ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2026 р. Справа№ 910/9545/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сибіги О.М.

суддів: Гончарова С.А.

Тищенко О.В.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Полікомбанк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2025

у справі № 910/9545/25 (суддя Балац С.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Полікомбанк"

до Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк"

про стягнення 300 000,00 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Полікомбанк" (далі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - відповідач) про стягнення 300 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок списання коштів із кореспондентського рахунку Акціонерного товариства «Полікомбанк» та зарахування по 150 000, 00 грн на рахунки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є клієнтами Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», позивачу завдано збитків у розмірі 300 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/9545/25, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 у справі №910/9545/25 у задоволенні позову відмовлено повністю.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що при здійсненні спірних переказів відповідачем не порушено приписи Закону України «Про платіжні послуги», Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та Постанови Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг» і свідчить про добросовісну поведінку Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк".

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, 10.11.2025 через систему «Електронний суд» Акціонерне товариство «Полікомбанк» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 у справі №910/9545/25 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що є підставою для його скасування. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що платіжні інструкції № П1949987З3472 та №П194998З386 від 26.02.2025 не містять даних про платника, що, на думку позивача, є порушенням вимог, передбачених Законом України «Про платіжні послуги», Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», а також Інструкцією про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затверджену постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163 та є безумною підставою для відхилення спірних переказів.

Втім, місцевим господарським судом не враховано, що поведінкою Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", а саме відсутністю заходів, спрямованих на блокування спірних переказів завдано збитків позивачу у розмірі 300 000.00 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2025 матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Полікомбанк» у справі №910/9545/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Тищенко О.В., Гончаров С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали господарської справи №910/9545/25.

04.12.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/9545/25.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 відкрито апеляційне провадження у справі №910/9545/25 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Полікомбанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2025, вирішено розгляд справи здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

23.12.2025 через систему "Електронний суд" від Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та наводить власні на їх спростування, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу зводяться до того, що доводи про відсутність даних платника в платіжній інструкції, є необґрунтованими, оскільки такі дані наявні, а враховуючи приписи частини 13 статті 14 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", внесення некоректної інформації щодо такого платника не зумовлює вчинення будь-яких дій спрямованих на повернення чи блокування переказу.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 у справі №910/9545/25 - без змін, з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено Господарським судом міста Києва та перевірено судом апеляційної інстанції, 26.02.2025 з кореспондентського рахунку Акціонерного товариства «Полікомбанк» здійснено списання коштів та зарахування по 150 000,00 грн на рахунки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є клієнтами Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк».

27.02.2025 Акціонерне товариство «Полікомбанк» листом № 1-05/379 повідомило Національний банк України про наявність інциденту, що призвів до несанкціонованого доступу до інформаційних систем позивача, внаслідок чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 безпідставно отримали на свої рахунки кошти по 150 000,00 грн кожний.

Листом № 52-0015/15758/БТ від 28.02.2025 Національний банк України підтвердив списання 26.02.2025 з кореспондентського рахунку позивача коштів у розмірі 300 000,00 грн на рахунки НОМЕР_1 ОСОБА_1 та НОМЕР_2 ОСОБА_2 .

Як зазначає позивач інформація у платіжних інструкціях №П1949987З3472 та № П194998З386 від 26.02.2025 заповнено некоректно, а саме:

- у графі «Назва відправника» зазначено «Кт. Заборг. за прийнят. платеж. від насел. (м. Ніжин)»;

- у графі «IBAN відправника» зазначено рахунки юридичних осіб (клієнтів Акціонерного товариства «Полікомбанк»);

- у графі «Ідентифікаційний код відправника» зазначено код позивача.

