ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2026 р. Справа № 910/8888/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Мельничука О.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Рудзей Ю.В. (у режимі відеоконференції)

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 (повне рішення складено 28.11.2025) (суддя Нечай О.В.)

у справі № 910/8888/25 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення 8 825 637,16 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (далі - ТОВ "ЖОЕК", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - НЕК "Укренерго", відповідач) про стягнення 5 371 713,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за типовим договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел № 0192-09021 від 01.07.2019 (далі - Договір).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 у справі № 910/8888/25 позов задоволено та стягнуто з НЕК "Укренерго" на користь ТОВ "ЖОЕК" інфляційні втрати в розмірі 7 242 262,86 грн, 3 % річних у розмірі 1 583 374,30 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 105 907,65 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем порушено умови Договору в частині своєчасної оплати наданих позивачем послуг за період червень-грудень 2024 року; перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3 % річних, суд встановив правильність здійснених нарахувань.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 у справі № 910/8888/25, НЕК "Укренерго" звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати в частині задоволених позовних вимог як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Скаржник, зокрема, вказує, що судом не враховано, що законодавство забороняє відповідачу оплачувати придбані послуги (в даному випадку позивачу) за рахунок коштів, які призначені згідно зі структурою тарифів, затвердженою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), на інші цілі і отримані, зокрема, в оплату послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. Тобто відповідач першочергово обмежений положеннями підп. 15, 43, п. 2.3, абз. 12 п. 1.4 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 09.11.2017 № 1388.

Скаржник вказує на відсутність доказів порушення НЕК "Укренерго" установленого Законом України "Про ринок електричної енергії" алгоритму розрахунків.

Також скаржник наголошує на неврахуванні судом першої інстанції його доводів щодо неаргументованості та непідтвердженості розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат; зокрема, у розрахунку, що наданий позивачем, відсутні будь-які дані щодо періоду, за який враховані індекси інфляції, а також і сам сукупний індекс інфляції, який врахований позивачем при здійсненні розрахунку; не по кожному місяцю наявні дані щодо дати затвердження НКРЕКП розміру вартості послуги, кінцевої дати оплати послуги; при здійсненні розрахунку позивачем не враховано правові висновки Верховного Суду.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Владимиренко С.В., Ходаківської І.П.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою НЕК "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 у справі № 910/8888/25; розгляд апеляційної скарги призначено на 10.03.2026 об 11:40; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 30.01.2026.

У зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці з 17.02.2026 по 18.03.2026, розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2026 для розгляду справи № 910/8888/25 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, судді: Євсіков О.О., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, суддів Ходаківської І.П., Євсікова О.О., апеляційну скаргу НЕК "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 у справі № 910/8888/25 прийнято до свого провадження; постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати за раніше визначеними датою та часом - 10.03.2026 об 11:40.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2026 задоволено заяву ТОВ "ЖОЕК" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2026 у розгляді апеляційної скарги оголошено перерву до 24.03.2026 о 12:15; судове засідання призначено в режимі відеоконференції.

Позиції учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, зазначаючи, зокрема, що законодавством та договірними умовами сторін передбачається здійснення відповідачем для позивача 100 % оплати вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі, протягом трьох робочих днів із дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої позивачем у розрахунковому місяці, та відповідальність за порушення строків оплати; дії відповідача вказують на порушення договірних умов щодо строків проведення розрахунків та право позивача на застосування фінансових санкцій у вигляді 3 % річних та інфляційних втрат.

Також позивач наголошує на тому, що не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відтак, на переконання позивача, доводи щодо відсутності підстав для стягнення 3 % річних за порушення строку оплати послуг позивача є необґрунтованими.

Явка представників учасників справи. Клопотання учасників справи

У судовому засіданні 24.03.2026 взяв участь представник позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Представник відповідача (скаржника) в судове засідання не з`явився.

Разом із тим, 24.03.2026, до початку судового засідання, до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача про відкладення (перенесення) розгляду справи. У клопотанні відповідач просить визнати поважними причини неявки його представника в судове засідання в даній справі, призначене на 24.03.2026 о 12:15, та відкласти судове засідання на іншу дату.

