ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/206/26

Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, за участю секретаря судового засідання О. Гуменюк, розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом заступника керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації

до Зарічненської селищної ради Вараського району Рівненської області,

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області,

про скасування державної реєстрації та визнання права власності,

за участю представників сторін:

від позивача: І. Любчик, дов. від 09.01.2026,

від відповідача: не з`явився,

від третьої особи: не з`явився,

від прокуратури: Н.Гандзілевський, посв. від 15.05.2023 № 77866,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року заступник керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Зарічненської селищної ради Вараського району Рівненської області про скасування державної реєстрації та визнання права власності.

Стислий виклад позиції прокуратури, позивача, заперечень відповідача.

Згідно із позовною заявою, 02.02.2021, зокрема на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 08.12.2020 № 17-17-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0142 за Зарічненською селищною радою Вараського району Рівненської області. Заразом перебування вказаної земельної ділянки, яка розташована у межах прикордонної смуги на території Вичівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області та відноситься до земель оборони, у комунальній власності Зарічненської селищної ради, порушує право держави на володіння, розпорядження та використання такою земельною ділянкою за призначенням, відтак державна реєстрація права комунальної власності на зазначену земельну ділянку за Зарічненською селищною радою підлягає скасуванню з одночасним визнанням права власності на вказану земельну ділянку за державою в особі Рівненської обласної військової (державної) адміністрації.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на статтю 131-1 Конституції України, статтю 23 Закону України Про прокуратуру та статті 15, 16, 316, 317, 371, 321 ЦК України, статі 19, 20, 46-2, 65, 77, 84, 122, 152 ЗК України, статті 22, 23 Закону України "Про державний кордон України", статті 2, 3 Закону України "Про використання земель оборони", статті 2, 11, 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" тощо.

04.03.2026 від третьої особи надійшли пояснення у справі, згідно з якими на момент передачі земельної ділянки в комунальну власність до Головного управління жодної інформації про те, що відповідна земельна ділянка відноситься до земель оборони або про її перебування у постійному користуванні військових формувань не надходило. Головне управління вважає, що під час формування спірної земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0142, площею 12,8003 га, та прийняття рішення про її передачу у комунальну власність діяло в межах наданих законом повноважень, у спосіб та на підставі, визначених ЗК України та іншими нормативно-правовими актами. Окрім того, третя особа зазначає, що захист прав та інтересів держави у спірних правовідносинах, який нібито полягає у необхідності облаштування оборонних споруд, можливий у позасудовий спосіб шляхом звернення органів Державної прикордонної служби, Міністерства оборони України, військових частин до органів місцевого самоврядування з вимогами про передачу земельних ділянок комунальної власності у постійне користування без позбавлення права комунальної власності, як це передбачено пунктом 27(1) Перехідних положень ЗК України. Станом на дату передачі в комунальну власність відсутні будь-які рішення про віднесення спірної ділянки до земель оборони, відсутні відомості про встановлення прикордонної інженерної смуги, відсутні дані про вилучення ділянки для потреб Державної прикордонної служби України. Тому спірна земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0142, площею 12,8003 га, згідно з даними Державного земельного кадастру, починаючи з моменту відкриття поземельних книг і на цей час відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення із цільовим призначенням землі запасу. Отже, враховуючи те, що спірна земельна ділянка була первинно сформована як землі сільськогосподарського призначення, що підтверджувалося даними Державного земельного кадастру, Головне управління було зобов`язане передати їх у власність територіальної громади в порядку, встановленому законом, тощо.

Процесуальні рішення, заяви і клопотання учасників, результат їх розгляду.

Ухвалою суду від 20.02.2026 позовну заяву залишено без руху.

25.02.2026 від Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 27.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 30.03.2026, в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області.

27.03.2026 від відповідача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без участі його представника.

Ухвалою суду від 30.03.2026 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 27.04.2026.

Інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши подані докази, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

21.02.2019 Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру прийнято наказ № 59 «Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності», відповідно до пункту 1 якого прийнято рішення щодо проведення у 2019 році інвентаризації на території об`єднаних територіальних громад, згідно з додатком 1, несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі, крім земель, які знаходяться в постійному користуванні державних підприємств, установ та організацій.

