ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2026 р. м. Київ Справа № 911/3819/25

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (08290, Київська обл., Бучанський р-н, селище Гостомель, вул. Лугова, буд. 8-Б)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Компані" (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Карбишева, буд. 61, кв. 10)

про стягнення 37101,97 грн. заборгованості,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі позивач, ГУ ДСНС у Київській області) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Компані" (далі відповідач, ТОВ "Строй Компані") про стягнення 37101,97 грн. штрафних санкцій за договором про виконання робіт № 20/06/3 від 20.06.2024 р.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань в частині повного та своєчасного виконання робіт за договором про виконання робіт № 20/06/3 від 20.06.2024 р., у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 37101,97 грн. пені, а також судовий збір.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, предмет, підстави позову і обраний позивачем спосіб захисту, а також категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, зважаючи на заявлену у даному спорі ціну позову, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку, що справа за поданою позовною заявою підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.12.2025 р. вказану позовну заяву було залишено без руху, запропоновано позивачу в строк до десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки останньої шляхом: зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету; надання належних доказів сплати судового збору за реквізитами Господарського суду Київської області.

29.12.2025 р. до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява № 56 01-13510/56 11 від 29.12.2025 р. (вх. № 18105/25 від 29.12.2025 р.) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.01.2026 р. було відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Вказану ухвалу було отримано позивачем та відповідачем 12.01.2026 р., що підтверджується довідками про доставку електронного листа в системі ЄСІТС.

У строк, встановлений ч. 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України до заяв по суті справи належать відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив.

Відзиву на позов або будь-яких інших заперечень чи пояснень по суті спору відповідачем до справи подано не було. Водночас, учасники процесу про судовий розгляд справи були повідомлені належно в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

У відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

20.06.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Строй Компані» (підрядник) та Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (замовник) було укладено договір № 20/06/3 про виконання робіт (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконати роботи «Нове будівництво пожежного депо за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Старі Петрівці, вул. Захисників України (ДК 021:2015-45210000-2 Будівництво будівель» (далі - роботи).

Відповідно до п. 1.3 логовору підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації).

Відповідно до п. 1.5 договору початок та закінчення виконання робіт визначається Графіком виконання робіт (додаток № 2 до цього договору), який є невід`ємною частиною цього договору (далі - графік). Виконавець розпочинає виконання робіт не пізніше 10 календарних днів з дати укладення договору.

Відповідно до п. 2.3 договору підрядник зобов`язується виконати роботи у строк не пізніше 15.12.2024 р.

Відповідно до пункту 3.3 договору загальна сума договору становить 15788018,00 грн. з ПДВ - 2631336,33 грн.

Відповідно до пунктів 3.11 та 3.12 договору оплата робіт здійснюється замовником шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника згідно актів виконаних робіт в межах отриманого бюджетного фінансування при наявності коштів на рахунках. Оплата робіт здійснюється замовником шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника поетапно за фактично виконанні роботи відповідно до графіку виконання робіт та їх оплати.

Відповідно до пункту 7.1 договору у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором, винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент нарахування пені, від вартості невиконаних зобов`язань за кожний день прострочки. Замовник звільняється від сплати пені за порушення строків оплати виконаних робіт у разі затримки фінансування з відповідного бюджету.

Відповідно до пункту 7.2 договору сплата пені не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань за цим договором.

Відповідно до пункту 7.3 договору у випадках, не передбачених цим договором, сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором, передбачену чинним законодавством України.

Відповідно до пункту 7.4 договору у разі порушення умов зобов`язань по якості або кількості робіт відповідно до цього договору, учасник протягом 5 банківських днів сплачує замовнику штраф у розмірі 20% від вартості неякісно виконаних робіт, або неповної кількості виконаних робіт.

Відповідно до п. 9.1 договору цей договір набирає чинності з дати підписання і діє до 31.12.2024 р. включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

20.06.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Строй Компані» та Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області укладено додаткову угоду № 2 до договору № 20/06/3 від 20.06.2024 р. (далі - додаткова угода № 2).

Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 2 було змінено п. 2.3 договору, та викладено його у наступній редакції: "Підрядник зобов`язується виконати роботи у строк не пізніше 25.12.2024 р".

Отже, сторонами було продовжено строк виконання робіт, граничний термін якого встановлено до 25.12.2024 р.

