ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 916/4552/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В. Г., суддів: Картере В. І., Огородніка К. М.

за участю секретаря судового засідання Багнюка І. І.,

представники учасників справи:

представник ТОВ "Мрія-Катранка" - Нестерова О. В.,

арбітражний керуючий Дарієнко В. Д. - особисто

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Катранка"

на ухвалу попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 30.10.2025

у складі судді Шаратова Ю. А.

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 (за результатом перегляду ухвали попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 30.10.2025)

та на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2025

у складі колегії суддів: Поліщук Л. В. (головуючий), Богатир К. В., Таран С. В.

у справі № 916/4552/24

за заявою Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Родина"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Катранка"

про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ

На розгляд суду постало питання щодо оскарження в апеляційному порядку ухвали попереднього засідання окремо від ухвал, якими було розглянуто вимоги кредиторів (так звані "індивідуальні ухвали").

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

1. 28.11.2024 ухвалою Господарського суду Одеської області, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 та постановою Верховного Суду від 29.05.2025, серед іншого, відкрито провадження у справі № 916/4552/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Катранка" (далі - ТОВ "Мрія-Катранка"); визнано вимоги Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Родина" (далі - СВК "Родина") до ТОВ "Мрія-Катранка" у сумі 2 212 484,54 грн та витрати у сумі 102 280,00 грн, понесені у зв`язку із сплатою судового збору та авансування винагороди арбітражного керуючого; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Мрія-Катранка" строком на 170 календарних днів; призначено розпорядником майна боржника ТОВ "Мрія-Катранка" арбітражного керуючого Дарієнка В. Д.

2. 11.09.2025 ухвалою Господарського суду Одеської області визнано грошові вимоги Приватного підприємства "Агрофірма Ташлик" (далі - ПП "Агрофірма Ташлик") до ТОВ "Мрія-Катранка" у сумі 687252,16 грн та витрати в сумі 6056,00 грн, понесені у зв`язку із сплатою судового збору. Встановлено наступну черговість задоволення вимог ПП "Агрофірма Ташлик": 6 056,00 грн перша черга задоволення вимог кредиторів; 687 252,16 грн четверта черга задоволення вимог кредиторів.

3. 11.09.2025 ухвалою Господарського суду Одеської області визнано грошові вимоги Державного підприємства "Дослідне господарство "Ялпуг" Національного наукового центру "Інститут виноградарства і виноробства імені В. Є. Таїрова" (далі - ДП "Дослідне господарство "Ялпуг" ННЦ "Інститут виноградарства і виноробства імені В. Є. Таїрова") до ТОВ "Мрія-Катранка" у сумі 12 73 168,00 грн та витрати в сумі 6 056,00 грн, понесені у зв`язку із сплатою судового збору. Встановлено наступну черговість задоволення вимог ДП "Дослідне господарство "Ялпуг" Національного наукового центру "Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова": 6 056,00 грн перша черга задоволення вимог кредиторів; 1273168,00 грн четверта черга задоволення вимог кредиторів.

4. 11.09.2025 ухвалою Господарського суду Одеської області визнано грошові вимоги СВК "Родина" до ТОВ "Мрія-Катранка" у сумі 1 779 687,08 грн та витрати в сумі 4 844,80 грн, понесені у зв`язку із сплатою судового збору. Встановлено наступну черговість задоволення вимог СВК "Родина": 4 844,80 грн перша черга задоволення вимог кредиторів; 1 779 687,08 грн четверта черга задоволення вимог кредиторів.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції за результатами попереднього засідання

5. 30.10.2025 ухвалою Господарського суду Одеської області у справі № 916/4552/24 за результатами попереднього засідання визначено розмір та перелік усіх визнаних вимог для внесення розпорядником майна боржника до реєстру вимог кредиторів.

Вимоги першої черги: СВК "Родина" - 107 124,80 грн; ПП "Агрофірма Ташлик" - 6 056,00 грн; ДП "Дослідне господарство "Ялпуг" Національного наукового центру "Інститут виноградарства і виноробства імені В. Є. Таїрова" - 6 056,00 грн.

Вимоги четвертої черги: СВК "Родина" - 3992171,62 грн; ПП "Агрофірма Ташлик"- 687 252,16 грн; ДП "Дослідне господарство "Ялпуг" Національного наукового центру "Інститут виноградарства і виноробства імені В. Є. Таїрова"- 1 273 168,00 грн.

Провадження в суді апеляційної інстанції

6. 11.11.2025 ТОВ "Мрія-Катранка" звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на ухвалу попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 30.10.2025 у справі № 916/4552/24.

