ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"20" квітня 2026 р. м. Київ Справа №911/1603/24 (911/1082/26)

Господарський суд Київської області у складі судді Третьякової О.О., розглянувши матеріали позовної заяви від 15.04.2026

за позовом боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Еконафтосервіс» в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича (01033 м.Київ, вул. Жилянська, 68, оф.293)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний парк «Біла Церква 1» (09108, Київська обл., м. Біла Церква, пр.Незалежності, 150)

про визнання недійсним правочину та застосування наслідків недійсності правочину,

яка подана для розгляду у межах справи №911/1603/24 за заявою

ініціюючого кредитора, Товариства з обмеженою відповідальністю «Санрайс Логистикс» (36014, м. Полтава, вул.Європейська 2, оф.209)

до боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю «Еконафтосервіс» (09100 Київська обл., м. Біла Церква, пр.Незалежності, 150)

про банкрутство юридичної особи,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еконафтосервіс» (далі - позивач, боржник) в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича звернулося до Господарського суду Київської області, в межах справи №911/1603/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Еконафтосервіс», з позовом до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний парк «Біла Церква 1» (далі відповідач) про визнання недійсним правочину та застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в сумі 555876,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фраудаторністю укладеної позивачем-орендарем з відповідачем-орендодавцем додаткової угоди №1 від 01.08.2023 до договору оренди нерухомого майна від 01.06.2023 №01-06/23.

З наведених підстав позивач в позовній заяві просить суд:

- визнати недійсною вказану додаткову угоду №1 від 01.08.2023;

- застосувати реституцію та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 555876,00 грн;

- відстрочити позивачу сплату судового за подання позовної заяви до прийняття судом судового рішення по суті спору.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, при розподілі позовної заяви визначено єдиний унікальний номер судової справи №911/1603/24(911/1082/26), головуючим суддею визначено суддю Третьякову О.О.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідне залишити її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та ставки судового збору визначені Законом України «Про судовий збір». Відповідно до частини 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»:

- за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З 1 січня 2026 прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3328 грн.

Позивач в поданій ним позовній заяві об`єднав дві позовні вимоги до відповідача, а саме одну вимогу немайнового характеру (про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 01.08.2023) та одну вимогу майнового характеру (про стягнення 555876,00 грн).

Отже, сума судового збору за подання цього позову становить 9332,91 грн (3328 х 0,8 + 555876 х 0,015 х 0.8 = 2662,40 + 6670,51 = 9332,91), в той час як позивачем до позовної заяви не додано докази сплати судового збору у вказаному розмірі.

Водночас позивач в позовній заяві заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по суті позовної заяви.

Клопотання обґрунтовано тими обставинами, що позивач (ТОВ «Еконафтосервіс») станом на дату подання позовної заяви перебуває в скрутному майновому стані, підприємницьку діяльність не здійснює, будь-яке майно відсутнє, достатньої суми грошових коштів для сплати судового збору не має, що підтверджується постановою Господарського суду Київської області від 21.10.2024 у справі №911/1603/24 про визнання ТОВ «Еконафтосервіс» банкрутом, а також матеріалами справи №911/1603/24 про банкрутство «Еконафтосервіс».

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд за її клопотанням може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, визначених у цій статті.

Однією із таких умов відповідно до пункту 4 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» є те, що заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів.

Однак, як вказував Верховний Суд з цього приводу у постанові від 01.04.2026 у справі №925/7/24(925/1011/25, сам факт перебування юридичної особи у процедурі ліквідації не може бути доказом відсутності у позивача коштів на сплату судового збору та безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору. Це питання вирішується з урахуванням конкретних, належно підтверджених обставин, що свідчать про реальний майновий (фінансовий) стан особи, яка звертається до суду, що підтверджує неспроможність сплатити судовий збір у встановленому розмірі. Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат.

Отже, сама по собі постанова Господарського суду Київської області від 21.10.2024 у справі №911/1603/24 про визнання позивача банкрутом, на яку посилається позивач в обґрунтування клопотання та яка прийнята більше року тому назад, не є доказом відсутності у позивача коштів на сплату судового збору на момент подання позовної заяви від 15.04.2026.

При цьому клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору не містить посилання на інші докази, якими підтверджуються викладені обставини, натомість, виходячи з доводів позивача, суд самостійно повинен у матеріалах справи №911/1603/24 здійснити розшук відповідних документів-доказів відсутності активів у боржника і відсутності коштів на рахунках боржника. Проте пошук доказів судом суперечить принципу диспозитивності розгляду вимог. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 01.04.2026 у справі №925/7/24(925/1011/25).

Отже, позивач, звернувшись з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, не довів належними та допустимими доказами актуальний майновий стан позивача-боржника і неспроможність сплатити судовий збір на момент звернення з позовною заявою, не надав доказів, якими обґрунтовується критичний майновий стан позивача, щоб суд міг надати оцінку відповідним доводам і доказам.

Тому клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по суті позовної заяви є необґрунтованим та судом відхиляється.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на виправлення недоліків.

Згідно з частиною 1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 ст.174 цього Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 3 ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 2, 162, 164, 172, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовну заяву боржника в особі ліквідатора банкрута від 15.04.2026 залишити без руху.

2. У задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору відмовити.

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали.

4. Встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: доказів сплати (доплати) судового збору в розмірі 9332,91 грн за подання цього позову, або привести клопотання про відстрочення сплати судового збору у відповідність до вимог, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали щодо його обґрунтування та підтвердження відповідними доказами.

5. Попередити позивача про те, що згідно з частиною 4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя О.О. Третьякова