До вказаного наказу внесено зміни наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 13.05.2019 № 129 «Про деякі питання проведення заходу з інвентаризації земель державної власності», зокрема пункт 1 викладено у такій редакції: « 1. Провести у 2019 році захід з інвентаризації земель державної власності, а саме: інвентаризацію земель сільськогосподарського призначення державної власності в межах об`єднаних територіальних громад (несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі крім земель, які знаходяться в постійному користуванні державних підприємств, установ та організацій) згідно з додатком 1, що додається»; інвентаризацію земель сільськогосподарського призначення державної власності на території областей України (несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі) згідно з додатком 2, що додається.».

Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів, що розташовані на території Вичівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області (на цей час - Зарічненська селищна територіальна громада Вараського району Рівненської області), розроблена спеціалістами Рівненської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на підставі наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 21.02.2019 № 59 «Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності», наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 13.05.2019 № 129 «Про деякі питання проведення заходу з інвентаризації земель державної власності»; договору від 21.02.2019 № 12-Г на проведення заходу з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності, укладеного між Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру та Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру», та додаткової угоди від 13.05.2019 № 1, технічного завдання на здійснення заходу з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності в межах Вичівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області та складання за їх результатами технічної документації із землеустрою.

Вказана документація із землеустрою у встановленому порядку погоджена відділом у Зарічненському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, що підтверджується відповідним висновком від 22.08.2019 № 32- 17-0 24-684/168-19; висновком Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації про погодження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення від 23.08.2019 № 233 та висновком відділу містобудування, архітектури та житловокомунального господарства Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області від 28.08.2019 № 11.12-286.

30.10.2019 на підставі погодженої документації із землеустрою в Державному земельному кадастрі зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0142, площею 12,8003 га, цільове призначення - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам); категорія земель - землі сільськогосподарського призначення.

Згідно з робочим інвентаризаційним планом земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Вичівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області (на цей час - Зарічненська селищна територіальна громада Вараського району Рівненської області), що міститься у зазначеній документації із землеустрою, земельна ділянка площею 12,8003 га, щодо якої проводилась інвентаризація, належить до земель державної власності, не наданих у користування чи у власність.

31.10.2019 наказом Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області № 17-2818/16-19-СГ «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Вичівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, в тому числі і щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0142, площею 12,8003 га.

Однак, як зазначає прокурор, зазначена земельна ділянка відноситься до земель оборони, оскільки знаходиться в межах прикордонної смуги та, в силу законодавчих обмежень, може перебувати лише у державній власності, що підтверджується викопіюванням з програмного модуля Державного земельного кадастру, за яким земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0142 розташована на місцевості на відстані не більше двох кілометрів від лінії державного кордону з республікою білорусь, який проходить по річці Припять, відтак знаходиться у прикордонній смузі.

Незважаючи на факт перебування зазначеної земельної ділянки в межах прикордонної смуги, органом виконавчої влади Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області видано наказ від 08.12.2020 № 17-17-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», яким Зарічненській територіальній громаді в особі Зарічненської селищної ради передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 7108,8425 га, які розташовані на території Зарічненської селищної ради та колишніх Борівської, Вичівської, Дібрівської, Кухітсько-Вільської, Морочненської, Неньковицької, Новорічицької, Перекальської, Річицької та Серницької сільських рад Зарічненського району Рівненської області (на цей час - Вараський район Рівненської області).

Факт передачі оформлено актом приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність, відповідно до якого у перелік земельних ділянок включено земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0142 (пункт 54 додатку до Акту приймання-передачі).

У пункті 3 вказаного наказу зазначено, що Зарічненській територіальній громаді в особі Зарічненської селищної ради необхідно зареєструвати право комунальної власності на отримані земельні ділянки сільськогосподарського призначення у порядку, встановленому законом, що фактично передбачено Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; у пункті 2 Акту приймання-передачі вказано, що він є підставою для державної реєстрації права комунальної власності Зарічненської територіальної громади в особі Зарічненської селищної ради на зазначені у додатку земельні ділянки, до переліку яких, як зазначалося, включено земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0142 (пункт 54 додатку до Акту приймання-передачі).

02.02.2021 на підставі зазначеного наказу від 08.12.2020 № 17-17-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, поданої уповноваженою особою Зарічненської селищної територіальної громади, державним реєстратором прав на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0142 за Зарічненською селищною радою Вараського району Рівненської області. Рішення про державну реєстрацію від 02.02.2021 № 56416338.