7. 14.11.2025 ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Мрія-Катранка" на ухвалу попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 30.10.2025 у справі № 916/4552/24.

8. 01.12.2025 від ТОВ "Мрія-Катранка" надійшла заява, в якій заявник просив:

1) повернутися на попередню стадію та вирішити питання про залишення апеляційної скарги без руху, надати апелянту строк на усунення недоліків апеляційної скарги для остаточного узгодження предмету оскарження, а саме, визначення ухвал суду, що оскаржуються, в прохальній частині апеляційної скарги.

2) в порядку усунення недоліку апеляційної скарги, вважати недоліки апеляційної скарги усунутими та прийняти до розгляду апеляційну скаргу з наступною прохальною частиною:

- скасувати ухвалу попереднього засідання від 30.10.2025 у справі № 916/4552/24, ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.09.2025 про визнання грошових вимог ДП "Дослідне господарство "Ялпуг" Національного наукового центру Інституту виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова, ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.09.2025 про визнання грошових вимог ПП "Агрофірма Ташлик", ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.09.2025 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.11.2024 у справі № 916/4552/24 про визнання грошових вимог СВК "Родина", які в силу частини 2 статті 9 КУзПБ окремому оскарженню від ухвали попереднього засідання від 30.10.2025 у справі № 916/4552/24 не підлягають,

- винести нове рішення, яким відмовити у визнанні вимог кредиторів, а саме: вимог СВК "Родина" у сумі 2 212 484,54 грн та витрати у сумі 102 280,00 грн, понесені у зв`язку із сплатою судового збору та авансування винагороди арбітражного керуючого, а також додаткових грошових вимог СВК "Родина" в розмірі 1 779 687,08 грн та витрати в сумі 4 844,80 грн судового збору, грошових вимог ДП "Дослідне господарство "Ялпуг" Національного наукового центру Інституту виноградарства і виноробства імені В. Є. Таїрова" у сумі 1 273 168,00 грн та витрати в сумі 6 056,00 грн, понесені у зв`язку із сплатою судового збору, та грошових вимог ПП "Агрофірма Ташлик" до ТОВ "Мрія-Катранка" у сумі 687 252,16 грн та витрати в сумі 6 056,00 грн, понесені у зв`язку із сплатою судового збору,

- вирішити питання про закриття провадження у справі про банкрутство.

9. 16.12.2025 ухвалою Південно-західного апеляційного господарського у справі №916/4552/24 у задоволенні вимог, викладених у пункті 1 заяви ТОВ "Мрія-Катранка" (вх.№3928/25/Д2 від 01.12.2025), - відмовлено. Вимоги, викладені у пункті 2 заяви ТОВ "Мрія-Катранка" (вх.№3928/25/Д2 від 01.12.2025) - залишено без розгляду.

10. Стосовно вимог пункту 1 заяви (щодо вирішення питання про залишення апеляційної скарги без руху) суд апеляційної інстанції керувався тим, що скаржник чітко визначив предмет апеляційного оскарження, а Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України) не передбачено можливості вирішення питання про залишення апеляційної скарги без руху після відкриття апеляційного провадження

11. Щодо вимог, викладених у пункті 2 заяви, суд вказав, що такі за своїм змістом є доповненнями до апеляційної скарги, однак подані з пропуском встановленого процесуальним законом десятиденного строку на апеляційне оскарження і питання про поновлення цього строку апелянт не порушує.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

12. 23.12.2025 постановою Південно-західного апеляційного господарського суду (повна постанова складена 24.12.2025) апеляційну скаргу ТОВ "Мрія-Катранка" залишено без задоволення. Ухвалу попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 30.10.2025 у справі №916/4552/24 - залишено без змін.

13. Постанова мотивована тим, що оскільки індивідуальні ухвали Господарського суду Одеської області від 11.09.2025, постановлені за результатами розгляду по суті заяв з грошовими вимогами ДП "Дослідне господарство "Ялпуг" Національного наукового центру "Інститут виноградарства і виноробства імені В. Є. Таїрова", ПП "Агрофірма Ташлик" та СВК "Родина", не оскаржувалися заявником в апеляційному порядку, то відсутні підстави для скасування ухвали попереднього засідання місцевого господарського суду від 30.10.2025 в частині зазначення розміру та черговості задоволення вимог вказаних кредиторів, які підлягають внесенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи касаційної скарги

14. 13.01.2026 (через підсистему "Електронний суд") ТОВ "Мрія-Катранка" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить:

