ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2026 року м. Дніпро Справа № 904/3810/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Іванова О.Г.,

при секретарі судового засідання: Кишкань М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАУСТЕН ЕКТІВ"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Бажанова Ю.А.) від 07.10.2025р. у справі № 904/3810/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕКС-ПРОМ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАУСТЕН ЕКТІВ", м. Дніпро

про стягнення 328 296,10 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЕКС-ПРОМ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАУСТЕН ЕКТІВ" борг за договором поставки №01.04/24КЕ від 01.04.2024 в сумі 301 516,68 грн, 3% річних у сумі 2 017,16 грн, пеню у сумі 20 844,04 грн та інфляційне збільшення у сумі 3 918,22 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2025р. у справі № 904/3810/25:

- закрито провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАУСТЕН ЕКТІВ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕКС-ПРОМ" 10 000,00 грн. заборгованості за договором поставки;

- позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕКС-ПРОМ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАУСТЕН ЕКТІВ" про стягнення 318 296,10 грн. задоволено;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАУСТЕН ЕКТІВ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕКС-ПРОМ" 291 516,68 грн. заборгованості за договором поставки, 3 918,22 грн інфляційних втрат, 2 017,16 грн 3% річних, 20 844,04 грн пені, 4 774,44 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду мотивовано обставинами неналежного виконанням відповідачем умов договору поставки №01.04/24КЕ від 01.04.2024, в частині оплати за поставлений товар; 3% річних та інфляційні втрати нараховані відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, пеня згідно умов договору. В частині вимог щодо стягнення основного боргу у сумі 10 000,00 грн. провадження закрито у зв`язку з його оплатою.

Не погодившись з вказаним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛАУСТЕН ЕКТІВ", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2025р. у справі № 904/3810/25 в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні таких позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тими обставинами, що внаслідок настання обставин непереборної сили викликаних війною та впливу їх наслідків на фінансово-господарську діяльність підприємства відповідача відбулось значне погіршення його фінансового стану та зростання рівня кредиторської заборгованості підприємства перед бюджетом, банками та контрагентами, що спричинило неспроможність своєчасного виконання фінансових зобов`язань з причин, що не залежать від підприємства, зокрема, до виникнення прострочення за грошовими зобов`язаннями перед позивачем за Договором поставки №01.04/24 КЕ від 01.04.2024.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 08.04.2026р. о 16:15 год.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Сторони у судове засідання не з`явилися; про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що апеляційним судом не визнавалася явка учасників справи в судове засідання обов`язковою, а їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті у відсутності представників сторін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 01.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЕКС-ПРОМ" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КЛАУСТЕН ЕКТІВ" (Покупець) був укладений договір поставки № 01.04/24 КЕ від 01.04.2024, відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник згідно замовления Покупця та на умовах, передбачених договором, продає, поставляє та передає товар Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти товар Постачальника і здійснити своєчасну оплату отриманого від Постачальника товару на умовах визначених договором та за цінами згідно накладної (видаткової та/або товарно-транспортної) на товар.

Відповідно до пункту 1.2. договору суму договору складає сума всіх накладних (видаткових та/або товарно-транспортних) на товар, підписаних сторонами на виконання умов договору.

Відповідно до пункту 2.1. договору постачання товару Покупцю здійснюється на умовах погоджених сторонами та визначених Покупцем в замовленні останнього, замовлення Покупця прийняте до виконання Постачальником (на яке в продовж 24 годин з моменту (дати) надходження на електронну пошту Постачальника не надійшло обгрунтоване повідомлення Постачальника Покупцю про неможливість виконання) вважається погодженим останнім, в тому числі умови поставки (поставка на адресу визначену Покупцем або само вивіз, силами та за рахунок Покупця або силами та за рахунок Постачальника, тощо м. Черкаси, вул. Чигиринська, 11).

Відповідно до пункту 2.2. договору замовлення має бути письмовим та направлятися Постачальнику за допомогою поштового зв`язку, та/або E-mail. Замовлення має містити: дату замовлення; найменування Постачальника; найменування Покупця; асортимент Товару; кількість Товару; дату поставки Товару; адресу складських приміщеннях, куди має поставлятися товар або адреса складу Постачальника.

Відповідно до пункту 2.3. договору приймання товару по якості та кількості здійснюється згідно з "Інструкцією про порядок приймання продукції матеріально-технічного призначений і товарів народного споживання по якості", затвердженої постановою Державного Арбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р. № П-7 в редакції від 23.07.1975 року та "Інструкцією про порядок приймання продукції матеріально-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості", затвердженої постановою Державного Арбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р. № П-6 в редакції від 23.07.1975 року.

Відповідно до пункту 2.4. договору прийом товару за кількістю та якістю здійснюється відповідно до накладної (видаткової та/або товарно-транспортної) постачальника. Датою одержання товару вважається дата зазначена в накладній (видатковій та/або товарно-транспортній).

Прийом Товару за якістю здійснюється Покупцем в продовж 30 робочих днів з моменту (дати) підписання накладної на товар. Покупець має право повернути, а Постачальник зобов`язаний прийняти товар, прийнятий Покупцем за кількістю, якщо в результаті приймання Товару за якістю Покупцем буде виявлено, що Товар не може бути використаний в виробництві Покупця, про, що Покупець зобов`язаний повідомити Постачальника з доданням відповідних підтвержень (доказів не придатності/не можливості використання товару в виробництві покупця)

Відповідно до пункту 3.1. договору оплата кожної отриманої партії товару здійснюється Покупцем в безготівковій формі протягом 30 календарних днів з моменту (дати) отримання товару (підписання накладної на товар).

Відповідно до пункту 3.2. договору для зручності розрахунків сторони проводять звірку взаєморозрахунків з 10 (десятого) по 17 (сімнадцяте) число кожного календарного місяця.

Відповідно до пункту 4.1. договору у випадку порушення Покупцем строку оплати товару (п. 3.1. Договору), Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення.

Відповідно до пункту 7.3. договору договір набирає силу (починає діяти) з моменту (дати) підписання і діє до 31 грудня 2024 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами зобов`язань за договором. У випадку якщо жодна із сторін не заявила про свій намір розірвати (припинити) договір за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору, сторони визнають, що договір є пролонгованим (продовженим) на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах. Кількість пролонгацій (продовжень) не обмежена.

На виконання умов договору поставки № 01.04/24 КЕ від 01.04.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЕКС-ПРОМ" поставлений, а Товариством з обмеженою відповідальністю "КЛАУСТЕН ЕКТІВ" прийнятий товар на загальну суму 440 488, 58 грн, що підтверджується видатковими накладними: №26 від 25.02.2025, найменування Гофрокороб № 380/190 бд, кількість 23 850 шт., на суму 333 995, 40 грн., №24 від 30.04.2025, найменування Гофроящик № 126 б/д, кількість 8 928 шт., на суму 106 493, 18 грн.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трипільський Пакувальний Кобмінат" (вантажовідправник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЕКС-ПРОМ" (вантажоодержувач) було підписано товаро-транспортні накладні: № 294025 від 24.02.2025 відповідно до якої пункт розвантаження: м. Черкаси, Чигиринське шосе, 11, найменування вантажу 238825 - Гофрокороб № 380 х 290 х 190 без друку РТ-24С/бурий, розміри 380*290*190, кількість місць 23 930,00, документи з вантажем накладна №294025. Та № 684925 від 30.04.2025 відповідно до якої пункт розвантаження: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 11, найменування вантажу 396525 - Гофроящик № 126 Домашнє свято б/д РТ-24 бурий, розміри 380*290*126, кількість місць 8 960,00, документи з вантажем накладна №684925.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЕКС-ПРОМ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КЛАУСТЕН ЕКТІВ" був підписаний Акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.04.2025 по 30.06.2025 за договором поставки № 01.04/24 КЕ відповідно до якого за даними Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАУСТЕН ЕКТІВ" на 30.06.2025 заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " АЛЕКС-ПРОМ " складає 301 516, 68 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЕКС-ПРОМ" посилається на несвоєчасну та не в повному обсязі сплату Товариством з обмеженою відповідальністю "КЛАУСТЕН ЕКТІВ" отриманого товару у сумі 301 516, 68 грн. за договором поставки № 01.04/24 КЕ від 01.04.2024, що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором поставки №01.04/24 КЕ від 01.04.2024 у розмірі 301 516, 68 грн, 3 918,22 грн інфляційних втрат, 2 017,16 грн 3 % річних, 20 844,04 грн пені.

Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, що у визначений договором поставки № 01.04/24 КЕ від 01.04.2024 відповідач свої зобов`язання з оплати вартості поставленого товару не виконав; обставини наявності боргу не заперечує. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товару у розмірі 301 516, 68 грн. визнані обґрунтованими.

Оскільки відповідачем під час розгляду справи сплачено борг у сумі 10 000,00 грн., суд першої інстанції на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України обґрунтовано закрив провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Позовні вимоги в решті наявного боргу у сумі 291 516,68 грн. обґрунтовано задоволені.

Згідно статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ст.ст. 610, 611 ЦК України).

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) згідно з приписами статті 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 4.1. договору у випадку порушення Покупцем строку оплати товару (п. 3.1. Договору), Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нарахована та заявлена до стягнення пеня у сумі 20 844,04 грн. за загальний період з 28.03.2025 по 09.07.2025, інфляційні втрати у розмірі 3 918,22 грн. за період з квітня 2025 року по травень 2025 року та 2 017,16 грн. 3% річних за період з 28.03.2025 по 09.07.2025, які з урахуванням наявності прострочення оплати боргу правильно задоволені судом першої інстанції.

Відповідач не наводить доводів щодо неправильності здійснення нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Заперечуючи проти задоволення вимог щодо боргу та штрафних санкцій відповідач посилається на настання форс-мажорних обставин (військова агресія російської федерації).

Так, відповідно до частини 1 статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

При цьому, суд звертає увагу, що законодавчо форс-мажорні обставини звільняють тільки від відповідальності за порушення зобов`язань (тобто від нарахування штрафів/пені), проте не звільняють від необхідності виконання відповідних договірних зобов`язань та не припиняють зобов`язання сторін.

Пунктом 1 частини 1 статті 263 Цивільного кодексу України вказано ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Частиною 2 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.

За умовами п. 5.1. договору сторони не несуть відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за даним Договором у випадку, якщо таке невиконання або неналежне виконання зобов`язань зумовлене дією обставин непереборної сили (форс-мажор), а саме: пожежі, стихійного лиха, військових дій, блокади, заборони експорту/імпорту, істотної зміни законодавства України, що ускладнює або унеможливлює виконання Стороною своїх зобов`язань за даним Договором, або інших обставин, які перебувають поза контролем Сторін. Достатнім підтвердженням настання таких подій є офіційний документ, наданий ТПП України.

Час, передбачений для виконання сторонами зобов`язань, має бути продовжено на період дії обставин непереборної сили (форс-мажору) (п. 5.2. договору).

13.05.2022 року ТПП України опублікувала на своєму сайті пояснення, що в період дії воєнного стану у разі порушення зобов`язань згаданий відповідачем лист №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року можна роздрукувати із сайту ТПП України та долучати до повідомлення про форс-мажорні обставини, які унеможливили виконання договірних зобов`язань у встановлений термін, для спроможності обґрунтованого перенесення строків виконання зобов`язань та вирішення спірних питань мирним шляхом.

Одночасно у листі вказано, що у разі необхідності сторона, яка порушила свої зобов`язання в період дії форс-мажорних обставин, має право звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного Сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ТПП України від 18.12.2014 року, за кожним зобов`язанням окремо.

З огляду на це, загальний лист ТПП України щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зумовлених військовою агресією російської федерації проти України, не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на конкретне зобов`язання (а доведення причинно-наслідкового зв`язку в такому випадку є обов`язковим).

Суд відзначає, що ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Іншими словами, сама по собі військова агресія російської федерації проти України не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні.

Воєнний стан як обставина непереборної сили звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із ним обставин юридична чи фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.

Вищенаведене у сукупності дає підстави для висновку, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 30.05.2022 року у справі №922/2475/21.

У постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі №912/750/22 викладено висновок про те, що лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не можна вважати сертифікатом у розумінні ст.14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні", а також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Таким чином, сам по собі лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не засвідчує форс-мажорні обставини саме для спірних правовідносин, але у сукупності з доказами, наданими відповідачем, може їх підтверджувати.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката, однак відповідач не надав відповідного сертифікату позивачу та до суду та не довів настання форс-мажорних обставин саме для спірного випадку невиконання господарського зобов`язання. Відповідачами не додано до матеріалів справи і інших належних та допустимих доказів наявності форс-мажору саме для виконання зобов`язання за Договором.

Відповідачем не надано доказів дотримання порядку засвідчення форс-мажорних обставин, виконання обов`язку щодо належного повідомлення позивача про наявність форс-мажорних обставин та їх вплив на виконання умов цього Договору.

Відповідач посилається, що місцевим господарським судом не було враховано, що внаслідок настання вказаних обставин непереборної сили, починаючи з 24 лютого 2022 року фінансово-господарська діяльність підприємства відповідача була повністю паралізована через мобілізацію деяких працівників до лав Збройних Сил України та підрозділів територіальної оборони. Неможливість проведення повної оплати заборгованості за поставлений товар обумовлена також тим, що покупці кондитерських виробів відповідача значно порушили строки оплати отриманих кондитерських виробів за договорами купівлі- продажу та поставки, що в свою чергу унеможливило здійснити повний розрахунок за поставлений товар позивачем. Вказане призвело до непрогнозованого погіршення фінансового стану відповідача

Проте, жодних доказів на підтвердження мобілізації значної кількості працівників відповідача, документів фінансової звітності чи інших доказів значного погіршення фінансового стану відповідача матеріали прави не містять.

Окрім того, не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів (ст. 617 ЦК України).

Також, суд приймає до уваги, що місцезнаходженням підприємства відповідача є м. Дніпро, яке не є зоною ведення бойових дій та не є тимчасово окупованою територією.

Отже, відповідачем не доведено, що саме введення воєнного стану призвело до неможливості виконання ним зобов`язань за спірним договором (тобто причино-наслідкового зв`язку неможливості виконання ними зобов`язань за договором із фактом військової агресії), тому відповідні доводи не приймаються судом до уваги.

При цьому, слід зазначити, що як відповідач так і позивач під час воєнного стану в Україні знаходяться в однакових умовах, отже несприятливі обставини, пов`язані з військовою агресію Російської Федерації проти України настали не тільки для відповідача, але й для позивача.

Всі суб`єкти підприємницької діяльності, підприємства, установи та організації України знаходяться в рівних умовах та здійснюють свою господарську діяльність в однаковому несприятливому економічному становищі та повинні вживати усіх заходів, необхідних для належного виконання зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З огляду на усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Відповідно до ст. 129 ГПК України та виходячи з результатів розгляду апеляційної скарги, сплачений за її подання судовий збір слід покласти на апелянта.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 264, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАУСТЕН ЕКТІВ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2025р. у справі № 904/3810/25 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2025р. у справі № 904/3810/25 - залишити без змін.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛАУСТЕН ЕКТІВ".

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 14.04.2026 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя О.Г. Іванов