На переконання позивача, вказані платіжні інструкції не містять повної інформації про відправника, а відповідач, як суб`єкт первинного фінансового моніторингу отримувача, мав виявити недоліки оскаржуваних переказів та прийняти рішення про їх відхилення на підставі положень Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» однак, Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» відповідних заходів, спрямованих на відхилення переказу та повернення коштів у розмірі 300 000,00 грн на рахунок Акціонерного товариства «Полікомбанк» не здійснено, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Пунктом 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 51 Закону України "Про банки і банківську діяльність" для здійснення банківської діяльності банки відкривають та ведуть кореспондентські рахунки у Національному банку України та інших банках в Україні і за її межами, банківські рахунки для фізичних та юридичних осіб у гривнях та іноземній валюті. Банківські розрахунки проводяться у готівковій та безготівковій формах згідно із правилами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку України. При виконанні розрахункової операції банк зобов`язаний перевірити достовірність та формальну відповідність документа.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про банки та банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Безготівкові розрахунки -перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді (п. 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.2004 № 22).

Електронний розрахунковий документ -документ, інформація в якому представлена у формі електронних даних, уключаючи відповідні реквізити розрахункового документа, який може бути сформований, переданий, збережений і перетворений у візуальну форму представлення електронними засобами (п. 1.4 Інструкції).

Помилкове списання/зарахування коштів - списання/зарахування коштів, унаслідок якого з вини банку або клієнта відбувається їх списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача (п. 1.4 Інструкції).

Частиною першою статті 1068 Цивільного кодексу України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Згідно з частиною 1 статтею 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

27.02.2025 Акціонерне товариство «Полікомбанк» листом № 1-05/379 повідомило Національний банк України про наявність інциденту, що призвів до несанкціонованого доступу до інформаційних систем позивача, внаслідок чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 безпідставно отримали на свої рахунки кошти по 150 000,00 грн кожний, що на думку позивача завдало йому збитків у розмірі 300 000, 00 грн.

На переконання позивача, вказані платіжні інструкції не містять повної інформації про відправника, а відповідач, як суб`єкт первинного фінансового моніторингу отримувача, мав виявити недоліки оскаржуваних переказів та прийняти рішення про їх відхилення на підставі положень Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» однак, Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» відповідних заходів, спрямованих на відхилення переказу та повернення коштів у розмірі 300 000,00 грн на рахунок Акціонерного товариства «Полікомбанк» не здійснено, що на переконання позивача підтверджує понесення ним збитків у вищевказаній сумі.

Електронним зверненням №1-05/74/БТ від 14.04.2025 позивач просив повідомити відповідача чи заблоковано Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" кошти у розмірі 300 000,00 грн, що отримано на свої рахунки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На виконання запиту позивача відповідачем надано відповідь щодо вжиття заходів з блокування рахунків: НОМЕР_1 ОСОБА_1 та НОМЕР_2 ОСОБА_2 .

Крім того у відповіді зазначено, що відповідачем направлено відповідні повідомлення на фінансові номери та встановлено обмеження на видаткові операції за рахунками клієнтів Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк".

Строк встановлених банком обмежень на рахунки неналежних отримувачів становить 30 календарних днів, з 03.03.2025 дати отримання позивачем на електронну пошту від Національного банку України повідомлення про неналежні платіжні операції.

Як зазначено відповідачем, з моменту встановлених Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" обмежень, від клієнтів банку на рахунки яких було здійснено перекази у сумі 300 000,00 грн, платіжних інструкцій щодо повернення безпідставно отриманих коштів не надходило.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи, доводи скаржника дійшов наступних висновків.

Порядок виконання платіжних операцій, що здійснюються на території України, у тому числі тих, що розпочинаються або завершуються на території України, визначено главою 3 розділу IV Закону України «Про платіжні послуги».

Відповідно до статті 40 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції.

Інформація, зазначена ініціатором у платіжній інструкції, має передаватися без змін незалежно від залучення до виконання платіжної операції інших надавачів платіжних послуг, задіяних як посередники, комерційні агенти чи платіжні системи.

Надавач платіжних послуг платника приймає до виконання надану ініціатором платіжну інструкцію або відмовляє у її прийнятті в порядку, визначеному цим Законом. Платіжна інструкція може бути відкликана у порядку, визначеному цим Законом (Закон України «Про платіжні послуги»).

Надавач платіжних послуг зобов`язаний забезпечити фіксування в операційно-обліковій системі дати і часу надходження платіжної інструкції, прийняття її до виконання (або відмови в її прийнятті), виконання платіжної інструкції.