(1) - скасувати ухвалу попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 30.10.2025 у справі №916/4552/24,

- скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.09.2025 про визнання грошових вимог ДП "Дослідне господарство "Ялпуг" Національного наукового центру Інституту виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова у сумі 1 273 168 грн та витрати в сумі 6 056 грн, понесені у зв`язку із сплатою судового збору,

- скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.09.2025 про визнання додаткових грошових вимог СВК "Родина" в розмірі 1 779 687,08 грн та витрати в сумі 4 844,80 грн судового збору,

- скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області 11.09.2025 про визнання грошових вимог ПП "Агрофірма Ташлик" до ТОВ "Мрія-Катранка" у сумі 687 252,16 грн та витрати в сумі 6 056,00 грн, понесені у зв`язку із сплатою судового збору,

- скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області 28.11.2024 про відкриття провадження у справі № 916/4552/24 про банкрутство ТОВ "Мрія-Катранка" та визнання вимог СВК "Родина" у сумі 2 212 484,54 грн та витрат у сумі 102 280,00 грн, понесених у зв`язку із сплатою судового збору та авансування винагороди арбітражного керуючого,

- скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 про відмову в задоволенні апеляційної скарги на вище перелічені ухвали у справі № 916/4552/24.

(2) Прийняти нове рішення, яким відмовити у визнанні вимог кредиторів, а саме:

- грошових вимог СВК "Родина" у сумі 2 212 484,54 грн та витрати у сумі 102 280 грн, понесені у зв`язку із сплатою судового збору та авансування винагороди арбітражного керуючого,

- додаткових грошових вимог СВК "Родина" в розмірі 1 779 687,08 грн та витрати в сумі 4 844,80 грн судового збору,

- грошових вимог ДП "Дослідне господарство "Ялпуг" Національного наукового центру Інституту виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова у сумі 1 273 168 грн та витрати в сумі 6 056 грн, понесені у зв`язку із сплатою судового збору,

- грошових вимог ПП "Агрофірма Ташлик" до ТОВ "Мрія-Катранка" у сумі 687 252,16 грн та витрати в сумі 6 056 грн, понесені у зв`язку із сплатою судового збору,

та вирішити питання про закриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Мрія-Катранка".

(3) Скасувати ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 у справі № 916/4552/24, якою боржнику було відмовлено в усуненні недоліку апеляційної скарги з мотивів закінчення строку на доповнення апеляційної скарги, та прийняти нове рішення, яким вважати недоліки апеляційної скарги усунутими шляхом приведення прохальної частини апеляційної скарги у відповідність до мотивувальної.

15. Скаржник стверджує про неправильне застосування судами:

- ч. 2 ст. 625, ч. 1, 4 ст. 612, ч. 2 ст. 619, ч. 1, 4 ст. 613 Цивільного кодексу (далі - ЦК України) при визнанні вимог кредиторів щодо інфляційних втрат та 3% річних та неврахування висновків Верховного суду, викладених в постанові Касаційного господарського суду у складі ВС від 05.08.2025 у справі № 910/1376/21 під час розгляду грошових вимог кредиторів до боржника при розгляді грошових вимог кредиторів ДП "Дослідне господарство "Ялпуг" Національного наукового центру Інституту виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова та СВК "Родина",

- неправильне застосування норм ч. 1, 3 ст. 109 ЦК України, ст. 47 та ч. 5 ст. 55 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", ч. 4 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" без врахування висновків Верховного суду, викладених в постановах від 14.08.2019 у справі № 910/14329/18, від 19.05.2020 у справі № 910/11912/19, від 17.11.2021 у справі № 910/18277/20, від 06.08.2024 у справі № 41/207, від 19.06.2024 у справі № 906/1155/20, від 07.03.2024 у справі № 908/702/22 (908/1478/22), від 12.09.2024 у справі № 903/624/13 при розгляді грошових вимог кредиторів ДП "Дослідне господарство "Ялпуг" Національного наукового центру Інституту виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова та СВК "Родина",

- порушення ст. 105, 110, 111, 112 ЦК України, незастосування висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 10.05.2023 у справі №905/229/21, висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17 щодо розгляду кредиторських вимог всіх кредиторів до боржника,

- неправильне застосування вимог ч. 2 ст. 619 ЦК України, за відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування ч. 2 ст. 619 Цивільного кодексу України в подібних відносинах, та порушення вимог ч. 1 ст. 74 та ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) щодо грошових вимог ДП "Дослідне господарство "Ялпуг" Національного наукового центру Інституту виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова та СВК "Родина",

- порушено ч. 6 ст. 6, ч. 1, 4 ст. 174 ГПК України, за відсутності висновку Верховного суду про застосування зазначених норм права в подібних відносинах (ДП "Дослідне господарство "Ялпуг" Національного наукового центру Інституту виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова не має зареєстрованого кабінету в електронному суді, що є підставою для повернення його вимоги).

