ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
21 квітня 2026 року Справа № 906/995/25
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Розізнана І.В. , суддя Коломис В.В.
без виклику (повідомлення) сторін
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігнет-Центр"
на рішення Господарського суду Житомирської області, ухвалене 04.11.2025, повне рішення складено 04.11.2025, у справі № 906/995/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Горизонт"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігнет-Центр"
про стягнення 308 816,37 грн
В серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Горизонт" (далі - ТОВ "ТЕП "Горизонт") звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, викладеної у відповіді на відзив) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігнет-Центр" (далі ТОВ "Сігнет-Центр") 7 990,20 грн інфляційних та 1 169,53 грн 3 % річних, нарахованих за період прострочення з 25.11.2024 по 19.12.2024 на суму 570 728,69 грн, яка складається з 501 311,18 грн пені, 32 947,77 грн 3 % річних та 36 469,74 грн судового збору.
Господарський суд Житомирської області рішенням від 04.11.2025 у цій справі задоволив позов ТОВ "ТЕП "Горизонт" та стягнув з ТОВ "Сігнет-Центр" на користь позивача 7 990,20 грн інфляційних втрат, 1 169,53 грн 3 % річних та 137,40 грн судового збору; повернув з Державного бюджету України на користь ТОВ "ТЕП "Горизонт" - 4 494,85 грн судового збору, який сплачений за вимогу про стягнення 238 522,07 грн інфляційних втрат та 61 134,57 грн 3 % річних згідно з платіжною інструкцією № 212 від 01.08.2025 на суму 4 632,25 грн.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 апеляційну скаргу ТОВ "Сігнет-Центр" задоволено частково, рішення Господарського суду Житомирської області від 04.11.2025 у справі № 906/995/25 змінено в частині стягнутих сум інфляційних втрат, 3 % річних та розміру судового збору за подання позову, що підлягає поверненню позивачу, викладено резолютивну частину цього рішення у такій редакції:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігнет-Центр" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Горизонт" 510,58 гривень інфляційних втрат, 68,75 гривень 3 % річних, 153,10 гривень витрат по сплаті судового збору за подання позову.
У задоволенні позовних вимог про стягнення 7 479,62 грн інфляційних втрат та 1 100,78 грн 3 % річних - відмовити.
3. Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Горизонт" - 2 209 гривень 85 коп. судового збору, сплаченого згідно з платіжною інструкцією № 212 від 01.08.2025 на суму 4 632,25 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Горизонт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігнет-Центр" 3 403,96 гривень витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги".
17.02.2026 (вх. № 789/26) від ТОВ "Сігнет-Центр" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій просить стягнути з ТОВ "ТЕП "Горизонт" на користь ТОВ "Сігнет-Центр" витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 18 000,00 грн.
Додатковою постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 заяву (вх. № 789/26) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігнет-Центр" про ухвалення додаткового рішення у справі № 906/995/25 задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Горизонт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігнет-Центр" 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
02.04.2026 справу № 906/995/26 повернуто Господарському суду Житомирської області (супровідний лист № 906/995/25/1611/26 від 02.04.2026).
Разом з тим 24.11.2025 Господарським судом Житомирської області у справі № 906/995/25 ухвалено додаткове рішення щодо розподілу понесених позивачем Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Горизонт" витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції.
Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Так Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 10.02.2026 змінив рішення Господарського суду Житомирської області від 04.11.2025 у справі № 906/995/25, однак не змінив розподіл витрат позивача на правничу допомогу, які понесенні ним у суді першої інстанції, тому суд апеляційної інстанції листом № 906/995/25/1741/26 від 09.04.2026 витребував матеріали справи з Господарського суду Житомирської області.
20.04.2026 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.
За змістом п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України Суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.07.2023 у справі № 904/8884/21 виснувала:
"132. За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.
133. Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.
Отже, враховуючи ч. 14 ст. 129, п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 05.07.2023 у справі № 904/8884/21, та оскільки постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 рішення Господарського суду Житомирської області від 04.11.2025 у справі № 906/995/25 змінено в частині стягнутих сум інфляційних втрат, 3 % річних, тому суд апеляційної інстанції вважає, що додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 24.11.2025 у справі № 906/995/25 щодо розподілу понесених позивачем ТОВ "Транспортно-експедиційне підприємство "Горизонт" витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції теж слід змінити, зважаючи на таке.