В обґрунтування зазначеного клопотання відповідач зазначає, що на 24.03.2026 призначено 40 судових засідань, в яких учасником є НЕК "Укренерго", з яких 31 відбувається в період з 10:00 по 13:00, частина з яких - за участю представників, відряджених до інших міст. Відтак, НЕК "Укренерго" не має фізичної можливості направити свого представника до Північного апеляційного господарського суду для забезпечення представництва інтересів товариства в судовому засіданні в даній справі.

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши думку представника позивача, який вважає за можливе розглядати дану справу за відсутності в судовому засіданні представника відповідача, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 11, 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції враховує, що апеляційне провадження в даній справі було відкрито 12.01.2026, в судовому засіданні 10.03.2026 оголошувалась перерва, при цьому в зазначеному судовому засіданні представником відповідача надавались пояснення по суті апеляційної скарги.

Колегія суддів також враховує положення ст. 129 Конституції України та ст. 2 ГПК України, відповідно до яких одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Разом із тим, суд зважає на те, що матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду апеляційної скарги та ухвалення законного і обґрунтованого рішення відповідно до вимог ст. 236 ГПК України.

За таких обставин, з огляду на необхідність дотримання принципу розумності строків розгляду справи, з урахуванням змісту ст. 216, 270 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення клопотання відповідача про відкладення (перенесення) розгляду справи.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи аргументи апеляційної скарги і доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представника відповідача.

У судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечував і просив суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, 01.07.2019 між ТОВ "ЖОЕК" (далі - постачальник послуг) та НЕК "Укренерго" (далі - замовник) було укладено типовий договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел № 0192-09021 (далі - Договір), за умовами якого постачальник послуг на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом надає замовнику послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії в обсязі та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п. 2.1 Договору вартість та порядок оплати послуги визначається відповідно до вимог Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок), у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом постачальником послуг.

Відповідно до підп. 2 п. 3.1 Договору постачальник послуг зобов`язаний затверджувати вартість послуг у Регулятора (НКРЕКП) відповідно до глав 11 та 12 Порядку.

У підп. 4 п. 3.3 Договору сторонами погоджено, що замовник зобов`язаний у повному обсязі здійснювати оплату вартості послуги, розрахованої постачальником послуг та затвердженої Регулятором.

Згідно з підп. 6 п. 3 Договору замовник зобов`язаний проводити оплату вартості послуг виключно у грошовій формі.

Пунктом 6.6 Договору сторони погодили проводити обмін інформацією в рамках даного Договору з використанням електронного документообігу, а для підтвердження авторства таких документів сторони забезпечують наявність кваліфікованого електронного цифрового підпису.

Згідно з п. 7.1 Договору він набирає чинності з 01.07.2019 та діє до 31.12.2020.

Додатковою угодою № 7 від 25.12.2023 було продовжено строк дії Договору до 31.12.2024.

На підставі оформлених сторонами актів приймання-передачі наданих послуг та затверджених Регулятором розмірів вартості послуг за Договором у період із червня 2024 року по грудень 2024 року загальна вартість послуги складає 108 297 604,46 грн, у тому числі за червень 2024 року (акт № 06 від 30.06.2024) - 24 974 262,71 грн, за липень 2024 року (акт № 7 від 31.07.2024) - 21 796 719,79 грн (21 841 613,14 грн з урахуванням акта коригування від 17.01.2025), за серпень 2024 року (акт № 8 від 31.08.2024) - 25 501 293,25 грн, за вересень 2024 року (акт № 9 від 30.09.2024) - 18 277 944,13 грн, за жовтень 2024 року (акт № 10 від 31.10.2024) - 12 107 040,77 грн, за листопад 2024 року (акт № 11 від 30.11.2024) - 4 780 965,00 грн, за грудень 2024 року (акт № 12 від 31.12.2024) - 814 485,46 грн.

