ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2026 м. Дніпро Справа № 904/6146/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Андрейчука Л.В. (доповідач)

суддів: Віннікова С.В., Демчини Т.Ю.

секретар судового засідання: Мошинець Ю.О.

представники сторін:

прокурор (скаржник): Щербина С.О.;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Маглиш А.С.;

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: не з`явився;

від третьої особи-3: не з`явився.

розглянувши апеляційну скаргу Нікопольської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2026 у справі № 904/6146/25 (суддя Юзіков С.Г.)

за позовом Нікопольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації

до Покровської міської ради Дніпропетровської області

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України", м. Київ

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Філія "Східний лісовий офіс" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", м. Дніпро

Третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м. Дніпро

про скасування державної реєстрації права комунальної власності та державної реєстрації земельної ділянки, витребування земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2026 у справі № 904/6146/25 позов залишено без розгляду.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд зазначив, що прокурор та позивач (Дніпропетровська обласна державна адміністрація) не з`явились у підготовче засідання, будучи належним чином повідомленими судом про дату, час і місце його проведення, не повідомивши завчасно про поважні причини неприбуття.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

Просить ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2026 у справі № 904/6146/25 скасувати, справу направити для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що представник позивача був відсутній у судовому засіданні 03.03.2026 о 10:30 з поважних причин. Так, 03.03.2026 на телеграм каналі «Дніпро Головний» о 08:32 годині було оголошено повітряну тривогу у Дніпровському районі (у т. ч. м. Дніпро), відбій якої оголошено о 13:48 годині. На телеграм каналі «Дніпро Новини» 03.03.2026 повітряну тривогу у Дніпровському районі (у т. ч. м. Дніпро) було оголошено о 05:36 годині, а відбій повітряної тривоги оголошено о 12:07 годині.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.03.2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Нікопольської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2026 у справі № 904/6146/25, витребувано матеріали оскарження ухвали у Господарського суду Дніпропетровської області. Розгляд скарги призначено на 16.04.2026 о 11:30 год.

31.03.2026 від Покровської міської ради Дніпропетровської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржувану ухвалу без змін. У відзиві відповідач зазначає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, прийнятою з дотриманням норм процесуального права, з урахуванням усіх фактичних обставин справи. Відповідач наголошує, що підставою для залишення позову без розгляду стала неявка прокурора та представників позивача у судове засідання 03.03.2026, при тому, що останні були належним чином повідомлені про дату, час і місце його проведення. Зокрема, як зазначає відповідач, копія ухвали суду про призначення судового засідання була направлена через підсистему «Електронний суд» та доставлена до електронних кабінетів відповідних учасників справи, що підтверджується матеріалами справи, а отже прокурор та позивач були обізнані про розгляд справи. Водночас відповідач звертає увагу, що ні прокурором, ні позивачем не було подано до суду заяв про відкладення розгляду справи, клопотань із зазначенням поважних причин неявки або заяв про розгляд справи за їх відсутності. На думку відповідача, така процесуальна поведінка свідчить про неналежне користування процесуальними правами, оскільки право сторони не з`являтися у судове засідання повинно реалізовуватися у спосіб, передбачений процесуальним законом, зокрема шляхом подання відповідної заяви. Відповідач також зазначає, що суд першої інстанції додатково перевірив обставини, пов`язані з введенням воєнного стану, зокрема інформацію щодо оголошення повітряної тривоги, та не встановив наявності об`єктивних перешкод для участі прокурора та позивача у судовому засіданні у призначений час. Посилаючись на приписи ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, відповідач вважає, що суд першої інстанції правомірно застосував наслідки неявки позивача та залишив позов без розгляду, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що не спростовують правильності висновків суду.

01.04.2026 від Дніпропетровської обласної державної адміністрації надійшли письмові пояснення в яких позивач підтримує доводи апеляційної скарги та просить її задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з направленням справи для продовження розгляду. У поданих поясненнях позивач зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, зокрема статей 202, 226, 236 Господарського процесуального кодексу України. Разом з тим, позивач звертає увагу, що представником позивача у ході розгляду справи подавалися письмові пояснення, в яких, зокрема, зазначалося про можливість здійснення подальшого розгляду справи за відсутності представника позивача. Отже, волевиявлення позивача щодо розгляду справи за його відсутності було доведено до відома суду першої інстанції, однак належної оцінки таким поясненням суд не надав, що призвело до передчасного застосування наслідків, передбачених ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України. На думку позивача, за наявності відповідного волевиявлення щодо розгляду справи без участі представника, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для залишення позову без розгляду, оскільки нез`явлення представника позивача не перешкоджало вирішенню спору по суті.