Ураховуючи викладене, за твердженням Рівненської спеціалізованої прокуратурою у сфері оборони Західного регіону, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, перебування земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0142, площею 12,8003 га, яка розташована у межах прикордонної смуги на території Вичівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області та відноситься до земель оборони, у комунальній власності Зарічненської селищної ради, порушує право держави на володіння, розпорядження та використання такої земельною ділянкою за призначенням, відтак державна реєстрація права комунальної власності на зазначену земельну ділянку за Зарічненською селищною радою підлягає скасуванню з одночасним визнанням права власності на вказану земельну ділянку за державою в особі Рівненської обласної військової (державної) адміністрації.

Судом із фактичних обставини справи установлено, що між сторонами виникли спірні земельні правовідносини, пов`язані із відновлення права державної власності на земельну ділянку оборонного призначення, регулювання яких здійснюється ЦК України, ЗК України, Законами України "Про державний кордон України", "Про використання земель оборони", "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" тощо.

Щодо представництва прокурором інтересів держави суді.

Рівненською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону на адресу Рівненської обласної державної (військової) адміністрації скеровано лист від 03.02.2026 № 30.55/02-924ВИХ-26, у якому повідомлено уповноважений орган про порушення вимог чинного законодавства та роз`яснено його вимоги, які надають прокурору право на звернення до суду в інтересах уповноваженого органу, а також висловлено прохання проінформувати прокуратуру про те, чи вживатимуться обласною військовою адміністрацією заходи цивільно-правового характеру, спрямовані на повернення земельної ділянки.

На вказаний лист Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону Рівненська обласна державна (військова) адміністрація листом від 16.02.2026 № вих1835/0/01-53/26 повідомила, що її посадовими (уповноваженими) особами не вживалися заходи щодо захисту інтересів держави, оскільки не було відомо про факт передання у комунальній власності земельної ділянки площею 12,8003 га з кадастровим номером :04:000:0142, що знаходиться у межах прикордонної смуги, а також зазначено про відсутність заперечень щодо звернення прокурором до суду з відповідною позовною заявою.

Як зазначає прокуратура, обґрунтовуючи звернення до суду, до інтересів держави безпосередньо належить захист та охорона державного кордону України, в тому числі охорона прикордонної смуги, яка встановлюється вздовж державного кордону, а протиправне заволодіння чи використання земель в межах прикордонної смуги підриває обороноздатність держави, зокрема в умовах повномасштабної війни проти України.

Суд, з урахуванням позиції, викладеної, зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, установив, що прокурором дотримано вимоги статті 53 ГПК України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру", а тому наявні підстави для представництва інтересів держави прокуратурою в суді.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Відповідно до статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

За частинами першою, другою статті 77 ЗК України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності.

Статтею 22 Закону України "Про державний кордон України" передбачено, що з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони.

Згідно з абзацом 2 частини третьої статті 77 ЗК України у межах прикордонної смуги з метою забезпечення національної безпеки і оборони, дотримання режиму державного кордону військовим частинам Державної прикордонної служби України для будівництва, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій надаються в постійне користування земельні ділянки шириною 30-50 метрів уздовж лінії державного кордону на суші, по берегу української частини прикордонної річки, озера або іншої водойми, а вздовж лінії державного кордону України з російською федерацією і республікою білорусь - шириною до 2 кілометрів.

Земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України "Про використання земель оборони".

Частиною першою статті 2 Закону України "Про використання земель оборони" передбачено, що військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про використання земель оборони" землі в межах прикордонної смуги та інші землі, необхідні для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд і огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій та інших об`єктів, надаються в постійне користування військовим частинам Державної прикордонної служби України. Розмір та правовий режим зон з особливим режимом використання земель встановлюються відповідно до закону.

За визначеннями, наведеними у підпунктах 2-1, 3 пункту 2 постанови КМ України № 1147 від 27.07.1998 «Про прикордонний режим» (у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), лінія інженерних прикордонних споруджень - спеціальна смуга місцевості в межах прикордонної смуги та інші земельні ділянки, які відповідно до законодавства надаються в постійне користування органам Державної прикордонної служби для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд і огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій та інших об`єктів; прикордонна смуга - це ділянка місцевості, яка встановлюється безпосередньо уздовж державного кордону на його сухопутних ділянках або уздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм у межах територій селищних і сільських рад, прилеглих до державного кордону, але не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень. До прикордонної смуги не включаються населені пункти і місця масового відпочинку населення.

Сукупний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що земельні ділянки у межах прикордонної смуги, яка встановлена вздовж державного кордону України, відносяться до земель оборони, які можуть перебувати лише у державній власності та не підлягають передачі до комунальної чи приватної власності, а також щодо яких встановлений спеціальний режим їх використання.