Відповідачем було здійснено часткову оплату наданих позивачем послуг, що підтверджується платіжними інструкціями № ПУП005316 від 06.09.2024 на суму 4 359 343,96 грн (липень), № ПУП005848 від 25.09.2024 на суму 460 897,34 грн (червень), № ПУП005970 від 07.10.2024 на суму 5 100 258,65 грн (серпень), № ПУП006091 від 22.10.2024 на суму 1 345 855,96 грн (червень), № ПУП006126 від 24.10.2024 на суму 186 822,79 грн (червень), № ПУП006645 від 01.11.2024 на суму 3 655 588,83 грн (вересень), № ПУП006888 від 13.11.2024 на суму 915 517,98 грн (червень), № ПУП007304 від 29.11.2024 на суму 2 421 408,15 грн (жовтень), № ПУП007842 від 25.12.2024 на суму 143 044,34 грн (червень), № ПУП117941 від 27.12.2024 на суму 956 193,00 грн (листопад), № ПУП007967 від 30.12.2024 на суму 103 025,15 грн (червень), № ПУП008219 від 31.01.2025 на суму 162 897,09 грн (грудень), № ПУП008270 від 07.02.2025 на суму 44 893,35 грн.

З огляду на викладене, враховуючи порушення відповідачем строків оплати послуг, наданих у червні-грудні 2024 року, позивач звернувся до суду із цим позовом та просив, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 7 242 262,86 грн та 3 % річних у розмірі 1 583 374,30 грн за загальний період з 06.09.2024 по 01.09.2025.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказував, що був вимушений оплачувати послуги щодо забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел по мірі фінансової можливості; доказів порушення НЕК "Укренерго" установленого Законом України "Про ринок електричної енергії" алгоритму розрахунків не надано; оскільки в діях відповідача відсутня вина як складовий елемент господарсько-правової відповідальності, правові підстави для застосування до НЕК "Укренерго" відповідальності за невчасну сплату коштів за Договором у вигляді стягнення 3 % річних та інфляційних втрат відсутні. Щодо розрахунку інфляційних втрат, здійсненого позивачем, відповідач наголошував на тому, що в розрахунку відсутні будь-які дані щодо періоду, за який враховані індекси інфляції, а також і сам сукупний індекс інфляції, який врахований позивачем при здійсненні розрахунку; також не по кожному місяцю наявні дані щодо дати затвердження НКРЕКП розміру вартості послуги, кінцевої дати оплати послуги.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 173 Господарського кодексу України (який був чинний до 28.08.2025) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно із частиною першою статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, двосторонній договір купівлі-продажу електричної енергії (двосторонній договір).

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 63 Закону України "Про ринок електричної енергії", крім обов`язків, визначених статтею 57 цього Закону, постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує величину, визначену для відповідних категорій генеруючих установок приватних домогосподарств відповідно до частини двадцять третьої статті 9-1 Закону України "Про альтернативні джерела енергії", за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, та у кожному розрахунковому періоді здійснювати пріоритетну оплату її вартості.

Згідно з п. 55 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи передачі - це юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Оператор системи передачі виконує покладені на нього спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії (п. 23 ч. 1 ст. 33 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Оператор системи передачі відповідно до цього Закону виконує функції, пов`язані з покладенням на нього спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільного інтересу із збільшення частки виробництва енергії з альтернативних джерел, підвищення ефективності комбінованого виробництва електричної та теплової енергії, інших спеціальних обов`язків (ч. 8 ст. 33 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Частиною шостою статті 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що постачальник універсальних послуг одночасно з виконанням обов`язку щодо купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом у приватних домогосподарств, величина встановленої потужності генеруючих установок яких не перевищує 50 кВт, надає оператору системи передачі послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії. Така послуга надається постачальником універсальних послуг виходячи з фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом у приватних домогосподарств. Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії визначається у відповідні розрахункові періоди як різниця між вартістю електричної енергії, купленої ним за "зеленим" тарифом, та її вартістю, розрахованою за цінами ринку "на добу наперед". Розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії здійснюється постачальником універсальних послуг відповідно до порядку купівлі електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, з урахуванням доходу постачальника універсальних послуг від продажу гарантій походження електричної енергії, виробленої з відновлюваних джерел енергії.

Постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 затверджено Порядок купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії (Порядок).