Позивач вказує, що суд першої інстанції формально підійшов до оцінки обставин неявки представників сторін, не надав належної оцінки причин такої неявки та не врахував об`єктивні обставини, пов`язані з воєнним станом, які могли вплинути на можливість участі у судовому засіданні. Окремо позивач наголошує, що залишення позову без розгляду у даному випадку призвело до необґрунтованого обмеження права на доступ до правосуддя, що суперечить як положенням національного законодавства, так і міжнародним стандартам. З посиланням на статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позивач зазначає, що кожна особа має право на справедливий судовий розгляд, а застосування процесуальних норм не повинно носити надмірно формальний характер. Також позивач звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої доступ до суду має бути не лише формальним, але й реальним та ефективним, а процесуальні правила не повинні застосовуватись таким чином, щоб унеможливити реалізацію цього права. На думку позивача, за наявності обставин, пов`язаних із безпековою ситуацією, суд першої інстанції мав оцінити можливість відкладення розгляду справи або вжити інших заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав, замість застосування крайнього заходу у вигляді залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оцінюючи доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає, що посилання відповідача на належне повідомлення прокурора та позивача про час і місце судового засідання саме по собі не є безумовною підставою для залишення позову без розгляду без встановлення всіх істотних обставин, зокрема причин неявки та можливості реалізації сторонами свого права на доступ до правосуддя. Доводи відповідача щодо відсутності поважних причин неявки не спростовують наведених апелянтом та позивачем обставин, пов`язаних із введенням правового режиму воєнного стану та оголошенням повітряної тривоги, які підлягають оцінці судом з урахуванням принципів розумності та справедливості. Разом з тим, колегія суддів враховує викладені у письмових поясненнях позивача аргументи щодо необхідності уникнення надмірного формалізму при застосуванні процесуальних норм та забезпечення ефективного доступу до суду. Суд апеляційної інстанції виходить з того, що застосування наслідків, передбачених ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, має здійснюватися з урахуванням конкретних обставин справи, принципу пропорційності та завдань господарського судочинства, визначених статтею 2 Господарського процесуального кодексу України.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як вбачається з матеріалів справи, Нікопольська окружна прокуратура звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Покровської міської ради Дніпроперовської області, в якому просила суд скасувати державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку площею 111,3187 га, кадастровий номер :03:001:0023, проведену 23.12.2020 на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Покровської міської ради Нестреляй О.М., індексний номер рішення 56029479 від 30.12.2020, номер відомостей про речове право 40008219, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 121; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 111,3187 га кадастровий номер :03:001:0023 у Державному земельному кадастрі; витребувати від Покровської міської ради Дніпропетровської області на користь Дніпропетровської обласної державної адміністрації земельну ділянку загальною площею 98,8866 га, яка розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0023 площею 111,3187 га.

Ухвалою від 03.11.2025 Господарський суд Дніпропетровської області відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

09.01.2026 Прокурор подав заяву про зміну (уточнення) предмету позову, в якій просив скасувати державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку площею 111,3187 га, кадастровий номер :03:001:0023, проведену 23.12.2020 на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Покровської міської ради Нестреляй О.М., індексний номер рішення індексний номер рішення 56029479 від 30.12.2020, номер відомостей про речове право 40008219, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 121 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 111,3187 га, кадастровий номер :03:001:0023 у Державному земельному кадастрі; витребувати від Покровської міської ради Дніпропетровської області () на користь Дніпропетровської обласної державної адміністрації () земельну ділянку площею 99,1898 га, що є складовою земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0023 площею 111,3187 га та розташовані в системі координат СК-63 5 зона: 36.2699 га 62.9199 га.

В судове засідання 03.03.2026, яке проходило в режимі відеоконференції призначене на 10:30 год по відеоконференцзв`язку під`єдналися представники відповідача, однак прокурор та представники позивача, третьої особи-1, третьої особи-2, третьої особи-3 в судове засідання не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлені завчасно у встановленому порядку.

З огляду на викладене, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишив позов Нікопольської окружної прокуратури у справі № 904/6146/25 без розгляду.

Між тим, є обґрунтованими доводи скаржника щодо причин неявки прокурора та представника позивача в призначене судове засідання. Щодо цього колегія суддів звертає увагу на наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі ст. 2 та ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно з ч.1 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Як унормовано приписами ст.46 ГПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у ст.42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених ст. 46 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

У ч. 4 ст. 202 ГПК України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15 дійшла висновку про те, що положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, будучи належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Однак, наведене не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 17.03.2023 у справі № 910/17906/21 виклала наступну правову позицію: "Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності."

