УХВАЛА

м. Київ

09.04.2026Справа № 910/4690/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Шмиги В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп-2000» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/4690/23

За позовом Фізичної особи-підприємця Мазурика Богдана Володимировича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп-2000»

про стягнення 80599,88 грн

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача (заявника): Пікуля С.В.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Мазурик Богдан Володимирович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп-2000» (далі - відповідач) про стягнення 80599,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором-заявкою на перевезення вантажу №2538 від 14.02.2022, у зв`язку з чим позивач просив стягнути основний борг у розмірі 65808,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 12823,05 грн та 3% річних у розмірі 1968,83 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/4690/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Мазурика Богдана Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп-2000» про стягнення коштів задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп-2000» на користь Фізичної особи-підприємця Мазурика Богдана Володимировича основний борг у розмірі 65808,00 грн, 3% річних у розмірі 1968,83 грн, інфляційні втрати у розмірі 12823,05 грн, витрати пов`язані з перекладом у розмірі 400,00 грн та судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 встановлено органу (особі), що проводитиме примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 у справі №910/4690/23 в порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України нараховувати 3% річних на суму основного боргу, починаючи з 24.03.2023 (наступний день після закінчення визначеного позивачем періоду нарахування 3% річних) до моменту сплати суми основного боргу за такою формулою: (СОБ*3*КДП)/КДР/100= сума річних, де СОБ - сума основного боргу, 3 - 3 відсотка річних, КДП - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році.

На виконання рішення, 11.08.2023 Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

23.02.2026 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп-2000» надійшла заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/4690/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2026 прийнято заяву до розгляду, призначено розгляд заяви на 12.03.2026 та запропоновано учасникам справи у строк до 09.03.2026 (включно) надати суду письмові пояснення по суті заяви.

У судовому засіданні 12.03.2026 суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про зобов`язання заявника (відповідача) надати суду оригінали всіх документів доданих до заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/4690/23 (для огляду), у тому числі платіжних інструкцій №1707, 1770, 1769 від 10.07.2023 та угоди про прощення боргу №1 від 27.07.2023; зобов`язання ФОП Мазурика Богдана Володимировича надати суду письмові пояснення щодо укладення угоди про прощення боргу №1 від 27.07.2023 та обґрунтування суми, вказаної в заяві про відкриття виконавчого провадження від 19.01.2026 та відкладено судове засідання на 09.04.2026.

У судове засідання 09.04.2026 з?явився представник заявника (відповідача) надав свої пояснення по суті спору та надав до огляду оригінали документів долучених до заяви, у свою чергу, позивач не надав пояснень по суті поданої заявником заяви, як і не з?явився у судове засідання, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви. Про причини неявки суд не повідомив, втім, з урахуванням вимог частини 3 статті 328 Господарського процесуального кодексу України, його неявка не перешкоджає розгляду заяви, тому суд на місці постановив розгляд заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню проводити за його відсутності.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням обґрунтування поданої заяви, суд дійшов висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп-2000» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/4690/23 з огляду на наступне.

Частинами 1 та 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №910/9026/13 від 12.10.2018, у межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник вказує, що ФОП Мазурик Б.В. подав до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України заяву від 19.01.2026 про відкриття виконавчого провадження з наказом, відповідно до якої просив стягнути з ТОВ «Темп-2000» грошові кошти в розмірі 8791,88 грн, при цьому, у вказаній заяві стягувач зазначає, що на виконання рішення суду у справі №910/4690/23 боржником сплачено грошові кошти лише в розмірі 74892,00 грн.

11.02.2026 державним виконавцем Печерського ВДВС відкрито виконавче провадження №80218012 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 11.08.2023 у справі №910/4690/23.

При цьому, заявник зазначає, що між ФОП Мазурик Б.В. та ТОВ «Темп-2000» було укладено угоду про прощення боргу №1 від 27.07.2023, за умовами пунктів 4, 7 якої сторони погодили, що кредитор (позивач у даній справі) звільняє боржника (відповідача у даній справі) від обов?язку перерахувати на користь кредитора грошові кошти на суму 14791 (чотирнадцять тисяч сімсот дев?яносто одна) грн 88 коп. стягнуті з боржника у судовій справі №910/4690/23, з яких 1968,83 грн - 3% річних, 12823,05 грн - інфляційні втрати. Зазначені в цьому пункті зобов?язання боржника є припиненими з моменту підписання цієї угоди. З моменту підписання цієї угоди кредитор вважає рішення Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 у справі №910/4690/23 таким, що виконано боржником повністю та належним чином.

