УХВАЛА

м. Київ

13.04.2026Справа № 910/3877/26

Суддя Сівакова В.В., розглянувши

позовну заяву Арбітражного керуючого Стоян Марини Миколаївни

до 1. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Птахоплемзавод «Коробівський»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Невада Сервіс»

про визнання недійсним договору, застосування наслідків недійсності договору

ВСТАНОВИВ:

06.04.2026 до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява Арбітражного керуючого Стоян Марини Миколаївни до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Птахоплемзавод «Коробівський» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Невада Сервіс» про

- визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 2-П від 02.06.2025, укладеного між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Птахоплемзавод «Коробівський» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Невада Сервіс»;

- застосування наслідків недійсності правочину, передбачені ст. 216 Цивільного кодексу України та поновити становище, яке існувало до укладення правочину, а саме - вважати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Птахоплемзавод «Коробівський» належним кредитором у відповідних правовідносинах - по справі № 910/21899/21 про банкрутство ДП «Край Проперті»; вважати, що ТОВ «Невада Сервіс» не є кредитором у відповідних правовідносинах - по справі № 910/21899/21 про банкрутство ДП «Край Проперті».

Позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Позивач у позовній заяві просить визнати недійсним договір про відступлення права вимоги № 2-П від 02.06.2025, укладений між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Птахоплемзавод «Коробівський» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Невада Сервіс», проте самого договору не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу.

Частина 2 статті 81 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Позивач у прохальній частині позовної заяви просить витребувати у відповідачів спірний договір, проте в мотивувальній частині позовної заяви не наведено заходів, яких вжив позивач для отримання цього доказу самостійно, не подано доказів їх вжиття та (або) причин неможливості самостійного отримання цього доказу.

Отже, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання не відповідає вимогам наведеної норми, а тому не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 80 Господарського процесуального кодексу України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. При цьому слід звернути увагу, що у відповідності до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України суд з власної ініціативи не може збирати докази, що стосуються предмета спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 164, 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання

- договору про відступлення права вимоги № 2-П від 02.06.2025.

Попередити позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набрала чинності 13.04.2026 та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Сівакова