16. Скаржник наполягає, що предметом оскарження в суді апеляційної інстанції та в суді касаційної інстанції є три ухвали суду першої інстанції від 11.09.2025 про визнання грошових вимог кредиторів, ухвала місцевого господарського суду від 28.11.2024 про відкриття провадження у цій справі про банкрутство, ухвала попереднього засідання від 30.10.2025 та постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 про відмову в задоволенні апеляційної скарги на вище перелічені ухвали.

17. Скаржник доводить, що ним помилково не було включено в прохальну частину апеляційної скарги посилання на ухвали Господарського суду Одеської області від 11.09.2025 та від 28.11.2024 № 916/4552/24 із вимогою їх скасувати, що є технічною помилкою (опискою), адже зі змісту преамбули та мотивувальної частини апеляційної скарги вбачається, що боржник не погоджується із вказаними ухвалами та наводить обґрунтування неправильності висновків суду та неправильного застосування норм права, в той час коли ухвала попереднього засідання оскаржена саме з причин незаконності та не обґрунтованості ухвал від 11.09.2025 та від 28.11.2024. Виявивши невідповідність прохальної частини апеляційної скарги її мотивувальній частині та преамбулі, боржник звернувся до суду із заявою, в якій просив повернутися на попередню стадію та вирішити питання про залишення апеляційної скарги без руху та прийняти до розгляду апеляційну скаргу з прохальною частиною, викладеною в редакції цієї заяви. Однак, суд апеляційної інстанції ухвалою від 16.12.2025 відмовив скаржнику в усуненні недоліків.

18. Посилаючись на норми ч. 5 ст. 13, 174, ч. 2 ст. 258, 260 ГПК України, скаржник наполягає на тому, що апеляційний суд, при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження, мав залишити апеляційну скаргу без руху для усунення апелянтом неузгодженостей між мотивувальною частиною апеляційної скарги, в якій чітко зазначено про оскарження саме ухвал від 11.09.2025, та прохальною частиною апеляційної скарги, в якій посилання на зазначені ухвали пропущено. Зазначає, що формулювання ним в прохальній частині вимоги про ухвалення нового рішення про відмову у визнанні вимог кредиторів та вирішення питання про закриття провадження у справі про банкрутство свідчить про визначення скаржником предмету оскарження в тому числі і ухвал від 11.09.2025.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

19. 26.02.2026 розпорядником майна боржника арбітражним керуючим Дарієнко В. Д. подано до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу з проханням залишити без змін ухвалу попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 30.10.2025, постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 (за результатом перегляду ухвали попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 30.10.2025) та ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 по справі № 916/4552/24, а касаційну скаргу ТОВ "Мрія Катранка" без задоволення.

20. Розпорядник майна вважає заперечення боржника проти вимог кредиторів безпідставними, такими, що суперечать нормам чинного законодавства та судовому рішенню, яким вже один раз було підтверджено наявність у цих кредиторів грошових вимог.

21. Ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 та постанову від 23.12.2025 арбітражний керуючий вважає такими, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що у суду не виникло сумнівів стосовного того, яке судове рішення оскаржується в апеляційному порядку боржником, а доповнення до апеляційної скарги, які було подано ТОВ "Мрія-Катранка" після спливу передбаченого для їх подання строку, без порушення питання про поновлення такого строку, правомірно не взято апеляційним судом до уваги.

В. Провадження в суді касаційної інстанції

22. 30.01.2026 ухвалою Верховного Суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Мрія-Катранка" в частині оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 11.09.2025 (про визнання грошових вимог ДП "Дослідне господарство "Ялпуг" Національного наукового центру Інституту виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова"), ухвали Господарського суду Одеської області 11.09.2025 (про визнання грошових вимог ПП "Агрофірма Ташлик") та ухвали Господарського суду Одеської області від 11.09.2025 (про визнання додаткових грошових вимог СВК "Родина"). Відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Мрія-Катранка" в частині оскарження ухвали Господарського суду Одеської області 28.11.2024 про відкриття провадження у справі № 916/4552/24. Касаційну скаргу ТОВ "Мрія-Катранка" в частині оскарження ухвали переднього засідання Господарського суду Одеської області від 30.10.2025, постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 (за результатом перегляду ухвали попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 30.10.2025) та ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 у справі № 916/4552/24 залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху а саме: надати документ про сплату (доплату) судового збору у розмірі 1 996,80 грн.

