ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2026 р. Справа№ 910/7902/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Колесника Р.М.

суддів: Сковородіної О.М.

Тищенко А.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ»

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2026

у справі № 910/7902/25 (суддя - Полякова К.В.)

за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 27888,47 гривень

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст позовних вимог

АТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» звернулося в Господарський суд міста Києва із позовом до АТ «Українська залізниця» про стягнення 27888,47 гривень вартості нестачі вугілля.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем тим, що за наслідками перевезення вантажу, - мінерального палива (вугілля), відповідачем при контрольному переважуванні було виявлено нестачу вугілля на загальну суму 27888,47 гривень, що перевищує норму природної втрати мінерального палива під час перевезення та підлягає відшкодуванню.

Короткий зміст судового рішення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.01.2026 позов задоволено частково, присуджено до стягнення з АТ «Українська залізниця» на користь АТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» 14632,25 гривень збитків.

Рішення суду першої інстанції мотивоване наступним:

- із врахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка згідно п. 27 Правил видачі вантажів для мінерального палива складає 1%, нестача вантажу: у вагоні № 63678775 становить (3650-704) 2946 кг, у вагоні № 60031200 становить (700-699) 1 кг, у вагоні № 61299574 становить (1100-699) 401 кг, у вагоні № 56576887 становить (700-693,5) 6,5 кг, у вагоні № 52512589 становить (750-698) 52 кг, у вагоні № 62610134 становить (1250-699,5) 550,5 кг, у вагоні № 56058910 становить (750-693,5) 56,5 кг, у вагоні № 60495272 становить (1000-699,5) 300,5 кг, у вагоні № 62181821 становить (800-693) 107 кг, у вагоні № 67672949 становить (1400-690) 710 кг, у вагоні № 63400535 становить (900-700) 200 кг, у вагоні № 68459460 становить (1050-688,5) 361,5 кг, а тому ураховуючи, що передача вантажу вантажоодержувачу відбулася із недовантаженням, про що складено комерційні акти, та на момент прийняття рішення у справі відповідач не подав документи, які свідчать про відсутність його вини у втраті прийнятого для перевезення вантажу, суд дійшов висновку про те, що відповідач несе відповідальність за вантаж у розмірі фактично заподіяної шкоди у сумі 27888,47 гривень, тобто в розмірі фактично заподіяної шкоди;

- водночас, суд застосувавши за заявою відповідача до спірних правовідносин строк позовної давності виснував про те, що строк позовної давності для пред`явлення позову, передбачений положеннями ст. 315 ГК України сплив за всіма комерційними актами, окрім комерційного акту від 06.05.2024 № 450003/33/19, за яким установлено нестачу вантажу у вагоні № 63678775 за накладною № 49400427 у розмірі 2946 кг на суму 14632,25 гривень, а отже у задоволенні решти позовних вимог на суму 13256,22 гривень слід відмовити.

Короткий зміст апеляційної скарги та заперечень на неї

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає про те, що судом першої інстанції не застосована норма матеріального права, яка повинна була застосована, а саме п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яка діяла на дату звернення з позовом.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Згідно з накладними № 49134588 (49135700), № 49400427, № 49152101 (49152697), № 49026958, № 49027097 та № 49026917 позивачем завантажено вугілля кам`яне: - у вагон № 63678775 в кількості 70400 кг по накладній № 49400427, - у вагон № 60031200 в кількості 69900 кг по накладній № 49135700, - у вагон № 61299574 в кількості 69900 кг по накладній № 49152697, - у вагони № 56576887 в кількості 69350 кг, № 52512589 в кількості 69800 кг та № 62610134 в кількості 69950 кг по накладній № 49026917, - у вагони № 56058910 в кількості 69350 кг, № 60495272 в кількості 69950 кг та № 62181821 в кількості 69300 кг по накладній № 49027097, - у вагони № 67672949 в кількості 695000 кг, № 63400535 в кількості 70000 кг та № 68459460 в кількості 68850 кг по накладній № 49026958; навантаження на рівні бортів, поверхня вантажу маркована повздовжніми борознами.

Як слідує з накладних № 49134588 (49135700), № 49400427, № 49152101 (49152697), № 49026958, № 49027097 та № 49026917, залізниця прийняла у АТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» на станції Добропілля Донецької залізниці зазначене вугілля для перевезення і зобов`язалась доставити його одержувачам ТЕС АТ «ДТЕК Західенерго» та АТ «ДТЕК Дніпроенерго».