Землі прикордонної смуги шириною 30-50 метрів уздовж лінії державного кордону належать до земель оборони і використовуються для забезпечення діяльності Державної прикордонної служби України, зокрема для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд, прикордонних знаків, просік, комунікацій та інших об`єктів. Ці землі мають особливий правовий режим, запроваджений законодавством, і використовуються з обмеженнями, передбаченими для забезпечення національної безпеки та оборони держави на кордоні.

Земельні ділянки у межах прикордонної смуги, встановленої шириною 30-50 метрів вздовж державного кордону України, належать до земель оборони, щодо яких встановлений особливий режим використання та які можуть перебувати винятково у державній власності, а отже, мають обмежену оборотоздатність і не підлягають передачі до комунальної чи приватної власності (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 902/122/24, постанови Верховного Суду від 04.09.2024 у справі № 922/4669/23, від 02.10.2024 у справі № 444/1011/20, від 15.01.2025 у справах № 903/1311/23 та № 903/1324/23, від 12.02.2025 у справі № 902/71/24).

При цьому суд звертає увагу, що вказаний спір стосується прикордонної смуги з республікою білорусь, в межах якої з метою забезпечення національної безпеки і оборони, дотримання режиму державного кордону військовим частинам Державної прикордонної служби України для будівництва, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій надаються в постійне користування земельні ділянки шириною 2 кілометри уздовж лінії державного кордону на суші, по берегу української частини прикордонної річки, озера або іншої водойми.

Заразом, як установлено судом із фактичних обставин справи, станом на час розгляду справи земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0142, площею 12,8003 га, яка повністю розташована у межах прикордонної смуги на території Вичівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, перебуває у комунальній власності Зарічненської селищної ради.

Вказана ситуація створена у зв`язку з прийняттям Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області наказу від 08.12.2020 № 17-17-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність».

Однак, зважаючи, що спірна земельна ділянка розташована на місцевості на відстані не більше 2 кілометрів від лінії державного кордону з республікою білорусь, відтак знаходиться у межах прикордонної смуги, належить до земель оборони і в силу закону може перебувати виключно в державній власності.

Отже, земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0142, площею 12,8003 га, незаконно зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на праві комунальної власності за Зарічненською селищною радою.

Щодо змін, які стосувалися розширення прикордонної смуги до двох кілометрів від державного кордону та були внесені Законом України №2952-IX від 24.02.2023, то суд зазначає таке.

Інститут прикордонної смуги як території з особливим режимом використання земель був нормативно встановлений задовго до внесення змін у 2023 році.

Так, стаття 22 Закону України "Про державний кордон України" у редакції, чинній до змін, внесених Законом №2952-IX, вже передбачала існування прикордонної смуги, порядок її встановлення Кабінетом Міністрів України та особливий режим використання земель у її межах.

Аналогічно, стаття 3 Закону України "Про використання земель оборони" у редакції, чинній до змін, внесених Законом України №232-IX від 29.10.2019, передбачала, що землі в межах прикордонної смуги та інші землі, необхідні для облаштування й утримання прикордонних інженерно-технічних споруд, надаються у постійне користування військовим частинам Державної прикордонної служби України.

Отже, зміни, прийняті Законом №2952-IX у 2023 році, не створили новий правовий режим, а лише уточнили його параметри, зокрема встановили максимально можливу ширину прикордонної смуги до двох кілометрів для кордону з російською федерацією та республікою білорусь.

Юридичний статус земель у межах прикордонної смуги як земель оборони, що відповідно до частини другої статті 77 ЗК України можуть перебувати виключно у державній власності, існував незалежно від цих змін.

Визначальним є факт розташування земельної ділянки у межах прикордонної смуги, що підтверджено матеріалами справи, а не конкретна ширина смуги у законі на момент передачі. Тому і до внесення змін 2023 року спірна ділянка перебувала у межах прикордонної смуги, а відтак у силу закону належала до земель оборони та могла перебувати виключно у державній власності.

Щодо вимоги про скасування державної реєстрації.

Правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (стаття 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає (аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, а також у постановах Верховного Суду від 24.01.2020 № 910/10987/18, від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі № 916/675/15).

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (частина перша статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Вказаний спір має приватноправовий характер, оскільки оскарження рішення про державну реєстрацію права власності земельної ділянки безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо земельної ділянки з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права власності цієї ж земельної ділянки. З огляду на суб`єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами господарського судочинства (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 817/1048/16, від 18.04.2018 у справі № 804/1001/16, від 04.04.2018 у справі № 823/2042/16, від 23.01.2019 у справі № 821/1297/17).