З матеріалів справи вбачається, що 07.11.2025 до Господарського суду Житомирської області надійшла заява (вх. № 01-44/3566/25) Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Горизонт" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн, які пов`язані з розглядом вказаної справи /а.с. 68-69/.
До заяви позивачем додано:
- договір про надання правової допомоги № 1702/1 ПДГ від 17.02.2025, укладений між адвокатом Скосаревим Павлом Володимировичем та ТОВ "Транспортно-експедиційне підприємство "Горизонт" /а.с. 71-72/;
- додаткова угода № 3 від 24.07.25 /а.с. 73/;
- акт наданих послуг № 1 від 06.11.2025 на суму 25 000,00 грн /а.с.74/;
- довіреність від 06.12.2023 /а.с.76/.
У відповідності до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Зі змісту частини 1 статті 126 ГПК України вбачається, що відшкодуванню підлягають витрати на правничу допомогу, які надані адвокатом.
За приписами ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Так ТОВ "ТЕП "Горизонт" у позовній заяві вказало, що попередньо визначена орієнтовна сума витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач очікує понести, становить 30 000,00 грн, докази витрат на правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
Відповідно до п. 1.1 договору про надання правової допомоги № 1702/1ПДГ від 17.02.2025 укладеного між адвокатом Скосаревим Павлом Володимировичем (адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Горизонт" (клієнт), клієнт в порядку і наумовах визначених цією угодою надає завдання, а адвокат бере на себе зобов`язання, відповідно до завдання клієнта, надавати йому правові адвокатські послуги, які споживаються в процесі вчинення певної дії або в здійснення певної діяльності, в обсязі та на умовах визначених цією угодо. Предметом надання правової допомоги є захист прав та інтересів клієнта.
Згідно з п. 2.1 адвокат зобов`язується надавати клієнту за його окремим замовленням (дорученням) наступні послуги протягом строку дії даної угоди, зокрема:
- представляти в установленому порядку інтереси клієнта в суді, з усіма правами наданими Законом позивачу, відповідачу, третій особі, скаржнику;
- вести справи у господарських судах, підписувати та подавати позовні заяви, скарги, клопотання, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення суду, наводити свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають в ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу. змінювати підставу або предмет позову, збільшувати розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог, визнати позов повністю або частково, закінчити справу мировою угодою, оскаржувати судові рішення, постанови, ухвали суду (підписувати апеляційні, касаційні скарги, тощо);
- надавати консультації, висновки, довідки з правових питань, що стосуються діяльності клієнта;
- вчиняти інші дії та надавати послуги, передбачені Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Послуги можуть замовлятися в усній або в письмовій формі (п. 2.2 договору).
На підтвердження надання правової допомоги, відповідно до умов цього договору адвокатом складається акт наданих послуг і направляється клієнту (п. 2.3 договору).
Згідно з п. 4.1 договору вартість послуг, передбачених п. 1.1 договору узгоджується окремо, про що сторони укладають додаткову угоду до цього договору.
Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2025 (п. 7.1 договору).
Договір підписаний сторонами та скріплений печаткою ТОВ "Транспортно-експедиційне підприємство "Горизонт".
Згідно з Додатковою угодою № 3 від 24.07.2025 до договору про надання правової допомоги № 1702/1ПДГ від 17.02.2025, адвокат надає клієнту наступні послуги:
- визначення розміру інфляційних втрат за договором транспортного експедитування № 171022-1 від 17.12.2022;
- підготовка претензійної вимоги до ТОВ "Сігнет-Центр" про сплату інфляційних втрат за договором транспортного експедитування № 171022-1 від 17.12.2022;
- підготовка позовної заяви про стягнення інфляційних втрат за договором транспортного експедитування № 171022-1 від 17.12.2022, підготовка інших документів необхідних для супроводу справи у суді;
- участь у судових засіданнях під час розгляду позовної заяви (п. 1 додаткової угоди).
На умовах п. 4.1 договору сторони домовилися, що вартість послуг адвоката за ведення цієї справи складатиме 30 000,00 грн (п. 2 додаткової угоди).
Вартість послуг може переглядатися в залежності від складності справи, кількості процесуальних дій у справі (заяви, клопотання, адвокатські запити, участь у судовому засіданні), що зазначається у акті наданих послуг (п. 3 додаткової угоди).
Додаткова угода підписана сторонами та скріплена печаткою ТОВ "Транспортно-експедиційне підприємство "Горизонт" /а.с. 73/.
