ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13 квітня 2026 року Справа № 903/838/24

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., розглянувши заяву Приватного підприємство «ТРАНСВІТ»

про забезпечення позову

за позовом Приватного підприємства "ТРАНСВІТ"

до відповідача: Фермерського господарства "Галстедан"

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне підприємство "Дослідне господарство "Радехівське" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України"

про зобов`язання вчинити дії

Встановив: Приватне підприємство "Трансвіт" звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом до Фермерського господарства "Галстедан", в якому просило суд:

- зобов`язати ФГ "Галстедан" повернути (відвантажити) ПП "Трансвіт" переданий на зберігання згідно з Договором зберігання №14-12-22р та Актом приймання-передачі №141222/01 від 14.12.2022 озимий ячмінь у кількості 2 751,37 тон з показниками: вологість 14%; смітна домішка 2%; зернова домішка 15%;

- зобов`язати ФГ "Галстедан" відшкодувати ПП "Трансвіт" збитки, завдані в результаті простою залізничних вагонів в сумі 1 972 531,86 грн;

- стягнути з ФГ "Галстедан" на користь ПП "Трансвіт" штраф за Договором зберігання №14-12-22р від 14.12.2022 в сумі 1 569 425 грн.;

- судові витрати в загальній сумі 280 834,48 грн., з яких 230 834,48 грн. судовий збір та 50 000 грн. витрати на професійну правничу допомогу, покласти на ФГ "Галстедан".

Рішенням Господарського суду Волинської області від 01.04.2025 у справі №903/838/24, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2025, в позові відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.09.2025 у справі №903/838/24 касаційну скаргу Приватного підприємства "Трансвіт" задоволено частково, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2025 та рішення Господарського суду Волинської області від 01.04.2025 у справі №903/838/24 скасовано в частині позовних вимог про зобов`язання Фермерського господарства "Галстедан" повернути (відвантажити) Приватному підприємству "Трансвіт" переданий на зберігання згідно з Договором зберігання №14-12-22р та Актом приймання-передачі №141222/01 від 14.12.2022 озимий ячмінь у кількості 2 751,37 тон з показниками: вологість 14%; смітна домішка 2%; зернова домішка 15%, і в цій частині передано справу на новий розгляд до Господарського суду Волинської області. В іншій частині постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2025 та рішення Господарського суду Волинської області від 01.04.2025 у справі №903/838/24 залишено без змін.

06 жовтня 2025 року до Господарського суду Волинської області із Верховного Суду було повернуто матеріали справи №903/838/24.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2025, розподіленні для судового розгляду судді Дем`як В.М.

Ухвалою суду від 13.10.2025 справу №903/838/24 за позовом Приватного підприємства "ТРАНСВІТ" до відповідача: Фермерського господарства "Галстедан", третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державне підприємство "Дослідне господарство "Радехівське" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України" про зобов`язання вчинити дії прийнято до розгляду, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження у справі, підготовче засідання призначено на 10.11.2025, запропоновано сторонам надати суду (за наявності) додаткові письмові пояснення по суті позовних вимог та заперечень на останні, з врахуванням постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.09.2025 у даній справі.

20.10.2025 в системі Електронний суд сформовано та надіслано до суду заяву ТОВ ТРАНСВІТ про забезпечення позову шляхом накладення арештів на 2 751,37 тон озимого ячменю врожаю 2022, що був переданий ФГ Галстендан на зберігання згідно договору зберігання №14-12-22р від 14.12.2022 та тристороннього акту приймання - передачі №141222/01 від 14.12.2022, а також накласти арешт на грошові кошти та інше майно ФГ Галстедан в межах заявленої ціни позову в розмірі 15 694 250 грн.

Ухвалою суду від 22.10.2025 відмовлено у задоволенні заяви Приватного підприємства ТРАНСВІТ від 20.10.2025 за вх.№01-87/4722/25 про забезпечення позову у справі №903/838/24.

Ухвалою суду від 10.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.11.2025.

Ухвалою суду від 24.11.2025 повідомлено Державне підприємство "Дослідне господарство "Радехівське" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України" про те, що судове засідання по розгляду справи по суті відбудеться 26 листопада 2025.

У судовому засіданні 25.11.2025 суд дійшов висновку про оголошення перерви до 03.12.2025.

Ухвалою суду від 03.12.2025 повідомлено Приватне підприємство "ТРАНСВІТ", Фермерське господарство "Галстедан" та Державне підприємство "Дослідне господарство "Радехівське" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України" про те, що судове засідання по розгляду справи по суті 17 грудня 2025 року об 11:00 год. Розгляд справи здійснювати в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення EasyCon.

Ухвалою суду від 17.12.2025 судове засідання відкладено на 29.12.2025, постановлено проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" (https://easycon.com.ua/).

Ухвалою суду від 29.12.2025 відкладено розгляд справи на 14.01.2026 та викликано для участі в судовому засіданні керівника третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державного підприємства "Дослідне господарство "Радехівське" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України" та його явку визнано обов`язковою.