Відповідно до п. 3.1 Порядку на гарантованого покупця, ПУП та ОСП на строк, визначений законодавством, покладаються спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

Для надання послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел гарантований покупець або ПУП укладають з ОСП договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел відповідно до типової форми, затвердженої постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року № 641 (далі - договір про надання послуг) (п. 3.2 Порядку).

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов Договору протягом червня-грудня 2024 року позивач надав відповідачу послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел на загальну суму 108 297 604,46 грн, що підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг, а саме: за червень 2024 року (акт № 06 від 30.06.2024) - 24 974 262,71 грн, за липень 2024 року (акт № 7 від 31.07.2024) - 21 796 719,79 грн (21 841 613,14 грн з урахуванням акта коригування від 17.01.2025), за серпень 2024 року (акт № 8 від 31.08.2024) - 25 501 293,25 грн, за вересень 2024 року (акт № 9 від 30.09.2024) - 18 277 944,13 грн, за жовтень 2024 року (акт № 10 від 31.10.2024) - 12 107 040,77 грн, за листопад 2024 року (акт № 11 від 30.11.2024) - 4 780 965,00 грн, за грудень 2024 року (акт № 12 від 31.12.2024) - 814 485,46 грн.

Сторонами не заперечуються вартість та обсяг купленої електричної енергії у спірні періоди.

Відповідно до підп. 4 п. 3.3 Договору замовник зобов`язаний у повному обсязі здійснювати оплату вартості послуги, розрахованої постачальником послуг та затвердженої Регулятором.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 15.4 Порядку ОСП здійснює 100 % оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП у розрахунковому місяці.

З урахуванням встановленого пунктом 15.4 Порядку строку розрахунків, зобов`язання відповідача з оплати наданих послуг мало бути виконане протягом трьох робочих днів з дати прийняття НКРЕКП відповідної постанови про затвердження розміру вартості послуг.

НКРЕКП затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії за "зеленим" тарифом, наданої відповідачу протягом червня-грудня 2024 року, а саме:

- постановою НКРЕКП від 31.07.2024 № 1409 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ТОВ "ЖОЕК" у червні 2024 року, що становить 20 811 885,59 грн (без ПДВ);

- постановою НКРЕКП від 03.09.2024 № 1573 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ТОВ "ЖОЕК" у липні 2024 року, що становить 18 163 933,16 грн (без ПДВ);

- постановою НКРЕКП від 01.10.2024 № 1702 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ТОВ "ЖОЕК" у серпні 2024 року, що становить 21 251 077,71 грн (без ПДВ);

- постановою НКРЕКП від 29.10.2024 № 1855 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ТОВ "ЖОЕК" у вересні 2024 року, що становить 15 231 620,11 грн (без ПДВ);

- постановою НКРЕКП від 26.11.2024 № 2017 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ТОВ "ЖОЕК" у жовтні 2024 року, що становить 10 089 200,64 грн (без ПДВ);

- постановою НКРЕКП від 24.12.2024 № 2364 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ТОВ "ЖОЕК" у листопаді 2024 року, що становить 3 984 137,50 грн (без ПДВ);

- постановою НКРЕКП від 28.01.2025 № 113 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ТОВ "ЖОЕК" у грудні 2024 року, що становить 678 737,88 грн (без ПДВ).

Враховуючи викладене, колегією суддів відхиляються доводи скаржника щодо відсутності даних по деяких місяцях щодо дати затвердження НКРЕКП розміру вартості послуги, кінцевої дати оплати послуги.

Таким чином, як правильно встановлено місцевим господарським судом, відповідач зобов`язаний був здійснити оплату наданих послуг у такі строки: за червень 2024 року - до 05.08.2024, за липень 2024 року - 06.09.2024, за серпень 2024 року - до 04.10.2024, за вересень 2024 року - до 01.11.2024, за жовтень 2024 року - до 29.11.2024, за листопад 2024 року - до 27.12.2024, за грудень 2024 року - до 31.01.2025.