Водночас, сплата основного боргу та судових витрат, згідно рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/4690/23 на користь позивача була виконана третьою особою ТОВ «Листпак» на підставі договору доручення №05/07-23-47 від 05.07.2023 укладеного з ТОВ «Темп-2000», що підтверджується платіжними інструкціями №1707 від 10.07.2023 на суму 65808,00 грн (основний борг), №1770 від 10.07.2023 на суму 2684,00 грн (судовий збір) та №1769 від 10.07.2023 на суму 400,00 грн (витрати на переклад).

Таким чином, за твердженням заявника, обов?язок ТОВ «Темп-2000», встановлений рішенням Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 у справі №910/4690/23 щодо сплати на користь ФОП Мазурика Б.В. грошових коштів, є повністю припиненим ще до відкриття виконавчого провадження.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Наведеного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 24.06.2020 року у справі №520/1466/14-ц, від 09.09.2021 року у справі №824/67/20, від 09.06.2022 року у справі №2-118/2001.

Враховуючи імперативні приписи статті 129-1 Конституції України, статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язковості виконання судового рішення, що набрало законної сили, положення статті 328 Господарського процесуального кодексу України визначають можливість визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, лише за наявності для цього безумовних і безспірних підстав, тобто є процедурною нормою, що врегульовує правовідносини між боржником і стягувачем на стадії виконання рішення.

Як вже зазначалося вище, підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання. Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі №755/15479/15-ц.

Отже, до матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Приписами статті 605 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

У частині 1 статті 598 Цивільного кодексу України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Частиною 1 статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено судом, між ФОП Мазурик Б.В. та ТОВ «Темп-2000» було укладено угоду про прощення боргу №1 від 27.07.2023, за змістом якої з моменту її підписання кредитор вважає рішення Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 у справі №910/4690/23 таким, що виконано боржником повністю та належним чином.

Наведена обставина з припинення зобов?язань відповідача згідно рішення Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 у справі №910/4690/23 не заперечується учасниками справи.

При цьому, суд зауважує, що матеріали справи станом на момент розгляду даної заяви не містять доказів недійсності угоди про прощення боргу №1 від 27.07.2023, а тому правомірність останнього в силу приписів статті 204 Цивільного кодексу України презюмується.

Таким чином, враховуючи, що основний борг та судові витрати у загальному розмірі 68892,00 грн були сплачені на користь ФОП Мазурика Б.В. повіреною особою відповідача ТОВ «Листпак», а решта боргу у розмірі 14791,88 грн (компенсаційні втрати нараховані в порядку статті 625 ЦК України) була прощена позивачем на підставі угоди про прощення боргу №1 від 27.07.2023, суд дійшов висновку, що у ТОВ «Темп-2000» відсутній обов?язок сплати коштів на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 у справі №910/4690/23, що є підставою для визнання наказу Господарського суду міста Києва від 11.08.2023 у справі №910/4690/23 таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп-2000" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись статтями 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп-2000» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/4690/23 задовольнити.

2. Визнати наказ Господарського суду міста Києва у справі №910/4690/23 від 11.08.2023 про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва №910/4690/23 від 19.07.2023 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп-2000» на користь Фізичної особи-підприємця Мазурика Богдана Володимировича основного боргу у розмірі 65808,00 грн, 3% річних у розмірі 1968,83 грн, інфляційних втрат у розмірі 12823,05 грн, витрат пов`язаних з перекладом у розмірі 400,00 грн та судового збору у розмірі 2684,00 грн. Органу (особі), що проводитиме примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 у справі №910/4690/23 в порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України нараховувати 3% річних на суму основного боргу, починаючи з 24.03.2023 (наступний день після закінчення визначеного позивачем періоду нарахування 3% річних) до моменту сплати суми основного боргу за такою формулою: (СОБ*3*КДП)/КДР/100= сума річних, де СОБ - сума основного боргу, 3 - 3 відсотка річних, КДП - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили 09.04.2026 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.04.2026.

СуддяТ.В. Васильченко