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Також Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, передбачає право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона у справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість брати участь у ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб не тільки знати про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду від 05.02.2026 призначено підготовче засідання на 10:30 год 03.03.2026. Прокурор та представник позивача у підготовче засідання 03.03.2026 року не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не надав, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа. Вказані доводи суду скаржник не заперечує. Але, судом першої інстанції не було враховано, що Указом Президента України від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який до теперішнього часу продовжено. Населені пункти, в тому числі місто Дніпро, систематично зазнають ракетних ударів. Оповіщення про загрозу або виникнення таких надзвичайних ситуацій здійснюється через системи оповіщення різних рівнів, електронні комунікаційні мережі загального користування тощо відповідно до ст. 30 Кодексу цивільного захисту України, Положення про організацію оповіщення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій та організації зв`язку у сфері цивільного захисту, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №733 від 27.09.2017, зокрема, шляхом звукового попереджувального сигналу "увага всім" та трансляції відповідного повідомлення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайної ситуації (сигнал "повітряна тривога").

Чинним законодавством України у сфері цивільного захисту передбачений чіткий алгоритм поведінки громадян та відповідні повноваження органів державної влади, місцевого самоврядування, керівників підприємств і організацій усіх форм власності у випадку виникнення надзвичайної ситуації. Шляхом відповідних оповіщень (сигналів і повідомлень) органи управління цивільного захисту доводять до мешканців населених пунктів інформацію про загрозу та виникнення надзвичайних ситуацій, повітряної тривоги, аварій, катастроф, епідемій, пожеж тощо. Після отримання таких оповіщень громадяни мають діяти відповідно до наданих інструкцій та правил цивільного захисту. Зокрема, припинити роботу та вжити необхідних заходів безпеки (рішення Ради суддів України від 05.08.2022 № 23).

При цьому обставини оголошення сигналу "повітряна тривога" у певному регіоні слід вважати загальновідомими, тобто такими що не потребують доказування, а неявка у судове засідання учасників справи може бути спричинена такою надзвичайною ситуацією, яка об`єктивно унеможливлює завчасне подання клопотання про відкладення розгляду справи з цих причин (постанова Верховного Суду від 22.12.2022 у справі № 910/2116/21 (910/12050/21).

На підтвердження того, що станом на дату та час призначеного судом судового засідання 03.03.2026 об 10:30 год в місті Дніпро було оголошено повітряну тривогу апелянт надав до апеляційної скарги роздруківку з електронного ресурсу "Дніпро Головний" та роздруківку з електронного ресурсу "Дніпро Новини".

Колегія суддів погоджується із аргументами скаржника про те, що перебування прокурора та представника позивача під час оголошеної повітряної тривоги у бомбосховищі є поважною причиною його неявки у судове засідання до господарського суду 03.03.2026 на 10:30 год.

За таких обставин, розглядаючи справу 03.03.2026 суд повинен був врахувати, що представник позивача з об`єктивних і поважних причин не зміг з`явитися до суду, так само як і подати клопотання про відкладення судового розгляду з цих причин, тому, за надзвичайної ситуації, суд мав вирішити питання про відкладення розгляду справи, застосовувавши відповідні процесуальні норми крізь призму загальних засад господарського судочинства, дотримання гарантій прав особи на участь у розгляді її справи, а також обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав.

Зважаючи на викладене, є передчасним ухвалення судового рішення про залишення позову без розгляду у зв`язку з нез`явленням представника позивача у судове засідання і неповідомлення про причини неявки.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

При застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Колегія суддів наголошує, що залишаючи позовну заяву Нікопольської окружної прокуратури без розгляду на підставі того, що прокурор та представник позивача не з`явився в судове засідання 03.03.2026 о 10:30 год, при цьому, судове засідання за протоколом судового засідання відбувалось під час оголошення повітряної тривоги та за відсутності сторін, судом порушено приписи наведених норм процесуального та міжнародного права, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Однак, оскаржуване судове рішення таким вимогам процесуального закону не відповідає з огляду на встановлені вище обставини. Таким чином доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження та не спростовуються матеріалами справи.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.4 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до прийняття помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвали, зокрема, про залишення позову без розгляду, справа передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 129 ГПК України розподіл судових витрат не здійснюється. Розподіл сум судового збору за наслідками перегляду в апеляційному порядку ухвали господарського суду у цій справі повинен здійснити суд першої інстанції за результатами розгляду ним справи по суті.

Керуючись ст. ст. 255, 269, 270, 271, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу Україн, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2026 у справі № 904/6146/25 скасувати.

Справу № 904/6146/25 направити до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної з дня її ухвалення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбаченими ст. ст. 287-288 Господарського процесуального кодексу України.

Повну постанову складено та підписано 27.04.2026.

Головуючий суддя Л.В. Андрейчук

Суддя С.В. Вінніков

Суддя Т.Ю. Демчина