ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

27 квітня 2026 року м. ХарківСправа № 922/2024/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши спільну Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Комунального підприємства "Тепловодопостачання Височанської селищної ради" (вх.№ 9533 від 21.04.2026) про затвердження мирової угоди разом із оригіналом тексту такої угоди у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (місцезнаходження: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1; )
до Комунального підприємства "Тепловодопостачання Височанської селищної ради" (місцезнаходження: 62458, Харківська область, смт. Покотилівка, вулиця Незалежності, будинок 57; )
про стягнення 4 002 307,13 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Тепловодопостачання Височанської селищної ради" про стягнення заборгованості за Договором постачання природного газу №6257-ТКЕ(23)-32 від 17.11.2023 у розмірі 4 002 307,13 грн. (2 767 044,89 грн. - основний борг, 617 029,21 грн. - пеня, 115 926,48 грн. - 3% річних, 502 306,55 грн. - інфляційні втрати).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.09.2025 судом Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" задоволено повністю. Стягнуто з КП "Тепловодопостачання Височанської селищної ради" на користь ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" заборгованість за Договором постачання природного газу №6257-ТКЕ(23)-32 від 17.11.2023 у розмірі 4 002 307,13 грн. (2 767 044,89 грн. - основний борг, 617 029,21 грн. - пеня, 115 926,48 грн. - 3% річних, 502 306,55 грн. - інфляційні втрати), а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 48 027,69 грн.

10.12.2025 на виконання рішення Господарського суду Харківської області судом видано відповідний наказ.

18.03.2026 до Господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" через систему "Електронний суд" надійшла заява (вх.№ 6682/26 від 18.03.2026) про затвердження мирової угоди разом із текстом такої угоди.

23.03.2026 до Господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" засобами поштового зв`язку надійшла спільна заява (вх.№ 6864/26 від 23.03.2026) про затвердження мирової угоди разом із оригіналом тексту такої угоди.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.03.2026 судом заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (вх.№ 6682/26 від 18.03.2026) про затвердження мирової угоди разом із текстом такої угоди (з додатком) та заяву (вх.№ 6864/26 від 23.03.2026) про затвердження мирової угоди разом із оригіналом текста такої угоди повернуто без розгляду.

21.01.2026 до Господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" засобами поштового зв`язку надійшла спільна заява (вх.№ 9533 від 21.04.2026) про затвердження мирової угоди разом із оригіналом тексту такої угоди.

Розглянувши матеріали вказаної заяви, суд зазначає таке.

За приписами ч.ч.1-4 ст.192 Господарського процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Отже, вказаною статтею врегульовано питання завершення судового процесу у зв`язку з врегулюванням сторонами спору до моменту прийняття рішення у справі.

У випадку укладання позивачем і відповідачем мирової угоди та затвердження такої угоди судом, провадження по справі підлягає закриттю.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.330 Господарського процесуального кодексу України визначено, що мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала (ч.2 ст.330 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 12.03.2009 у справі «Матківська проти України» (заява №38683/04), судовий розгляд і виконавче провадження це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також, що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №910/10031/13, від 11.03.2021 у справі №910/2954/17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №34/425.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Розгляд справи №922/2024/25 по суті завершений ухваленням рішення від 15.09.2025, яке набрало законної сили 14.10.2025 і на виконання якого видано відповідний наказ. Отже, перша стадія судового провадження завершена. Можливість врегулювання спору сторонами шляхом укладення мирової угоди на цій стадії сторонами не реалізована.

Таким чином, після завершення судового процесу право на укладення мирової угоди може бути реалізовано лише в процесі примусового виконання судового рішення, тобто за наявності відкритого виконавчого провадження, оскільки така заява подається сторонами в порядку норм ст.330 Господарського процесуального кодексу України саме виконавцеві, який потім звертається із нею до суду.

Відтак, процесуальний закон чітко визначає суб`єктів, які вправі подати до суду мирову угоду, укладену у процесі виконання рішення, а саме такими суб`єктами є державний або приватний виконавець, на виконанні в яких знаходиться відповідне виконавче провадження (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2023 у справі №752/11324/14-ц та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2020 у справі №753/16296/14-ц).

Матеріали справи не містять доказів наявності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання рішення Господарського суду Харківської області від 15.09.2025 у справі №922/2024/25 згідно з наказом від 10.12.2025, у межах якого судом може вирішуватись питання затвердження мирової угоди, однак із дотриманням сторонами законодавчо встановленої процедури.

Як вбачається з наданої мирової угоди, вона підписана представниками сторін та подана на затвердження суду. Однак, мирова угода, що укладається в процесі виконання рішення, передається на затвердження до суду в порядку, визначеному дічим законодавством, а саме державним або приватним виконавцем, а не сторонами.

Враховуючи вищенаведене, спільна Заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Комунального підприємства "Тепловодопостачання Височанської селищної ради" (вх.№ 9533 від 21.04.2026) про затвердження мирової угоди разом із оригіналом тексту такої угоди у справі №922/2024/25 підлягає поверненню без розгляду у зв`язку із недотриманням вимог ч.1 ст.330 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, боржник не позбавлений можливості виконувати рішення суду в добровільному порядку до моменту звернення стягувача до державного чи приватного виконавця із заявою про примусове виконання відповідного рішення.

Крім того, сторони мають право в порядку норм ст.330 Господарського процесуального кодексу України звернутися із заявою додержавого чи приватного виконавця, який потім звертається із такою заявою до суду у строки, визачені ст. 330 ГПК України.

З огляду на те, що розглядувані заяви з мировою угодою надішли до суду від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", то такі документи повертаються судом на поштову адресу вказаної установи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.192, 234, 330 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Спільну Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Комунального підприємства "Тепловодопостачання Височанської селищної ради" (вх.№ 9533 від 21.04.2026) про затвердження мирової угоди разом із оригіналом тексту такої угоди у справі №922/2024/25 - повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку норм ст.ст.255-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 27.04.2026

СуддяВ.В. Рильова
Справа №922/2024/25

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.