23. У встановлений строк скаржником подано до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 996,80 грн.

24. 19.02.2026 ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі № 916/4552/24 за касаційною скаргою ТОВ "Мрія-Катранка" на ухвалу попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 30.10.2025, постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 (за результатом перегляду ухвали попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 30.10.2025) та ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2025. Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 09.03.2026.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

25. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

26. Провадження у цій справі про банкрутство ТОВ "Мрія-Катранка" було відкрито ухвалою суду першої інстанції від 28.11.2024 та визнано грошові вимоги СВК "Родина" до боржника в розмірі 2 212 484,54 грн (четверта черга) та 102 280 грн (перша черга). Зазначена ухвала була залишена без змін постановами суду апеляційної та касаційної інстанцій. В подальшому, ухвалами від 11.09.2025 були визнані додаткові грошові вимоги СВК "Родина", грошові вимоги ДП "Дослідне господарство Ялпуг Національного наукового центру Інституту виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова" та грошові вимоги ПП "Агрофірма Ташлик" до боржника. Ухвалою місцевого господарського суду від 30.09.2025 за підсумками попереднього засідання визначено розмір та перелік визнаних вимог для внесення розпорядником майна боржника до реєстру вимог кредиторів.

27. Боржником до суду апеляційної інстанції було подано апеляційну скаргу, в якій він просив скасувати ухвалу попереднього засідання від 30.09.2025 та винести нове рішення про відмову у визнанні вимог зазначених кредиторів та вирішити питання про закриття провадження у справі про банкрутство. Суд апеляційної інстанції ухвалою від 14.11.2025 відкрив апеляційне провадження за цією апеляційною скаргою на ухвалу попереднього засідання від 30.09.2025 та призначив справу до розгляду.

28. Скаржник подав до апеляційного суду (01.12.2025) заяву, в якій просив суд повернутися на попередню стадію та вирішити питання про залишення апеляційної скарги без руху для остаточного узгодження скаржником предмету оскарження та в порядку усунення недоліку апеляційної скарги просив прийняти до розгляду апеляційну скаргу з прохальною частиною, до якої, окрім ухвали попереднього засідання від 30.09.2025 також включив вимоги про скасування ухвал суду першої інстанції від 11.09.2025 та ухвали від 28.11.2024.

29. Апеляційний господарський суд ухвалою від 16.12.2025 відмовив у задоволенні вимог, викладених у пункті 1 заяви, а вимоги, викладені у пункті 2 заяви залишив без розгляду.

30. Звертаючись з касаційною скаргою, ТОВ "Мрія-Катранка" просить Верховний Суд скасувати ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 у справі № 916/4552/24, якою боржнику було відмовлено в усуненні недоліку апеляційної скарги з мотивів закінчення строку на доповнення апеляційної скарги, та прийняти нове рішення, яким вважати недоліки апеляційної скарги усунутими шляхом приведення прохальної частини апеляційної скарги у відповідність до мотивувальної.

31. Щодо доводів скаржника про незаконність ухвали суду апеляційної інстанції від 16.12.2025 Верховний Суд зазначає таке.

32. Забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення закріплені Конституцією України серед основних засад судочинства (пункт 8 частини першої статті 129).

33. Згідно з частиною першою статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

34. Згідно з пунктом 4 частини другої статті 258 ГПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені рішення або ухвала, що оскаржується.

35. Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

36. Питання про відкриття апеляційного провадження вирішується судом апеляційної інстанції за результатами перевірки дотримання процесуальних вимог щодо форми та змісту апеляційної скарги, її подання в установлені строки та предмета оскарження.

37. Частиною першою статті 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

38. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

39. Разом з тим, згідно з частинами одинадцятою, тринадцятою статті 176 ГПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

40. На можливості залишити апеляційну скаргу без руху після відкриття апеляційного провадження зауважував Верховний Суд, зокрема, у постанові від 26.01.2022 у справі № 922/1876/21, від 10.11.2023 у справі № 922/2010/23.