Рішенням Господарського суду Київської області від 18.07.2025 р. у справі № 911/401/25 за первісним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Компані» про стягнення 125217,55 грн. за договором про виконання робіт № 20/06/3 від 20.06.2024 р. та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Компані» до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області про стягнення 386673,77 грн., залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2026 р., позовні вимоги за первісним позовом задоволено повністю, у задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю. Зазначеним рішенням встановлено, що наведені відповідачем обставини в обґрунтування поважності причин прострочення виконання робіт не доведені та не обґрунтовані жодними доказами. Відповідач, укладаючи у 2024 році договір підряду, мав передбачати відповідні ризики та усвідомлювати умови, в яких мають виконуватись роботи. З урахуванням положень наведених норм та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором у частині виконання робіт у встановлений договором строк, що є підставою для застосування штрафних санкцій.

Вказаним рішенням Господарського суду Київської області від 18.07.2025 р. у справі № 911/401/25 з ТОВ «Строй Компані» було стягнуто пеню в сумі 31272,21 грн. за прострочення виконання робіт за період з 26.12.2024 р. по 26.03.2025 р., нараховану на вартість невиконаних відповідачем зобов`язань за договором про виконання робіт № 20/06/3 від 20.06.2024 р. 469726,68 грн.

Листом-претензією № 5601-10845/5611 від 21.10.2025 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити пеню за прострочення виконання робіт за договором № 20/06/3 від 20.06.2024 р. за період, який не охоплюється рішенням Господарського суду Київської області від 18.07.2025 р. у справі № 911/401/25, а саме - з 26.03.2025 р. по 26.06.2025 р. у розмірі 37101,97 грн.

Оскільки ТОВ «Строй Компані» не сплатило на користь ГУ ДСНС у Київській області за вимогою останнього пеню у розмірі 37101,97 грн. за несвоєчасне виконання робіт за договором № 20/06/3 від 20.06.2024 р., ГУ ДСНС у Київській області і звернулося з даним позовом до суду.

Згідно приписів ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Статтею 846 Цивільного кодексу України визначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України).

Статтею 875 Цивільного кодексу України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Поряд з цим, порушенням зобов`язання відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Умовами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Поряд з цим, згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог у даній справі з огляду на таке.

Як слідує з матеріалів справи, а також встановлено в рішенні Господарського суду Київської області від 18.07.2025 р. у справі № 911/401/25, вартість не виконаних відповідачем у встановлений строк зобов`язань за договором про виконання робіт № 20/06/3 від 20.06.2024 р. становить 469726,68 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Київської області від 18.07.2025 р. у справі № 911/401/25 з відповідача було стягнуто пеню за прострочення виконання робіт за період з 26.12.2024 р. по 26.03.2025 р. (3 місяці).

У зв`язку з порушенням відповідачем строку виконання робіт позивач нарахував та просить суд стягнути з ТОВ «Строй Компані» передбачену договором пеню, а саме 37101,97 грн. за період з 26.03.2025 р. по 26.06.2025 р. (3 місяці).

Відповідач, всупереч вимогам статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, доводів позивача не спростував.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у ст. 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконаннящо неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, чинного на час виникнення спірних правовідносин).

Як було зазначено вище, у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором, винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент нарахування пені, від вартості невиконаних зобов`язань за кожний день прострочки (п. 7.1 договору).

З долученого до матеріалів справи розрахунку пені вбачається, що її розмір було визначено позивачем у сумі 37101,97 грн., нарахованій на вартість невиконаних відповідачем зобов`язань за договором про виконання робіт № 20/06/3 від 20.06.2024 р. 469726,68 грн. за період з 26.03.2025 р. по 26.06.2025 р. Однак у даному випадку правильним періодом нарахування є з 27.03.2025 р. по 26.06.2025 р., адже за рішенням Господарського суду Київської області від 18.07.2025 р. у справі № 911/401/25 з відповідача було стягнуто пеню за період з 26.12.2024 р. по 26.03.2025 р., тобто пеню за 26.03.2025 р. вже стягнуто вищезазначеним рішенням, у зв`язку з чим у даній справі пеня підлягає стягненню з відповідача у сумі 36703,03 грн., нарахованій на суму 469726,68 грн. за період з 27.03.2025 р. по 26.06.2025 р.

З огляду на вищезазначене, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовна заява була подана через систему "Електронний суд", належний до покладення на відповідача судовий збір розраховується із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Поряд з цим, позивач не позбавлений права та можливості вирішити питання щодо повернення надмірного сплаченого судового збору у спосіб звернення до суду з відповідним клопотанням відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Компані" (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Карбишева, буд. 61, кв. 10, код 40591286) на користь Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (08290, Київська обл., Бучанський р-н, селище Гостомель, вул. Лугова, буд. 8-Б, код 38537963) 36703 (тридцять шість тисяч сімсот три) грн. 03 коп. пені, 2396 (дві тисячі триста дев`яносто шість) грн. 35 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене 15.04.2026 р.

Суддя В.М. Бабкіна