. При цьому слід враховувати, що правила ч. 3 ст. 551 ЦК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

З аналізу зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення санкцій. Отже, вирішення питання про зменшення штрафних санкцій та розмір, до яких вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. У зазначеній нормі ГПК йдеться про можливість зменшення розміру саме неустойки (штрафу, пені), а тому вона не може застосовуватися у вирішенні спорів, пов`язаних з відшкодуванням сум збитків та шкоди (стаття 22, глава 82 Цивільного кодексу України). Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв`язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України. Якщо відповідні санкції застосовуються не у зв`язку з порушенням зобов`язання, а з інших передбачених законом підстав (наприклад, за порушення вимог конкурентного законодавства), їх розмір не може бути зменшено судом.

Відповідно до висловленої Великою Палатою Верховного Суду викладеної у постанові від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18 правової позиції:

"Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Наприклад, такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549-552 ЦК України. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити. Якщо неустойка стягується понад збитки (частина перша статті 624 ЦК України), то вона також не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер."

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 09.03.2023 року у справі № 902/317/22:

"Зі змісту вказаних норм вбачається, що законодавець надав суду можливість зменшувати штрафні санкції, який, у свою чергу, має керуватися при вирішенні такого питання не лише принципом свободи договору, який полягає у можливості узгодити сторонами правочину різноманітні штрафні санкції, так і принципом справедливості, добросовісності та розумності. Положення статей 233 ГК України та 551 ЦК України при вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій є універсальними у правозастосуванні, що підтверджується сталою практикою Верховного Суду. При цьому слід враховувати, що застосування статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України є правом суду та залежить виключно від встановлених судом конкретних обставин кожної справи за наслідками правової оцінки спірних правовідносин та поданих сторонами доказів, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, Верховний Суд у низці постанов зазначав про те, що, вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), майновий стан сторін. При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки [аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 29.09.2020 у справі №909/1240/19 (909/1076/19), тощо].

Поряд із засадою цивільного законодавства свобода договору (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України) також містить таку засаду як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6). Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з`ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об`єктивну істину. Загалом зміст цих принципів (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону (правова позиція, викладена у постанові об`єднаної плати Верховного Суду Касаційного господарського суду від 06.12.2019 у справі №910/353/19)."

Верховний Суд в постанові від 23.02.2023 року у справі № 905/1677/16 констатував, що застосоване у ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України словосполучення "суд має право" та "може бути зменшений за рішенням суду" свідчить про те, що саме суди першої та апеляційної інстанцій користуються певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення. Закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд оцінити при ухваленні рішення.

Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання (аналогічний висновок міститься у п. 23 постанови Верховного Суду від 24.05.2022 року у справі № 910/10675/21).

Приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань застосування таких санкцій до боржника є стимулювання належного виконання ним договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені та/або штрафу фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2022 року у справі № 922/2141/21).

Факт порушення взятих на себе договірних зобов`язань з боку відповідача підтверджується зібраними у справі доказами та не запаречується останнім. Крім того, відповідачем у клопотанні не наведено жодних обґрунтувань та не надано суду належних доказів на підтвердження наявності виключних обставин, які б могли бути підставою для зменшення розміру пені та штрафу. Не надано суду і доказів на підтвердження скрутного фінансового становища відповідача.

З огляду на зазначене, з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності та за відсутності доказів про наявність об`єктивних причин не своєчасного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, суд дійшов до висновку про відсутність існування виняткових обставин, які могли бути підставою для застування частини 3 статті 551 ЦК України, а тому у задоволенні клопотання про зменшення розміру пені та штрафу суд відмовляє.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За умовами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік", установлено з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3209 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб - 3328 гривень.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позовна заява була подана через підсистему "Електронний суд" та заявлено вимогу майнового характеру, позивачем необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 2 662,40 грн (3 328,00 х 0,8).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України).

Як встановлено судом, у зв`язку з тим, що спір у цій справі виник внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Нексора Тех", яке вчасно не вчинило заходів до поновлення порушених прав і законних інтересів позивача (здійснено поставку товару з порушенням строків визначених договором), а тому, судові витрати у справі по сплаті судового збору (з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору) у розмірі 2 662,40 грн покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нексора Тех" (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 112, ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) 23 169,60 грн (двадцять три тисячі сто шістдесят дев`ять гривень 60 копійок) пені, 12 600,00 грн (дванадцять тисяч шістсот гривень 00 копійок) штрафу та 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягувач: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Нексора Тех" (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 112, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Р.В. Романюк