41. Суд апеляційної інстанції з`ясував, що зі змісту апеляційної скарги ТОВ "Мрія-Катранка" вбачається, що у ній є посилання на індивідуальні ухвали Господарського суду Одеської області від 11.09.2025, якими визнано вимоги окремих кредиторів. При цьому, на третій сторінці апеляційної скарги скаржник підкреслив, що ним оскаржується ухвала господарського суду, постановлена за результатами попереднього засідання в частині визнання вимог кредиторів з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права та неповним встановленням обставин справи. Прохальна частина апеляційної скарги містить такі вимоги:

(1) поновити скаржнику строк на апеляційне оскарження ухвали попереднього засідання від 30.10.2025 у справі №916/4552/24 та відкрити апеляційне провадження у справі;

(2) ухвалу попереднього засідання від 30.10.2025 у справі №916/4552/24 скасувати та винести нове рішення, яким відмовити у визнанні вимог кредиторів, а саме: вимог СВК "Родина" у сумі 2 212 484,54 грн та витрати у сумі 102 280 грн, понесені у зв`язку із сплатою судового збору та авансування винагороди арбітражного керуючого, а також додаткових грошових вимог СВК "Родина" в розмірі 1 779 687,08 грн та витрати в сумі 4 844,80 грн судового збору, грошових вимог ДП "Дослідне господарство "Ялпуг" Національного наукового центру "Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова" у сумі 1 273 168 грн та витрати в сумі 6 056 грн, понесені у зв`язку із сплатою судового збору, та грошових вимог ПП "Агрофірма Ташлик" до ТОВ "Мрія-Катранка" у сумі 687 252,16 грн та витрати в сумі 6 056 грн, понесені у зв`язку із сплатою судового збору, та вирішити питання про закриття провадження у справі про банкрутство.

42. Отже, скаржник чітко визначив предмет апеляційного оскарження, а саме - ухвалу попереднього засідання від 30.10.2025 у справі №916/4552/24.

43. Колегія суддів зауважує, що принцип диспозитивності господарського судочинства (ст. 14 ГПК України) полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

44. В силу наведеного принципу диспозитивності скаржник сам визначає предмет оскарження. Кожне судове рішення є самостійним предметом оскарження. Тому задля подання апеляційної скарги на ще одне судове рішення не може бути залишена без руху апеляційна скарга на інше рішення.

45. Отже, у цій справі вимога скаржника про включення до прохальної частини апеляційної скарги додаткових вимог про скасування інших судових рішень суду першої інстанції не є недоліком апеляційної скарги, який може бути виправлений у спосіб залишення апеляційної скарги без руху.

46. Натомість вимоги заяви скаржника фактично є доповненням до апеляційної скарги.

47. Частиною першою статті 266 ГПК України передбачено, що особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

48. Стаття 118 ГПК України передбачає, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

49. Системний аналіз приписів ч. 1 ст. 266 та ст. 118 ГПК України свідчить про запровадження законодавцем процесуального імперативу стосовно залишення без розгляду судом доповнення чи зміни апеляційної скарги, поданих поза межами строку на апеляційне оскарження. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28.01.2022 у справі № 920/617/19, від 10.08.2023 у справі № 916/1507/21, від 22.04.2025 у справі № 916/3176/24.

50. Встановивши, що кінцевим строком для подання доповнень до апеляційної скарги було 10.11.2025, а заяву скаржником подано 01.12.2025, тобто з пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження і скаржник не порушував питання щодо поновлення пропущеного процесуального строку на подання вищенаведених доповнень до апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції правильно застосував ст. 118 та 266 ГПК України та залишив такі доповнення без розгляду. Зважаючи на викладене, Верховний Суд не вбачає підстав для скасування зазначеної ухвали суду апеляційної інстанції від 16.12.2025 та відхиляє протилежні доводи касаційної скарги.

51. Щодо касаційної скарги на постанову суду апеляційної інстанції від 23.12.2025 за результатом перегляду ухвали попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 30.10.2025 колегія суддів Верховного Суду зазначає наступне.

52. Правила та порядок оскарження судових рішень у процедурі банкрутства визначені статтею 9 КУзПБ, частиною першої якої передбачено, що ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника можуть бути оскаржені в порядку, встановленому ГПК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

53. Згідно з приписами частини другої цієї статті КУзПБ в апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури/процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім випадків, передбачених ГПК України та цим Кодексом.

54. Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема статтями 45, 46, 47 КУзПБ.

55. Законодавець, визначаючи попереднє засідання суду як етап процедури розпорядження майном, передбачає, що таке засідання має свою тривалість та може проводитися у декількох судових засідань, під час яких здійснюється аналіз заявлених вимог кредиторів.