Ухвалою суду від 14.01.2026 постановлено перейти зі стадії розгляду справи по суті у справі №903/838/24 до стадії підготовчого провадження, підготовче засідання призначено на 26.01.2026, явку керівника третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державного підприємства "Дослідне господарство "Радехівське" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України" визнано обов`язковою.

Ухвалою суду від 26.01.2026 оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 18 лютого 2026.

18.02.2026 на адресу суду надійшла заява Приватного підприємства "ТРАНСВІТ" про відвід судді Дем`як В.М. від розгляду справи №903/838/24.

Ухвалою суду від 20.02.2026 заяву Приватного підприємства "ТРАНСВІТ" від 18.02.2026 за вх. №01-87/909/26 про відвід судді Дем`як В.М. у справі №903/838/24 визнано необґрунтованою. Заяву Приватного підприємства "ТРАНСВІТ" від 18.02.2026 за вх. №01-87/909/26 про відвід судді Дем`як В.М. у справі №903/838/24 передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву про відвід судді Дем`як Валентини Миколаївни від розгляду справи №903/838/24 розподілено судді Гарбару І.О.

Ухвалою від 23.02.2026 в задоволенні заяви Приватного підприємства "ТРАНСВІТ" про відвід судді Дем`як В.М. по справі №903/838/24 за позовом Приватного підприємства "ТРАНСВІТ" до Фермерського господарства "Галстедан", третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне підприємство "Дослідне господарство "Радехівське" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України" про зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Ухвалою суду від 16.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.03.2026.

Ухвалою суду від 25.03.2026 оголошено перерву в судовому засіданні до 22.04.2026.

10.04.2026 в системі Електронний суд сформовано та надіслано до суду заяву ПП «ТРАНСВІТ» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та інше майно ФГ «Галстедан» в межах ринкової вартості 2 751,37 тон озимого ячменю в розмірі 25 018 895,30 грн.

В обґрунтування заяви посилається на те, що у судовому засіданні 06.04.2026, головою ФГ «Галстедан» Галущаком Степаном Даниловичем було повідомлено суд та надано письмові докази щодо списання 2 751,37 тон озимого ячменю, який перебував на зберіганні. Звертає увагу суду на те, що де на даний час знаходиться дане зерно відповідач не повідомив однак, подані відповідачем документи судом до справи не долучені, а залишені без розгляду. Разом з тим, доводить на відсутність у позивача достатніх та беззаперечних доказів наявності на даний час у ФГ «Галстедан» переданого їм на зберігання від ПП «Трансвіт» 2 751,37 тон озимого ячменю, а тому для забезпечення реального виконання рішення господарського суду, з врахуванням у подальшому можливої зміни способу виконання рішення у разі відсутності вищевказаного зерна у відповідача у визначеній кількості, просить суд накласти арешт на грошові кошти та інше майно Фермерського господарства «Галстедан» в межах середньої ринкової вартості предмету позову (зерна), а саме 25 018 895, 30 грн., яка формується виходячи з вартості озимого ячменю станом на 09.04.2026 (дата подання даної заяви до суду) згідно експертного висновку Чернігівської регіональної торгово-промислової палати №ЧК-136 від 09.04.2026, яким встановлено, що на підставі моніторингу цін, які склались на озимий ячмінь по Волинській області, середньо-ринкова ціна 1 тони озимого ячменю становить 9 093 грн. 25 коп. (2 751,37 тон * 9 093,25 грн. = 25 018 895,30 грн.

Розглянувши заяву Приватного підприємство «ТРАНСВІТ» про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що вона підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Положеннями статті 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 137 ГПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний розгляд судом позовних вимог та захист Позивачем своїх прав буде нівельовано. Відновити порушені права Позивача за позовом за наслідком судового розгляду буде неможливо, оскільки електрична енергія є товаром, який споживається Позивачем в момент його отримання.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між ними та предметом позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Оскільки адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається, тому оцінка такої відповідності теж здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та, зокрема, майнових наслідків заборони відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні наявності обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову (застосування певного виду забезпечення).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Заходи для забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України наведені в постановах Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/19256/16, від 25 січня 2019 року у справі № 925/288/17.

Згідно частини 1статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (частина перша статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи викладені у частині 3статті 13 Господарського процесуального кодексу України, за якими кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача і з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно частин 1, 2статті 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Із наведених позивачем обставин, щодо предмету і підстав позову та наданих доказів на їх обґрунтування, суд вбачає наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на зерно ячменю в кількості 2 751,37 тон, яке є предметом спору у даній справі, що є співмірним із позовними вимогами, з якими звернувся позивач. На думку суду вжиття такого заходу забезпечення позову сприятиме запобіганню порушенню прав заявника на час вирішення спору в суді, та навпаки, невжиття зазначеного заходу забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим відновлення становища сторін, що існує на теперішній час в разі прийняття рішення на користь позивача, оскільки дані обставини свідчать про те, що зберігач вчинив або намагається вчинити дії щодо знищення озимого ячменю в кількості 2 751 ,37 тон повернення, якого позивачу є предметом розгляду у даній справі, що у свою чергу ускладнить або взагалі зробить неможливим виконання рішення господарського суду .