Оскільки державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, відповідний запис формально наділяє відповідача певними юридичними правами щодо земельної ділянки і одночасно позбавляє відповідних прав законного власника державу.

Щодо визнання права власності за позивачем.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав. Зазначене положення закону обумовлено тим, що суд вирішує спір про право. Скасування державної реєстрації речових прав повинно бути пов`язано з підставою для проведення такої реєстрації, з одночасним визнанням того, хто набуватиме це право (постанова Велика Палата Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18 (914/608/20)).

Згідно зі статті 13 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначені Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля тощо.

Статтею 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" передбачено, що місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Приписами статті 17 ЗК України також визначено повноваження державних адміністрацій у розпорядженні землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 84 ЗК України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

За частиною п`ятою статті 122 ЗК України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

За таких обставин Рівненська обласна військова (державна) адміністрація є уповноваженим органом, через який реалізується право державної власності на спірну земельну ділянку.

Статтею 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частина друга статті 319 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У силу вимог статей 20, 21 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України "Про використання земель оборони".

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання, відповідно до статті 21 ЗК України, недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо.

Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Право власності держави або територіальної громади на обмежені в обороті об`єкти установлене законом, тому не потребує доказування правового титулу.

У разі незаконного вибуття об`єктів у комунальну власність відповідне порушення, ураховуючи їх правовий титул, необхідно розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави.

За загальним правилом, речово - правові способи захисту прав особи застосовують, якщо сторони не пов`язані зобов`язально - правовими відносинами, що визначають їх зміст та правову природу. Якщо спір стосується правочину, укладеного власником (володільцем) майна, то його відносини з контрагентом мають договірний характер, що зумовлює і можливі способи захисту його прав. Водночас, коли сторони не перебували у договірних відносинах одна з одною, власник (володілець) майна може використовувати речово-правові способи захисту (постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.12.2022 у справі №914/2350/18 (914/608/20), від 02.07.2025 у справі №902/122/24).

Зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, ураховуючи положення статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", для забезпечення державі дійсної та безперешкодної можливості реалізувати усі правомочності власника щодо спірної земельної ділянки, спосіб захисту, обраний прокурор, є ефективним, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами статей 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення прав та охоронюваних законом інтересів держави, а відтак про наявність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина перша статті 124 ГПК України).

У позовній заяві прокурором зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 5 324,80 грн (з урахуванням вимог частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до пунктом 2 частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено повністю, відтак судовий збір в розмірі 5 324,80 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 130, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов заступника керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації до Зарічненської селищної ради Вараського району Рівненської області про скасування державної реєстрації та визнання права власності задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку площею 12,8003 га з кадастровим номером :04:000:0142, що розташована у межах прикордонної смуги на території Вараського району Рівненської області, за Зарічненською селищною радою (34000, Рівненська область, Вараський район, с-ще Зарічне, вул. Центральна, 11, ідентифікаційний код 04385632) на підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Жмурака С.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.02.2023 № 564163.

Визнати право державної власності на земельну ділянку площею 12,8003 га з кадастровим номером :04:000:0142, що розташована у межах прикордонної смуги на території Вараського району Рівненської області, за державою в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації (33028, м. Рівне, м-н Просвіти, 1, ідентифікаційний код 13986712).

Стягнути з Зарічненської селищної ради (34000, Рівненська область, Вараський район, с-ще Зарічне, вул. Центральна, 11, ідентифікаційний код 04385632) на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону (ідентифікаційний код 38326057, отримувач: Державна казначейська служба України, м. Київ, код банку 820172, рахунок UA0082783) судовий збір у розмірі 5 324,80 грн.

Позивач: Рівненська обласна державна (військова) адміністрація (33028, м. Рівне, м-н Просвіти, 1, ідентифікаційний код 13986712).

Відповідач: Зарічненська селищна рада Вараського району Рівненської області (34000, Рівненська область, Вараський район, с-ще Зарічне, вул. Центральна, 11, ідентифікаційний код 04385632).

Стягувач за судовим збором: Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону (33001, м. Рівне, вул. Соборна, 227-Д, ідентифікаційний код/умовний код 38326057).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша, друга статті 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 256 ГПК України).

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне рішення складене та підписане 27.04.2026.

Суддя О.Андрійчук