ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20 квітня 2026 р. м. Житомир Справа № 906/427/26

Господарський суд Житомирської області у складі судді Вельмакіної Т.М.,

перевіривши матеріали позовної заяви

Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРАТАШ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Камінець-Добринь"

про стягнення 5341032,68 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАРАТАШ" звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Камінець-Добринь" про стягнення 5341032,68 грн заборгованості зі сплати орендної плати.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою Товариством з обмеженою відповідальністю "Камінець-Добринь" орендних платежів за фактичне використання майна після закінчення терміну дії договору оренди майна №Д/П/С/2-15 від 15.05.2019.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та розглянувши додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у справі, з огляду на таке.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Однак згідно з актом №17/26 від 16.04.2026, при отриманні документів через "Електронний суд", які надійшли від Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРАТАШ", не виявилося вказаних у п.5 додатку документів, а саме: розрахунку заборгованості орендних платежів за договором оренди майна №Д/П/С/2-15 від 15.05.2019 між ТОВ "ХАРАТАШ" (орендодавець) та ТОВ "Камінець-Добринь" (орендар).

Також частиною 2 статті 164 ГПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Натомість заявник долучив до позовної заяви лише копії підтвердження відправлення претензій від 01.09.2025 та 06.01.2026 щодо сплати заборгованості за договором оренди майна №Д/П/С/2-15 від 15.05.2019 ТОВ ТОВ "Камінець-Добринь" на користь ТОВ "ХАРАТАШ", не долучивши при цьому копій претензій, які направлялись.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору.

Поряд з цим, позивач одночасно з позовною заявою подав клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі, посилаючись на норми ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

В обґрунтування клопотання зазначено, що на даний час фінансовий стан Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРАТАШ" не дозволяє сплатити судовий збір у встановленому розмірі, оскільки не має для цього достатньо коштів на рахунках, що підтверджується довідкою банківських установ, а також довідкою про фінансовий стан підприємства від 13.04.2026. Вказує, що це призведе до повного припинення господарської діяльності товариства та унеможливить виплату заробітної плати та податкових надходжень до бюджету.

Суд врапховує, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України "Про судовий збір".

Згідно зі статтями 1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" встановлено, що з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3328,00грн.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У позовній заяві заявлено майнову вимогу про стягнення 5341032,68 грн, а отже, при зверненні до суду з цим позовом до сплати підлягав судовий збір в розмірі 64092,39 грн (5341032,68 грн х 1,5% х 0,8).

Приписами ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України "Про судовий збір", суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповіднго до ч.3 цієї статті, при визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Отже, Законом України "Про судовий збір" встановлено вичерпний перелік умов, суб`єктів та коло правовідносин, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема звільнити від сплати судового збору.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Аналогічні висновки зазначені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021, справа № 0940/2276/18, у якій також наголошено, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним (п.36). З аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення (п.37).

Натомість, скаржник не є суб`єктом, на якого поширюється дія пунктів 1, 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір", а предметом спору у даній справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Водночас суд враховує, що зазначені у клопотанні обставини, на переконання суду, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору. Посилання заявника на відсутність коштів на оплату судового збору суд не вважає винятковою обставиною. Крім того, до заяви не додано належних та допустимих доказів в обґрунтування терміну відстрочки будь-якими певними обставинами, внаслідок яких має поліпшитися фінансове становище заявника.

Суд також зауважує, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Сплата судового збору за подання позовної заяви є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду.

Крім того, обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору у даній справі.

Згідно з ч.1 ст.174 ГПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви, позивачу необхідно подати до суду заяву про усунення недоліків, до якої долучити обґрунтований розрахунок суми, що стягується; претензії, які надсилалися Товариству з обмеженою відповідальністю "Камінець-Добринь" 01.09.2025 та 06.01.2026; докази сплати судового збору в розмірі 64092,39 грн.

Керуючись ст. 162, 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРАТАШ" про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі відмовити.

2. Позовну заяву залишити без руху.

3. Товариству з обмеженою відповідальністю "ХАРАТАШ" протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

4. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "ХАРАТАШ", що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 20.04.2026

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - до справи;

- заявнику - через систему "Електронний суд".