56. Тобто, кількість кредиторів та різний обсяг їхніх вимог впливають на тривалість попереднього засідання, яке може бути більшим одного дня, та зумовлює доцільність розгляду заяв (вимог) кредиторів з винесенням відносно кожної такої вимоги індивідуальної (окремої, самостійної) ухвали щодо результатів її задоволення.

57. Ухвала, яку було прийнято за результатами розгляду кредиторських вимог, може бути оскаржена в установленому КУзПБ порядку та є підставою для внесення відомостей про такого кредитора до реєстру вимог кредиторів.

58. Водночас, відповідно до частини другої статті 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

59. Колегія суддів наголошує, що мотиви, за якими суд дійшов висновку про визнання вимог кредиторів у тому чи іншому розмірі, чи про відмову у їх визнанні, можуть бути відображені як в індивідуальній (самостійній, окремій) ухвалі, так і в ухвалі за результатами розгляду вимог усіх кредиторів (за підсумками попереднього судового засідання). При цьому, мотиви прийнятого рішення щодо розміру вимог кредиторів можуть бути наведені в індивідуальній (самостійній, окремій) ухвалі, а в ухвалі за результатами розгляду вимог усіх кредиторів мотиви можуть бути не відображеними, однак в такій ухвалі повинно міститися посилання на ухвалу щодо розгляду вимог кожного конкретного кредитора. Подібна правова позиція викладена у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, постановах Верховного Суду від 03.08.2022 у справі № 904/5314/20, від 04.07.2023 у справі № 922/2334/21, від 17.09.2024 у справі № 904/1266/23.

60. Ухвала господарського суду, постановлена за результатами попереднього засідання, може бути оскаржена стороною у справі про банкрутство лише в частині конкретних вимог кредиторів (частина третя статті 47 КУзПБ).

61. Таким чином, ухвала за результатами розгляду вимог окремого кредитора (так звана "індивідуальна" ухвала) не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання, у відповідній частині (в частині конкретних вимог кредиторів) в силу прямої вимоги закону, а визначені про це в абзаці другому частини другої статті 47 КУзПБ положення є тим винятком із загального правила оскарження судових рішень/ухвал у справі про банкрутство, що передбачено частиною другої статті 9 цього Кодексу та пунктом 17 частини першої статті 255 ГПК України. Така правова позиція Верховного Суду викладена в постановах від 15.02.2024 у справі № 914/791/23, від 15.04.2024 у справі № 903/780/22, від 17.09.2024 у справі № 904/1266/23, а також до висновків в ухвалах Верховного Суду від 11.07.2024 у справі № 911/2794/21, від 24.09.2024 у справі № 917/1719/23.

62. У постановах 16.08.2023 у справі № 920/162/23, від 17.09.2024 у справі № 904/1266/23, від 04.03.2025 у справі № 922/4650/23 Верховний Суд вказав, що наслідки недотримання зазначеного правила щодо оскарження ухвали у справі про банкрутство визначені ГПК України та передбачають, що апеляційний господарський суд не приймає до розгляду і повертає апеляційну скаргу на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 260 ГПК України - якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, тобто якщо скаргу подано з порушенням відповідних приписів статей 254, 255 ГПК України, або без урахування окремих винятків за приписами КУзПБ, зокрема щодо неможливості оскарження ухвали за результатами розгляду вимог кредитора окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання (абзац 2 частини другої статті 47 КУзПБ).

63. Отже, КУзПБ визначає неможливість окремого оскарження так званої "індивідуальної" ухвали щодо розгляду вимог кредитора без одночасного оскарження ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання, з огляду на тісну пов`язаність предметів їх регулювання, розглядуваного питання та відповідних наслідків.

64. Водночас, Верховний Суд вважає, що перегляд ухвали попереднього засідання щодо вимог конкретного кредитора є неможливим без втручання (перегляду) ухвали, якою і вирішено грошові вимоги такого кредитора (аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 01.09.2025 у справі № 908/1897/24).

65. Правильність такого підходу пояснюється зокрема тим, що у такому випадку унеможливлюється ситуація при апеляційному чи касаційному перегляді, за якої може бути скасована або змінена ухвала попереднього засідання в частині вимог певного кредитора при існуванні незміненої/нескасованої ухвали, постановленої за результатом розгляду вимог окремого кредитора ("індивідуальна"). Протилежне, тобто перегляд ухвали попереднього засідання без "індивідуальної" ухвали по суті позбавляє скаржника на перегляд мотивів, яких дійшов суд в індивідуальній ухвалі при розгляді вимог окремого кредитора.

