ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 квітня 2026 року м. Черкаси Справа № 925/349/26

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем`єр" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем`єр",

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський м`ясокомбінат",

про стягнення 24 221 962,58 грн,

УСТАНОВИВ:

16.03.2026 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем`єр" (далі - ТОВ "Прем`єр") з вимогою стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський м`ясокомбінат" (далі - ТОВ "Черкаський м`ясокомбінат") на користь ТОВ "Прем`єр" суму боргу за поставлений товар в розмірі 24 221 962,58 грн.

Ухвалою від 18.03.2026 суд відкрив провадження у справі №925/349/26 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 16.04.2026 о 14:30.

01.04.2026 відповідач подав відзив на позов.

14.04.2026 позивач подав відповідь на відзив.

15.04.2026 позивач подав заяву про забезпечення позову з вимогою вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ "Черкаський м`ясокомбінат", які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить ТОВ "Черкаський м`ясокомбінат" у межах суми позовних вимог 24 221 962,58 грн.

Розглянувши заяву про забезпечення позову суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. (п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України)

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. (ч. 3 ст. 137 ГПК України)

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Близькі за змістом висновки щодо застосування ст. 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19 тощо.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

За змістом ст. 136 ГПК України обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу (така правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 12.04.2018 у справі №922/2928/17 та від 05.08.2019 у справі №922/599/19).

Крім того, під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №914/970/18 та від 10.11.2020 у справі №910/1200/20).

Розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з винесенням відповідного рішення, у свою чергу забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.

Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд насамперед повинен з`ясувати зміст позовних вимог, а також правові підстави позову, оскільки суд, який не вирішує спір по суті, у будь-якому випадку не може застосувати такий захід забезпечення позову, який за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог (див. ухвалу Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №906/824/17 та постанову від 21.01.2019 у справі №902/483/18).

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що на виконання умов Договору поставки ТОВ "Прем`єр" здійснив поставку товарів відповідачу на суму 100 000 000 грн. Враховуючи значний об`єм операцій сторони договору один раз на місяць проводили звірку взаємних розрахунків. Свої зобов`язання з оплати товару ТОВ "Черкаський м`ясокомбінат" повністю не виконало. Заявник неодноразово направляв вимоги відповідачу щодо сплати заборгованості за даним договором за вих. № 53 від 04.08.2025, вих. № 67 від 13.10.2025, вих. № 79 від 19.11.2025 оскільки зобов`язання відповідачем не виконувалися у повному обсязі.

Листом № 03/02 від 03.02.2026 відповідач повідомив ТОВ "Прем`єр", що труднощі з оплатою поставленого товару мають тимчасовий характер та виникли у зв`язку із об`єктивними та тимчасовими обставинами, що полягають у затримці оплати з Державним підприємством Міністерства оборони України "Державний оператор тилу" (далі - ДП "ДОТ"), яке зумовлене відсутністю бюджетних асигнувань. Просили з розумінням поставитися до затримки оплати за поставлений товар та зазначили, що грошові кошти будуть перераховані після 05.02.2026, проте заборгованість не була перерахована у повному обсязі у вказаний термін.

ТОВ "Прем`єр" направило лист № 31 від 06.03.2026 до ДП "ДОТ" щодо причин затримки розрахунків за державним контрактом з відповідачем. У відповідь на лист ТОВ "Прем`єр" №31 від 06.03.2026, Державне підприємство Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" (попередня назва ДП МОУ "ДОТ") повідомило про відсутність заборгованості перед ТОВ "Черкаський м`ясокомбінат".

09.02.2026 відповідачу позивачем направлено претензію №16 з вимогою про погашення заборгованості та повідомлено, що у разі невиконання зобов`язання за договором ТОВ "Прем`єр" вимушене буде звернутись до суду з позовною заявою про стягнення суми боргу, проте борг сплачено відповідачем у повному обсязі не було.

На момент звернення ТОВ "Прем`єр" до суду з позовною заявою заборгованість відповідача за Договором поставки №28/02-2025 від 28.02.2025 склала 24 221 962,58 грн.