За статтею 42 Закону України "Про платіжні послуги" надавач платіжних послуг платника зобов`язаний отримати згоду платника на виконання кожної платіжної операції, крім випадків, передбачених цим Законом. Платіжна операція вважається акцептованою після надання платником згоди на її виконання. Якщо немає згоди платника на виконання платіжної операції, - така операція вважається неакцептованою, якщо інше не передбачено цим Законом. Надавач платіжних послуг платника за виконання неакцептованих платіжних операцій несе відповідальність, передбачену цим Законом.

Згідно зі статтею 43 Закону України "Про платіжні послуги" надавач платіжних послуг зобов`язаний прийняти до виконання надану ініціатором платіжну інструкцію, за умови що платіжна інструкція оформлена належним чином та немає законних підстав для відмови в її прийнятті. Надавач платіжних послуг платника під час виконання платіжної операції з рахунку платника зобов`язаний перевірити в платіжній інструкції ініціатора відповідність:

1) номера рахунку платника та коду платника (коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України/податкового номера або серії (за наявності) та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); або

2) унікального ідентифікатора платника.

Надавач платіжних послуг приймає рішення щодо перевірки в платіжній інструкції інформації, зазначеної в пунктах 1 або 2 цієї частини, самостійно, а якщо він є учасником платіжної системи - згідно з правилами платіжної системи.

Надавач платіжних послуг платника приймає до виконання платіжну інструкцію лише у разі, якщо зазначена у пункті 1 або 2 цієї частини інформація, яку він перевіряє відповідно до вимог цієї частини, відповідає тій інформації про платника, що зберігається у такого надавача платіжних послуг. У разі недотримання вимог, зазначених у цій частині, відповідальність за шкоду, заподіяну платнику, несе надавач платіжних послуг платника. Такі ж дії передбачені даним законом щодо порядку виконання платіжних операцій.

Відповідно до пункту 22 Постанови Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг» надавач платіжних послуг отримувача під час виконання платіжної операції з метою встановлення належного отримувача коштів за платіжною операцією зобов`язаний перевірити в платіжній інструкції відповідність: 1) номера рахунку отримувача та коду отримувача або 2) унікального ідентифікатора отримувача.

Згідно з пунктом 23 Постанови Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг» надавач платіжних послуг отримувача зараховує кошти за платіжною операцією на рахунок отримувача лише в разі відповідності інформації, зазначеної в підпункті 1 або в підпункті 2 пункту 22 розділу I Інструкції, тій інформації про отримувача, що зберігається в цього надавача платіжних послуг.

Відповідно до пункту 24 Постанови Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг» надавач платіжних послуг отримувача в разі невідповідності номера рахунку та/або коду отримувача має право зупинити проведення платіжної операції на строк до чотирьох робочих днів (у які враховується день зарахування коштів на рахунок до з`ясування надавачем платіжних послуг отримувача) та зарахувати кошти на рахунок до з`ясування для встановлення належного отримувача.

Враховуючи наведе, колегія суддів зазначає, що банк, який обслуговує платника із застосуванням систем дистанційного обслуговування, зобов`язаний перевірити відповідність номера рахунку платника і його коду (номера), зазначені в електронному розрахунковому документі, і приймати цей документ до виконання, лише якщо вони належать цьому платнику.

Приписами частини 13 статті 14 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" встановлено, що якщо суб`єкт первинного фінансового моніторингу, що надає фінансові платіжні послуги отримувачу, під час отримання переказу виявив факт відсутності даних про платника (ініціатора) та/або отримувача, передбачених цією статтею, або такі дані заповнені з використанням символів, що не допускаються правилами відповідної платіжної системи, суб`єкт первинного фінансового моніторингу, що надає фінансові платіжні послуги отримувачу, повинен прийняти рішення на основі ризик-орієнтованого підходу про відхилення такого переказу або про подання запиту на отримання необхідної інформації до чи після здійснення зарахування коштів на рахунок отримувача або їх видачі отримувачу в готівковій формі.

Статтею 7 Закону України «Про Національний Банк України» регламентовано, що Національний банк України виконує наступні функції: встановлює для банків правила проведення банківських операцій, бухгалтерського обліку і звітності, захисту інформації, коштів та майна.