66. У цій справі за результатом розгляду грошових вимог кредиторів СВК "Родина", ПП "Агрофірма Ташлик", ДП "Дослідне господарство "Ялпуг" Національного наукового центру "Інститут виноградарства і виноробства імені В. Є. Таїрова" судом першої інстанції було постановлено три індивідуальні ухвали від 11.09.2025, а в ухвалі від 30.10.2025, за підсумками попереднього засідання визначено розмір та перелік усіх визнаних вимог для внесення розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. Індивідуальні ухвали від 11.09.2025 не були оскаржені боржником до суду апеляційної інстанції, про що зазначено вище. Предметом апеляційного перегляду була лише ухвала попереднього засідання від 30.09.2025.

67. На переконання Верховного Суду, процесуальний наслідок апеляційного оскарження ухвали попереднього засідання без одночасного оскарження індивідуальної ухвали, постановленої за результатами розгляду по суті заяв з грошовими вимогами кредиторів має бути аналогічним протилежній ситуації, про що описано вище, а саме - повернення такої скарги на підставі пункту 4 частини 5 статті 260 ГПК України.

68. Суд апеляційної інстанції в нинішній справі загалом вірно вказав, що без одночасного оскарження в апеляційному порядку індивідуальних ухвал від 11.09.2025, які постановлені за результатом розгляду по суті заяв окремих кредиторів, із ухвалою попереднього засідання суду дослідження судом апеляційної інстанції обґрунтованості кредиторських вимог цих кредиторів було б таким, що не узгоджується з принципом диспозитивності господарського судочинства.

69. Проте, в оскаржуваній постанові апеляційний суд також виснував, що оскільки індивідуальні ухвали від 11.09.2025 не оскаржувалися заявником в апеляційному порядку, то відсутні підстави для скасування ухвали попереднього засідання місцевого господарського суду від 30.10.2025 в частині зазначення розміру та черговості задоволення вимог вказаних кредиторів, які підлягають внесенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів та залишив ухвалу попереднього засідання від 30.10.2025 без змін.

70. Водночас, хоча стаття 264 ГПК України не містить такої підстави для закриття провадження, як помилково відкрите провадження на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, однак в цьому випадку процесуально правильними є дії суду апеляційної інстанції щодо закриття апеляційного провадження, оскільки апеляційне провадження у цій справі було відкрите з перегляду ухвали, що не підлягала апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, і в разі апеляційного перегляду оскаржуваного рішення суд апеляційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини. У наведеному Суд звертається до правової позиції Верховного Суду щодо застосування положень статті 264 ГПК України, яка викладена у постановах від 08.01.2019 у справі № 922/1906/18; від 13.08.2019 у справі № 5002-17/2743-2009; від 29.04.2020 у справі № 917/1185/18, від 08.04.2021 у справі № 5015/2286/12, від 08.04.2021 у справі № 57/173-10, від 06.07.2021 у справі № 15/318-08-27/218-08, від 17.05.2022 у справі № 5011-33/6567-2012, від 19.09.2023 у справі № 4/5007/33-Б/11 (906/1518/20).

71. Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції помилково ухвалив рішення по суті про залишення ухвали попереднього засідання без змін, оскільки у цій справі провадження належало закрити, як помилково відкрите.

72. Верховний Суд не може самостійно усунути зазначене порушення, виходячи з меж розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлених статтею 300 ГПК України, а тому справа підлягає направленню до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

73. Разом з тим, суд касаційної інстанції не надає оцінку доводам скаржника, які стосуються наявності або відсутності підстав для визнання грошових вимог кредитора до нього, оскільки така оцінка може бути здійснена лише за результатами належно ініційованого апеляційного перегляду відповідно до вимог статті 47 КУзПБ.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

74. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

75. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (ч. 4 ст. 310 ГПК України).

76. Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 308, ст. 310 ГПК України, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду апеляційної інстанції від 16.12.2025 підлягає залишенню без змін, а постанова - скасуванню із направленням справи в цій частині на новий розгляд до апеляційного господарського суду.

В. Розподіл судових витрат

77. Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

78. Оскільки справа направляється на новий розгляд розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Катранка" задовольнити частково.

2. Ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 у справі № 916/4552/24 залишити без змін.

3. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 (за результатом перегляду ухвали попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 30.10.2025) скасувати.

4. Справу № 916/4552/24 в скасованій частині передати на новий розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді В. Картере

К. Огороднік