Натомість відповідачем було здійснено часткову оплату наданих позивачем послуг, що підтверджується платіжними інструкціями № ПУП005316 від 06.09.2024 на суму 4 359 343,96 грн (липень), № ПУП005848 від 25.09.2024 на суму 460 897,34 грн (червень), № ПУП005970 від 07.10.2024 на суму 5 100 258,65 грн (серпень), № ПУП006091 від 22.10.2024 на суму 1 345 855,96 грн (червень), № ПУП006126 від 24.10.2024 на суму 186 822,79 грн (червень), № ПУП006645 від 01.11.2024 на суму 3 655 588,83 грн (вересень), № ПУП006888 від 13.11.2024 на суму 915 517,98 грн (червень), № ПУП007304 від 29.11.2024 на суму 2 421 408,15 грн (жовтень), № ПУП007842 від 25.12.2024 на суму 143 044,34 грн (червень), № ПУП117941 від 27.12.2024 на суму 956 193,00 грн (листопад), № ПУП007967 від 30.12.2024 на суму 103 025,15 грн (червень), № ПУП008219 від 31.01.2025 на суму 162 897,09 грн (грудень), № ПУП008270 від 07.02.2025 на суму 44 893,35 грн.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відтак, враховуючи встановлене, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про порушення відповідачем умов Договору в частині своєчасної оплати наданих позивачем послуг за період червень-грудень 2024 року, а доводи скаржника щодо відсутності доказів порушення НЕК "Укренерго" установленого алгоритму розрахунків підлягають відхиленню за неспроможністю.

Доводи скаржника щодо неврахування судом першої інстанції законодавчої заборони відповідачу оплачувати придбані послуги за рахунок коштів, які призначені згідно зі структурою тарифів, затвердженою НКРЕКП, на інші цілі, а також доводи щодо того, що відповідач першочергово обмежений положеннями підп. 15, 43 п. 2.3, абз. 12 п. 1.4 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 09.11.2017 № 1388, колегією суддів відхиляються за неспроможністю, позаяк умовами Договору, зокрема п. 3.3 Договору, саме на відповідача покладено обов`язок здійснювати оплату відпущеної електричної енергії, виробленою продавцем за "зеленим" тарифом.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що укладений між сторонами договір є двостороннім, в якому не передбачено можливість невиконання зобов`язання з оплати за отримані послуги, в тому числі у зв`язку з відсутністю включення відповідних витрат до структури тарифу зі сторони Регулятора. Такої залежності не містять і норми норми Порядку чи постанови НКРЕКП.

Протилежні доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених вище.

Перевіряючи доводи скаржника щодо неправильно здійсненого позивачем розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат, зокрема відсутності періодів, за які враховані індекси інфляції, а також і самого сукупного індексу інфляції, який врахований позивачем при здійсненні розрахунку, а також щодо неврахування позивачем при здійсненні розрахунку правових висновків Верховного Суду, колегія суддів встановила таке.

Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст. 1 Закону).

Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті. Водночас ч. 2 ст. 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.

З метою реалізації Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" Кабінет Міністрів України постановою № 1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (п. 1-1, 4 Порядку № 1078).

Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", приписи Порядку № 1078 та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України № 265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування ст. 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абз. 5 п. 4 Порядку № 1078).

Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення, і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком № 1078.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3 % річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі № 915/880/18, від 26.09.2019 у справі № 912/48/19, від 18.09.2019 у справі № 908/1379/17).

Встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків означає, що "вартість грошей з індексом інфляції за попередній період" є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період. У математиці це називається послідовність, утворена за певною закономірністю.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду в постанові від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 роз`яснила, що при зменшенні суми боргу у конкретному місяці "А" на певну суму (до прикладу 100 грн), до уваги приймається сума боргу на початок розрахункового періоду "Х", помножена на індекс інфляції у цьому місяці (до прикладу "і-1"), і від зазначеного добутку необхідно віднімати суму погашення (100 грн.) Отже, у математичному викладі це можна відобразити такою формулою:

"Х" * "і-1" - 100 грн = "ЗБ",

де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці).

А за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку, якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100 %.