Суд бере до уваги, що матеріали справи містять документи на підтвердження заявленої заяви про вжиття заходів забезпечення позову, а саме: наказ ФГ «Галстедан» про створення комісії з огляду та списання майна, переданого на зберігання від 31.01.2025, акт ФГ «Галстедан» огляду майна, переданого на зберігання від 03.02.2025, акт ФГ «Галстедан» списання майна, переданого на зберігання від 14.02.2025, експертний висновок №ЧК-136 від 09.04.2026.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі від 03.03.2023 у справі №905/448/22 умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Окрім того, у вищевказаній постанові Верховний Суд не погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що накладення арешту на майно має стосуватися саме майна, яке належить до предмета спору. Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову. При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Крім того, обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 та постановах Верховного Суду від 28.07.2023 у справі № 903/965/22, від 07.04.2023 у справі № 910/8671/22.

Отже, відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина 2статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" судом констатовано, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Таким чином, ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Згідно статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дорани проти Ірландії" зазначено, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Крім того, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Отже, вирішення питання вжиття заходів забезпечення позову також охоплюється концепцією ефективного захисту права, адже його вирішення покликане перешкодити створенню ситуації, коли настануть незворотні наслідки порушення, що унеможливлять ефективний захист права.

Судом встановлено, що заявлена вимога про забезпечення позову шляхом накладення арешту на інше майно не підлягає до задоволення.

У постанові Верховного Суду від 24 травня 2021 року у справі № 910/3158/20 міститься висновок щодо застосування пункту 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого під час розгляду заяви про накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, а тому може застосовуватися в справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

При цьому, піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору.

Дана правова позиція викладена Верховним Судом у постановах: від 15 вересня 2019 року у справі № 915/870/18, від 05 вересня 2019 року у справі № 911/527/19, від 16 жовтня 2019 року у справі № 911/1530/19, 21 серпня 2020 року у справі № 904/2357/20, від 25 вересня 2020 року у справі № 925/77/20, від 20 вересня 2022 року у справі № 916/307/22, від 03 березня 2023 року у справі № 907/269/22, № 910/268/23 від 27.02.2025.

Крім того, арешт майна може бути застосовано судом лише до індивідуального визначено майна , щодо якого у відповідача є право власності.

Між тим, позивачем не надано переліку такого майна та доказів права власності на нього.

Безпідставним на думку суду є забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах суми ринкової вартості озимого ячменю в розмірі 25 018 895,30 грн.

При цьому, ринкову вартість позивач визначив на підставі експертного висновку №ЧК-136 від 09.0.42026.

Водночас, матеріали справи містять докази бухгалтерського обліку, а саме видаткову накладну №212 від 14.12.2022 згідної якої вартість зерна сторонами, а саме: постачальником - ДП «ДГ « Радехівське» ІСГ Карпатського регіону НААН, отримувачем - ПП «Трансвіт» встановлена в розмірі 8 391 682,90 грн. (том 1, а.с. 9)

За таких обставин, заявлена сума про вжиття заходів забезпечення шляхом накладення арешту у розмірі 25 018 895,30 грн. є неспівмірна із сумою вартості предмета спору.

Крім того, в заяві відсутні номера рахунків на які слід накласти арешт.

Враховуючи вище зазначене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ФГ «Галстедан» (45737, Волинська обл., Горохівський район, с. Журавники, вул. Зарічна,3 б, код ЄДПОУ 37707308 ), а саме: озимий ячмінь 2 751,37 тон, в решті заяви слід відмовити.

На підставі викладено та керуючись статтями 74, 136, 137, 140, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ПП «Трансвіт» про вжиття заходів забезпечення позову задоволити частково.

2. Накласти арешт на майно ФГ «Галстедан» (45737, Волинська обл., Горохівський район, с. Журавники, вул. Зарічна,3 б, код ЄДПОУ 37707308 ) а саме: озимий ячмінь 2 751,37 тон.

3. В решті заяви про забезпечення позову відмовити.

4. Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили 13 квітня 2026 року, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 14 квітня 2029 року.

5. Ухвала з урахуванням пункту 2 частини 1статті 3 Закону України "Про виконавче провадження"має статус виконавчого документа. В силу статті 129-1 Конституції України та статті 144 Господарського процесуального кодексу України ця ухвала є обов`язковою для виконання всіма органами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

6. Стягувачем за даною ухвалою є Приватне підприємство «Трансвіт» (17500, Чернігівська обл., м. Прилуки, вул. Перемоги, буд. 183, ).

7. Боржником Фермерське господарство «Галстедан» (45737, Волинська обл., Горохівський район, с. Журавники, вул. Зарічна, 3 б, код ЄДПОУ 37707308 )

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду підписана 13.04.2026.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В. М. Дем`як