Позивач стверджує, що з огляду на ухилення від виконання зобов`язання за Договором та заперечення його укладення, 23.03.2026 було порушено кримінальне провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення ТОВ "Черкаський м`ясокомбінат" шляхом заволодіння чужим майном за Договором поставки №28/02-2025 від 28.02.2025, передбаченого ст. 190 КК України та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116.

Крім того, за твердженням позивача, з джерел відкритого доступу до інформації Опендатабот, Youcontrol, а також рішень та ухвал, що містяться в Реєстрі судових рішень, стало відомо про систематичне порушення зобов`язань відповідачем за договорами поставки з іншими суб`єктами господарювання щодо оплати за поставлений товар, що підтверджується численними судовими справами за позовами підрядників: № 925/1585/25, № 925/300/26, № 925/1394/2, № 925/140/26, № 925/70/26, № 925/413/26, № 925/229/26, № 925/1581/25, № 925/1400/25, № 925/1116/25 та ін. (всього 658 рішень в реєстрі).

На підтвердження викладених обставин позивач надав суду копію вимоги від 04.08.2025 № 53, адресованої відповідачу про сплату заборгованості, копію вимоги від 13.10.2025 № 67, адресованої відповідачу про сплату заборгованості, витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення 23.03.2026 відомостей щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України посадовими особами ТОВ "Черкаський м`ясокомбінат", звернення від 06.03.2026 № 31 до Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" про надання інформації про те, чи здійснений в повному обсязі розрахунок з боку ДП "ДОТ" з ТОВ "Черкаський м`ясокомбінат" по договору за 2025 рік за поставлені товари в рамках виконання Державного контракту про закупівлю, чи залишилася заборгованість по розрахункам за поставлений товар за вказаний період та копію відповіді від 09.03.2026 № 12.2-6030 Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" Щодо оплат ТОВ "Черкаський м`ясокомбінат", відповідно до якого, заборгованість перед ТОВ "Черкаський М`ясокомбінат" відсутня, Державне підприємство Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" здійснює оплати в строки та в порядку визначеному Державним контрактом (Договором).

Крім того, суд бере до уваги, що копію листа ТОВ "Черкаський м`ясокомбінат" від 03.02.2026 № 03/02, адресованого ТОВ "Прем`єр" про те, що труднощі з оплатою поставленого товару мають тимчасовий характер та виникли у зв`язку із об`єктивними та тимчасовими обставинами, що полягають у затримці оплати з боку ДП МОУ "АОЗ", яке зумовлено відсутністю бюджетних асигнувань, надано позивачем разом з позовною заявою.

У постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, аналізуючи питання забезпечення позову в контексті необхідності обґрунтувати припущення про можливість власника розпоряджатися своїм майном, зазначила, що можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 917/805/23, від 11.10.2023 у справі № 916/409/21, від 15.09.2023 р. у справі № 916/2359/23, від 08.08.2023 у справі № 922/1344/23, від 27.04.2023 у справі № 916/3686/22, від 22.04.2024 у справі № 922/3929/23.

Таким чином, наведені у заяві про забезпечення позову обставини підтверджують обґрунтоване припущення заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду.

Арешт коштів на рахунках означає, що гроші залишаються у власності боржника і знерухомлюються з метою недопущення виведення грошових коштів з рахунків боржника й уникнення виконання судового рішення у майбутньому, такий захід може бути скасований у випадку ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позову.

Немає підстав вважати, що застосування такого заходу забезпечення позову призведе до невиправданого обмеження прав відповідача чи третіх осіб, оскільки грошові кошти залишаються у володінні та користуванні відповідача, а можливість ними розпоряджатися обмежується на певний час лише щодо частини коштів, якої стосується спір. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 03.12.2020 у справі № 911/1111/20, від 21.01.2022 у справі № 910/5079/21, від 11.12.2023 у справі № 904/1934/23.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.06.2022 у справі № 908/2382/21 дійшов висновку про необхідність відступити від висновків щодо застосування, зокрема, ст. 137 ГПК України про неможливість накладення арешту на (нерухоме) майно відповідача в порядку забезпечення позову про стягнення коштів, викладених у низці постанов Верховного Суду.