На станціях АТ «Українська залізниця» складені комерційні акти № 450003/33/19, № 493102/2/3, № 493102/5/6, № 466707/115, № 466707/116, № 466707/117, № 466707/112, № 466707/113, № 466707/114, № 466707/118, № 466707/119 та № 466707/120.

Згідно з комерційним актом від 06.05.2024 № 450003/33/19 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 63678775 виявилось нетто - 66750 кг, що менше вантажного документу на 3650 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту від 25.01.2024 № 493102/2/3 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 60031200 виявилось нетто - 69200 кг, що менше вантажного документу на 700 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

У комерційному акті від 01.02.2024 № 493102/5/6 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 61299574 виявилось нетто - 68800 кг, що менше вантажного документу на 1100 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом від 06.12.2023 № 466707/115 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 56576887 виявилось нетто - 68650 кг, що менше вантажного документу на 700 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту від 06.12.2023 № 466707/116 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 52512589 виявилось нетто - 69050 кг, що менше вантажного документу на 750 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом від 06.12.2023 № 466707/117 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 62610134 виявилось нетто - 68700 кг, що менше вантажного документу на 1250 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

У комерційному акті від 05.12.2023 № 466707/112 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 56058910 виявилось нетто - 68600 кг, що менше вантажного документу на 750 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом від 05.12.2023 № 466707/113 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 60495272 виявилось нетто - 68950 кг, що менше вантажного документу на 1000 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту від 05.12.2023 № 466707/114 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 62181821 виявилось нетто - 68500 кг, що менше вантажного документу на 800 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

У комерційному акті від 06.12.2023 № 466707/118 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 67672949 виявилось нетто - 67600 кг, що менше вантажного документу на 1400 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом від 06.12.2023 № 466707/119 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 63400535 виявилось нетто - 69100 кг, що менше вантажного документу на 900 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту від 06.12.2023 № 466707/120 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 68459460 виявилось нетто - 67800 кг, що менше вантажного документу на 1050 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

З врахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка згідно п. 27 Правил видачі вантажів для мінерального палива складає 1%, нестача вантажу: у вагоні № 63678775 становить (3650-704) 2 946 кг, у вагоні № 60031200 становить (700-699) 1 кг, у вагоні № 61299574 становить (1100-699) 401 кг, у вагоні № 56576887 становить (700-693,5) 6,5 кг, у вагоні № 52512589 становить (750-698) 52 кг, у вагоні № 62610134 становить (1250-699,5) 550,5 кг, у вагоні № 56058910 становить (750-693,5) 56,5 кг, у вагоні № 60495272 становить (1000-699,5) 300,5 кг, у вагоні № 62181821 становить (800-693) 107 кг, у вагоні № 67672949 становить (1400-690) 710 кг, у вагоні № 63400535 становить (900-700) 200 кг, у вагоні № 68459460 становить (1050-688,5) 361,5 кг.

Згідно з довідками відправника АТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» вартість 1 тони відвантаженого вугілля становить загалом 27888,47 гривень, а саме: по накладній № 49134588 (49135700) - 4187,69 гривень з ПДВ, по накладній № 49400427 - 4966,82 гривень з ПДВ, по накладній № 49152101 (49152697) - 4866,14 гривень з ПДВ, по накладній № 49026958 - 4841,34 гривень з ПДВ, по накладній № 49027097 - 4733,99 гривень з ПДВ, по накладній № 49026917 - 4841,34 гривень з ПДВ.

Позиція суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведені у апеляційній скарзі та заперечення на них, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник зазначає про неправильне застосування судом першої інстанції положень ст. 258 ЦК України під час дії в Україні воєнного, надзвичайного стану у співвідношенні зі ст. 315 ГК України щодо якої в ГК України відсутні будь-які доповнення пов`язані з воєнним, надзвичайним станом.

При цьому, встановлений судом першої інстанції факт заподіяння позивачу відповідачем шкоди у розмірі вартості виявленої недостачі вантажу ніким не оспорюється та не є предметом апеляційного перегляду.

Відповідно до статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися з вимогою про захист цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 258 цього ж кодексу для окремих вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

За змістом ч. 1 ст. 261 цього ж кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, положенням ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а ст. 258 названого Кодексу до окремих вимог встановлено позовну давність в один рік.

Відповідно до ч. 3 ст. 925 ЦК України, яка є загальною нормою, визначено, що до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Що ж до перевезення вантажів залізницею, то відповідно до статті 136 Статуту залізниць України (надалі - СЗ України) позови до залізниць можуть бути пред`явлені у шестимісячний термін, що обчислюється відповідно до вимог статті 134 цього Статуту, яким передбачено також і 6-місячний строк для пред`явлення претензії, з визначенням певних умов, обставин, підстав та строку його обмеження.