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості, від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

У постанові від 23.09.2021 у справі № 924/2/21 Верховний Суд, перевіряючи правильність нарахування сукупного індексу інфляції відповідно до ст. 625 ЦК України, не погодився з правильністю визначення судами попередніх інстанцій величини приросту індексу споживчих цін (сукупного індексу інфляції) та зазначив, що такий індекс має заокруглюватися до десяткового числа після коми. Так, Верховний Суд, зокрема, зауважив, що за період із червня по жовтень 2019 року сукупний індекс інфляції складає 100 %, а не 99,99 % (як визначено в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції), а за період із травня по жовтень 2020 року при заокруглюванні до десяткового числа після коми сукупний індекс інфляції має визначатись як 101,2 %, а не 101,19 %, оскільки саме так визначаються місячні та річні індекси споживчих цін Державним комітетом статистики України.

Аналогічний висновок щодо правильності визначення величини приросту індексу споживчих цін, який має заокруглюватися до десяткового числа після коми, викладено в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, постановах Верховного Суду від 03.04.2024 у справі № 910/4170/23 та від 17.012024 у справі № 910/18308/21.

Дослідивши долучені до матеріалів справи ТОВ "ЖОЕК" розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат, суд апеляційної інстанції встановив, що такі містять як узагальнену інформацію щодо нарахувань, так і деталізовану, зокрема і періоди прострочення, за які позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат, а також сукупні індекси інфляції, які враховано позивачем при здійсненні розрахунку. У зв`язку із цим доводи скаржника в цій частині відхиляються колегією суддів за неспроможністю.

Дослідивши долучений до заяви про збільшення позовних вимог ТОВ "ЖОЕК" розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за загальний період з 06.09.2024 по 01.09.2025, здійснений окремо щодо кожного акта приймання-передачі за вирахуванням здійснених відповідачем оплат, суд апеляційної інстанції встановив, що розрахунок позивачем здійснено стосовно заборгованості за кожний місяць, та при здійсненні розрахунку інфляційних втрат, нарахованих на існуючу суму боргу, позивачем здійснено заокруглення сукупних індексів інфляції до сотих (другим числом після коми є 0), а саме:

за вересень 2024 року застосовано сукупний індекс інфляції 101,50;

за жовтень 2024 року застосовано сукупний індекс інфляції 101,80;

за листопад 2024 року застосовано сукупний індекс інфляції 101,90;

за грудень 2024 року застосовано сукупний індекс інфляції 101,40;

за січень 2025 року застосовано сукупний індекс інфляції 101,20;

за лютий 2025 року застосовано сукупний індекс інфляції 100,80;

за березень 2025 року застосовано сукупний індекс інфляції 101,50;

за квітень 2025 року застосовано сукупний індекс інфляції 100,70;

за травень 2025 року застосовано сукупний індекс інфляції 101,30;

за червень 2025 року застосовано сукупний індекс інфляції 100,80;

за липень 2025 року застосовано сукупний індекс інфляції 99,80;

за серпень 2025 року застосовано сукупний індекс інфляції 99,80.

З огляду на вимоги ч. 1 та 2 ст. 2, ч. 5 ст. 236 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Суд апеляційної інстанції здійснив розрахунок інфляційних втрат відповідно до викладеної вище методики Верховного Суду з заокругленням до десятих, нарахованих на суму боргу у вказані вище періоди, та не виходячи при цьому за межі періодів, визначених позивачем (з 06.09.2024 по 01.09.2025), встановив, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають інфляційне збільшення в розмірі 7 242 262,86 грн та 3 % річних у розмірі 1 583 374,30 грн.

Отже, здійснений позивачем розрахунок є арифметично правильним, а здійснене позивачем заокруглення сукупних індексів інфляції до сотих, при тому, що другим числом після коми є 0, не впливає на здійснення розрахунку інфляційних втрат.

Відповідні висновки апеляційного господарського суду, що заокруглення сукупних індексів інфляції до сотих, у випадку, що другим числом після коми є 0, не впливає на правильність здійснення розрахунку інфляційних втрат, були залишені без змін Верховним Судом у постанові від 23.04.2025 у справі № 910/5201/24.

Відтак, доводи скаржника щодо помилковості розрахунку позивача 3 % річних та інфляційних втрат не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з обґрунтованими висновками місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, § 54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що в даній справі надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 у справі № 910/8888/25 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 09.04.2026.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

О.О. Євсіков