Згідно із статтею 61 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк України здійснює державне регулювання діяльності, зокрема: банків - у формах, визначених Законом України "Про банки і банківську діяльність", безпосередньо або через створений ним Комітет з питань нагляду та регулювання діяльності банків, оверсайта платіжної інфраструктури.

Відповідно до статті 73 Закону України «Про банки і банківську діяльність» у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об`єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського, валютного законодавства Національний банк України має право застосувати заходи впливу адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози, до яких належать:

1) письмове застереження;

2) скликання загальних зборів учасників, ради банку, правління банку;

3) укладення письмової угоди з банком, за якою банк чи визначена угодою особа зобов`язується сплатити визначене грошове зобов`язання та/або вжити заходів для усунення та/або недопущення в подальшій діяльності порушень, поліпшення фінансового стану банку, підвищення ефективності функціонування системи управління ризиками тощо. За невиконання або неналежне виконання банком умов письмової угоди Національний банк України має право застосувати інші заходи впливу, передбачені цією частиною;

4) зупинення виплати дивідендів чи розподілу капіталу в будь-якій іншій формі;

5) обмеження, зупинення чи припинення здійснення окремих видів здійснюваних банком операцій, у тому числі операцій із пов`язаними з банком особами;

6) заборона надання бланкових кредитів;

7) накладення штрафів на банк відповідно до положень, затверджених Правлінням Національного банку України.

Штраф за порушення порядку набуття або збільшення істотної участі у банку накладається на особу, яка набула або збільшила істотну участь у банку, або на будь-яку з осіб у структурі власності банку;

8) тимчасова, до усунення порушення, заборона використання власником істотної участі у банку права голосу (тимчасова заборона права голосу);

9) вимога до власника істотної участі у банку про відчуження акцій (паїв) банку у випадках, передбачених статтями 34-1 і 34-2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та частиною восьмою цієї статті;

10) відсторонення посадової особи банку від посади;

11) віднесення банку до категорії проблемних або неплатоспроможних;

12) відкликання банківської ліцензії та ліквідація банку.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

При цьому згідно частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частини 3 статті 22 Цивільного кодексу України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відсутність хоча б одного із елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що: 1) протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; 2) шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки.

Тобто, причинно-наслідковий зв`язок між збитками та правопорушенням є залежністю факту настання майнової шкоди (та її розміру) від правопорушення, чи неналежного виконання зобов`язання. Це означає, що цивільне правопорушення повинно передувати виникненню збитків.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що платіжні інструкції № П1949987З3472 та № П194998З386 від 26.02.2025 були заповнені належним чином, а інформація в частині належного отримувача коштів за платіжною операцією була перевірена відповідачем на виконання вимог пункту 22 Постанови Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг».

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи позивача викладені у апеляційній скарзі з огляду на те, що приписи частини 13 статті 14 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" чітко передбачають підстави для реагування, зокрема, у разі відсутності даних про платника або використання символів, що не допускаються правилами відповідної платіжної системи. Водночас долучені до матеріалів справи платіжні інструкції містять інформацію як про платника, так і про отримувача.

Крім того, матеріали справи не містять доказів застосування Національним банком України заходів впливу щодо Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», що свідчить про відсутність неправомірних рішень, дій чи бездіяльності відповідача.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не підтверджено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, які є необхідною умовою для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування збитків. Зокрема, не доведено протиправність поведінки Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», наявність причинно-наслідкового зв`язку між такою поведінкою та заявленими збитками, а також їх розмір.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення 300 000,00 грн збитків є недоведеними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, надав їм належну правову оцінку та дійшов обґрунтованих висновків щодо прав і обов`язків сторін, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин і не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Отже, у задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства «Полікомбанк» слід відмовити, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 у справі №910/9545/25 залишити без змін.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Полікомбанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 у справі №910/9545/25 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 у справі №910/9545/25 - залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст.ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.

4. Матеріали справи №910/9545/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Сибіга

Судді С.А. Гончаров

О.В. Тищенко