Положеннями ч. 5 ст. 307 ГК України, яка кореспондується з ч. 4 ст. 909 та ст. 920 ЦК України, встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів за цими перевезеннями визначаються транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, статті 134, 136 СЗ України є спеціальними нормами, які регулюють питання перебігу позовної давності за позовами про відшкодування збитків внаслідок недостачі вантажобагажу. СЗ України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98 № 457, і останні зміни до зазначених статей СЗ України вносилися постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2002 № 1973.

У свою чергу, ГК України прийнятий 16.01.2003 і набрав чинності з 01.01.2004, і статтею 315 цього Кодексу передбачено певні особливості обчислення позовної давності за договором перевезення; він також є спеціальним законом, який повинен застосовуватися до правовідносин сторін переважно щодо норм права як такий, що прийнятий пізніше та містить порядок обчислення позовної давності.

Відтак положення статей 134, 136 СЗ України слід застосовувати у системному зв`язку з положеннями ст. 315 ГК України таким чином, що позовна давність починає свій перебіг з дня одержання відповіді на пропозицію позивача або з дня закінчення строку, встановленою ч. 3 ст. 315 ГК України для відповіді на пропозицію. Враховуючи, що дотримання претензійного порядку не є обов`язковим, у вирішенні питання про початок перебігу позовної давності у розумінні цієї норми ГК України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред`явлення претензії і строку її розгляду (ч.ч. 2,3 ст. 315 ГК України), незалежно від того, чи пред`являлася відповідна претензія до перевізника.

При цьому відсутність відомостей щодо звернення позивача до відповідача з претензією не впливає на порядок обчислення позовної давності, оскільки визначений законом строк, у межах якого особа має право звернутися до суду, не може починатися строком на реалізацію права на досудове врегулювання спору (аналогічний правовий висновок виклав Верховний Суд у постановах від 11.04.2019 у справі № 905/729/18, від 13.08.2019 у справі № 910/11614/18, від 10.09.2019 у справі № 905/2303/18).

Таким чином, позов до перевізника у цій справі мав бути пред`явлений протягом 6 місяців після спливу 6 - місячного строку, передбаченого для пред`явлення претензії, та 3 - місячного строку, передбаченого для надання відповіді на претензію, що узгоджується з положеннями статей 134, 136 СЗ України та статтею 315 ГК України.

Оскільки судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до суду 24.06.2025, то він дійшов правильного висновку про те, що строк позовної давності для пред`явлення позову сплив за всіма комерційними актами, окрім комерційного акту від 06.05.2024 № 450003/33/19, за яким установлено нестачу вантажу у вагоні № 63678775 за накладною № 49400427 у розмірі 2946 кг на суму 14632,25 гривень.

Щодо застосування до спірних правовідносин положень п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України

Законом України від 08.11.2023 № 3450-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 19 такого змісту: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».

Отже, як вбачається з аналізу вищевказаного положення розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, на який у своїй скарзі посилається апелянт, законодавцем було передбачено зупинення перебігу всіх строків позовної давності, визначених саме ЦК України, що безпосередньо вказує на відсутність ст. 315 ГК України в переліку статей, які підпадають під регулювання п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.

У свою чергу, як було встановлено колегією суддів під час апеляційного розгляду, розділ «Прикінцеві положення» ГК України не було доповнено пунктом аналогічного змісту пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, а отже відсутні жодні правові підстави вважати, що перебіг строків позовної давності, зокрема передбачених ст. 315 ГК України були зупиненні у зв`язку із веденням в Україні воєнного стану.

Отже, застосування п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України до спірних правовідносин не є можливим та обґрунтованим.

Таким чином, беручи до уваги висновки колегії суддів щодо співвідношення ЦК України та ГК України, як загального та спеціального законів, а також те, що положеннями п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, було передбачено зупинення перебігу всіх строків позовної давності, визначених лише ЦК України, а розділ «Прикінцеві положення» ГК України не було доповнено пунктом аналогічного змісту, колегія суддів дійшла висновку щодо незастосовності вказаної норми розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України до спірних правовідносин, що регулюються положеннями ГК України, як спеціальним законом, зокрема положеннями ст. 315, якими встановлено певні особливості обчислення строку позовної давності за договором перевезення.

Таким чином, з огляду на все вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасування не вбачає.

Згідно з ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати з оплати судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2026 у справі № 910/7902/25 залишити без змін.

3. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Повний текст постанови складено і підписано 21.04.2026.

Головуючий суддя Р.М. Колесник

Судді О.М. Сковородіна

А.І. Тищенко