Проте, у прохальній частині заяви про забезпечення позову позивач заявив вимогу про накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ "Черкаський м`ясокомбінат", які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить ТОВ "Черкаський м`ясокомбінат" у межах суми позовних вимог 24 221 962,58 грн.

Суд зауважує, що накладення арешту як на кошти, так і на майно відповідача у повній сумі позову, матиме наслідком подвійне забезпечення позовних вимог (і за рахунок коштів, і за рахунок майна), що суперечить вимогам закону стосовно співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами (постанова Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22).

За умови неможливості встановити достатності чи недостатності грошових коштів, що належать відповідачу і знаходяться на всіх його рахунках, для задоволення вимог про стягнення 24 221 962,58 грн доцільно накласти арешт на майно відповідача саме у межах суми, яка достатня для такого стягнення у випадку недостатності арештованих грошових коштів, тобто лише в межах різниці між сумами ціни позову та арештованих грошових коштів.

При цьому, судом не встановлено достатності / недостатності грошових коштів на рахунках відповідача, оскільки останній не надав відповідних доказів під час розгляду справи, а тому суд (за відсутності доказів достатності коштів на рахунках відповідача) дійшов висновку щодо доцільності накладення арешту на кошти та майно (у межах суми, яка достатня для такого стягнення у випадку недостатності арештованих грошових коштів) в межах суму позову (24 221 962,58 грн). Тобто, сума арешту, накладеного на майно, обмежується різницею між сумами ціни позову та арештованими грошовими коштами (за їх наявності).

Таким чином в разі вжиття заходів забезпечення буде дотримано принцип співмірності із заявленими позивачем вимогами.

Суд відзначає, що вжиття відповідних заходів забезпечення позову не матиме наслідком порушення прав відповідача та не призведе до порушення балансу інтересів.

Водночас, існування таких заходів надасть реальну можливість поновлення порушених прав позивача за захистом яких він звернувся до суду у випадку задоволення його позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Тобто метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кюблер проти Німеччини" (заява №32715/06).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі № 910/20007/20, від 10.12.2019 у справі № 910/18739/16 та ін.).

Таким чином, суд вважає, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову у цій справі з великою ймовірністю ускладнить або навіть унеможливить виконання рішення у даній справі щодо стягнення коштів на користь позивача у разі задоволення позову.

У зв`язку з цим вжиття відповідних заходів забезпечення позову матиме наслідком збереження існуючого станом на момент подання заяви стану, тому відсутні підстави вважати, що права відповідача чи баланс інтересів будуть порушені.

Згідно із ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову та можливість часткового задоволення заяви ТОВ "Прем`єр".

На день постановлення цієї ухвали суд дійшов висновку про відсутність необхідності для застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст. 136-140, 233-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем`єр" про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у межах заявленої до стягнення суми позовних вимог в розмірі 24 221 962,58 грн, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Черкаський м`ясокомбінат" (ідентифікаційний код 44785285, вул. Панченка Олексія, буд. 15, кв. 512, м. Черкаси, Черкаська обл., 18029), які знаходяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський м`ясокомбінат" в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, а в разі недостатності коштів, також на майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Черкаський м`ясокомбінат" (ідентифікаційний код 44785285, вул. Панченка Олексія, буд. 15, кв. 512, м. Черкаси, Черкаська обл., 18029).

В решті заяви відмовити.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Прем`єр" (ідентифікаційний код 23940728, вул. Яцика Петра, буд. 2Д, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49074).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Черкаський м`ясокомбінат" (ідентифікаційний код 44785285, вул. Панченка Олексія, буд. 15, кв. 512, м. Черкаси, Черкаська обл., 18029).

Ця ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили відповідно до вимог статті 12 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Оригінал ухвали надіслати позивачу, копію відповідачу за допомогою системи "Електронний суд".

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА