ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Київ

"20" квітня 2026 р. Справа № 911/952/26

Суддя Т.П. Карпечкін, розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

Фізичної особи - підприємця Буряк Володимира Якимовича

до Фізичної особи - підприємця Буряк Валентини Василівни

Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРК Сієста»

про стягнення 58 000, 00 грн. заборгованості, розірвання договору та усунення перешкод у користуванні майном

Встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фізичної особи - підприємця Буряк Володимира Якимовича до Фізичної особи - підприємця Буряк Валентини Василівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРК Сієста» про стягнення 58 000, 00 грн. заборгованості, розірвання договору та усунення перешкод у користуванні майном.

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Дослідивши зміст позовної заяви, судом встановлено, що позивачем не визначено першу позовну вимогу в повному обсязі, оскільки в прохальній частині позовної заяви не вказана сума заборгованості, яку позивач хоче стягнути з відповідача 2.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Частиною 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Натомість, позивачем не зазначено сплачену суму судового збору у зв`язку з поданням позовної заяви.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду: позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України Про Державний бюджет України на 2026 рік встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року становить 3 328,00 грн.

В позові заявлено одну вимогу майнового характеру стягнути з відповідача 2 58 000,00 грн. заборгованості, яка оплачується судовим збором в розмірі 3 328,00 грн. та дві вимоги немайнового характеру розірвати Договір № 01/01 від 07.12.2020 та виселити відповідача 2 з будівлі площею 1997, 1 кв.м., які оплачуються по 3 328,00 грн. кожна.

Водночас, в якості доказу сплати судового збору позивачем долучено до позовної заяви платіжну інструкцію від 30.03.2026 на суму 5 324, 80 грн.

Однак, загальна сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання даної позовної заяви становить - 9 984, 00 грн., відтак, позивачем недоплачено 4 659,20 грн. судового збору.

А отже, позивачем не сплачено судовий збір у встановленому порядку та розмірі.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява подана з порушенням ст. ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене та керуючись 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду:

- попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, або підстави звільнення від сплати.

3. На підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України встановити позивачу десятиденний строк на усунення недоліків, перебіг якого, в силу положень ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, розпочинається з дня наступного за днем вручення даної ухвали.

4. Зобов`язати позивача заяву про усунення недоліків разом з доданими до неї документами надіслати відповідачу, докази надіслання надати суду.

5. Довести до відома сторін, що всі документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо) подаються через систему "Електронний суд" із застосуванням кваліфікованого електронного підпису після реєстрації своїх офіційних електронних адрес в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі. Для осіб, які зареєстровані в системі "Електронний суд", повідомлення, повістки, судові рішення та інші процесуальні документи надсилаються в електронному вигляді автоматично.

6. Копію ухвали Господарського суду Київської області надіслати позивачу.

7. Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

8. Відповідно до приписів ст. 255 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Т.П. Карпечкін