ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" квітня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/1319/26

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О. розглянув заяву Громадської організації «Одеський обласний центр журналістських розслідувань» за вх. ГСОО № 2-756/26 від 20.04.2026 про відвід судді від розгляду справи № 916/1319/26

за позовом: Громадської організації «Одеський обласний центр журналістських розслідувань» (вул. Центральна, 53-А, с. Крижанівка, Лиманський р-н, Одеська обл., 67562)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Блек Сі Рів`єра» (вул. Грецька, 2, прим. 2/1, с. Фонтанка, Одеська обл., 67571)

про припинення володіння нерухомим майном, усунення перешкод, скасування державної реєстрації права,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Одеської області у складі судді Малярчук І.А. перебуває справа № 916/1319/26 за позовом Громадської організації «Одеський обласний центр журналістських розслідувань» до ТОВ «Блек сі рів`єра» про припинення володіння нерухомим майном, усунення перешкод, скасування державної реєстрації права.

Ухвалою суду від 13.04.2026 позовна заява позивача була залишена без руху з встановленням останньому строку для усунення перелічених недоліків позовної заяви.

20.04.2025 позивач подав до суду заяву про відвід судді Малярчук І.А., яка, з посиланням на практику ЕСПЛ, національних судів, висновків КРЄС та Бангалорські принципи поведінки суддів, мотивована тим, що у позивача є сумніви у неупередженості судді Малярчук І.А., які полягають у її процесуальних діях судді по справі, зокрема: бажання створити позивачу надмірні фінансові обмеження у доступі до суду при захисті екологічних прав суспільства, що повністю відтворює позицію відповідача, для якого вкрай невигідний відповідний судовий процес, із самостійною зміною для цього із боку судді Малярчук І.А. змісту та характеру заявлених позовних вимог; в принципі небажання розглядати цю справу, де замість самовідводу суддя Малярчук І.А. постановляє ухвалу, в якій одночасно: 1) самостійно змінює зміст та характер позовних вимог для створення позивачу надмірних фінансових обмежень у доступі до суду; 2) наперед робить висновки про необґрунтованість позовних вимог, відсутність порушеного права, на захист якого подано позов; недостатня професійна кваліфікація судді Малярчук І.А., першочергово в сфері екологічного права, незнання нею положень Орхуської коненції та практики її застосування, сформульованої Верховним Судом.

Ухвалою суду у складі судді Малярчук І.А. від 21.04.2026 постановлено визнати заявлений позивачем відвід судді Малярчук І.А. від розгляду справи № 916/1319/26 необґрунтованим.

Розпорядженням керівника апарату суду від 21.04.2026 № 64 відповідно до ч.3 ст.39 ГПК України призначений повторний автоматичний розподіл заяви про відвід судді, за результатами якого заяву розподілено для розгляду судді Бездолі Д.О.

Розглянувши заяву позивача за вх. ГСОО № 2-756/26 від 20.04.2026 про відвід судді Малярчук І.А. від розгляду справи № 916/1319/26, суд зазначає таке.

Згідно з ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді, і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Статтею 36 ГПК України визначено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Згідно з п. 8, 9 ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є: забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках. Частиною 3 статті 255 ГПК України визначено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу судді.

Отже, законодавством України передбачено право сторони на оскарження прийнятих судом рішень у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку (окремо або разом із судовим рішенням), а незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу судді. В той же час, підстави відводу, на які посилається позивач, фактично є непогодженням останнього з ухваленим судом процесуальним рішенням у цій справі, що в силу ч. 4 ст. 35 ГПК України не може бути підставою для відводу, відповідно, наведені позивачем мотиви не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді Малярчук І.А. при розгляді цієї справи.

Крім цього суд зазначає, що Бангалорські принципи поведінки суддів, на які посилається у заяві позивач, передбачають, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді і наводить приклади таких випадків: 1. у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається; 2. раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок; 3. суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

У рішенні від 09.11.2026 «Білуха проти України» (Заява N 33949/02) ЕСПЛ вказав, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38). Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Застосовуючи цю практику ЕСПЛ суд зазначає, що наведені позивачем у заяві про відвід судді Малярчук І.А. доводи не містять достатньо ознак, щоб вирішити, що суддя Малярчук І.А. при розгляді справи виявила особисту упередженість, а тому відвід судді Малярчук І.А. визнається судом необґрунтованим і не може бути задоволений судом.

Керуючись ст. 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Громадській організації «Одеський обласний центр журналістських розслідувань» у задоволенні заяви за вх. ГСОО № 2-756/26 від 20.04.2026 про відвід судді Малярчук І.А. від розгляду справи № 916/1319/26.

Ухвала набирає законної сили 22.04.2026 та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.О. Бездоля