06.11.2025 сторони договору про надання правничої допомоги підписали акт надання послуг № 1 до договору про надання правової допомоги № 1702/1ПДГ від 17.02.2025 за ведення справи визначеної у додатковій угоді № 3 від 24.07.2025, відповідно до п. 1 якого адвокатом надані наступні послуги:
1. Аналіз договору транспортного експедитування № 171022-1 від 17.12.2022, договірних документів та матеріалів справи № 906/1514/23, підготовка правової позиції, узгодження правової позиції з клієнтом - 2 години.
2. Підготовка претензійної вимоги з приводу повернення компенсації інфляційних втрат за договором транспортного експедитування № 171022-1 від 17.12.2022 та направлення ТОВ "Сігнет-Центр" - 1,5 години.
3. Підготовка позовної заяви з приводу компенсації інфляційних втрат за договором транспортного експедитування № 171022-1 від 17.12.2022 - 2 години.
4. Аналіз відзиву на позовну заяву, підготовка правової позиції, погодження її з клієнтом - 2 години.
5. Підготовка відповіді на відзив - 1,5 години.
6. Підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення - 1 година.
Згідно з п. 2 акту надання послуг № 1 від 06.11.2025 сторони визначили вартість послуг адвоката в розмірі 25 000,00 грн.
Акт № 1 від 06.11.2025 підписаний сторонами та скріплений печаткою ТОВ "Транспортно-експедиційне підприємство "Горизонт" /а.с. 74/.
В силу ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити, в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Колегія суддів враховує правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, відповідно до якої частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру, - погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Колегія суддів зазначає, що позивач надав докази розміру судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розумінні пункту 1 частини другої статті 126 та статті 129 ГПК України, які підтверджують обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість.
Відповідно до положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (п. 106 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
З матеріалів справи вбачається, що 20.11.2025 від відповідача до Господарського суду Житомирської області надійшла заява про зменшення витрат на правову допомогу, в якій просив відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Транспортно-експедиційне підприємство "Горизонт" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю. У разі встановлення судом правових підстав для стягнення з ТОВ "Сігнет-Центр" витрат на професійну допомогу зменшити їх розмір до 7 000,00 грн, з урахуванням розумності, виваженості, справедливості, достатності, складності справи, обсягу виконаних робіт, ціни позову та ринкових цін на аналогічні послуги /а.с. 82-83/.
Колегія суддів враховує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку, дії, бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Здійснивши аналіз наданих послуг, які наведені в акті № 1 від 06.11.2025, колегія суддів зазначає, що відображена в ньому інформація в пунктах 1, 2, 3 про характер наданих послуг відповідає матеріалам справи.
Разом з тим послуги зазначені в пунктах "3. Аналіз відзиву на позовну заяву, підготовка правової позиції, погодження її з клієнтом" та "5. Підготовка відповіді на відзив", охоплюється послугою передбаченою у п. 5.
При цьому в частині наданих послуг по підготовці заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити, оскільки позивач мав можливість заявити та подати докази понесених судових витрат до закінчення судових дебатів. До того ж приписами ГПК України не передбачена обов`язковість подання суду додаткового письмового клопотання про стягнення судових витрат, а ч. 8 ст. 129 ГПК України вказує лише на право сторони, у визначені строки, подати докази понесених витрат.
Крім того згідно з висновком, викладеним у п. 6.28 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22, заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За змістом ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 рішення Господарського суду Житомирської області від 04.11.2025 у справі № 906/995/25 змінено в частині стягнутих сум інфляційних втрат, 3 % річних та присуджено стягнути з ТОВ "Сігнет-Центр" на користь ТОВ "ТЕП "Горизонт" 510,58 грн інфляційних втрат, 68,75 грн 3 % річних; відношення задоволених позовних вимог до заявлених становить 6,32 %, тому на відповідача слід покласти 632,00 грн (10 000,00 грн х 6,32 %) витрат позивача на правничу допомогу. Відповідно додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 24.11.2025 у справі № 906/995/25 слід змінити в частині розміру витрат на правничу допомогу, що покладаються на відповідача.
За змістом ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. 123, 126, 129, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 24.11.2025 у справі № 906/995/25 змінити в частині розміру витрат на правничу допомогу, що покладаються на відповідача, виклавши п. 2 резолютивної частини цього рішення у такій редакції:
У задоволенні решти вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Горизонт" - відмовити".
Господарському суду Житомирської області видати наказ на виконання цієї додаткової постанови.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
Справу № 906/995/25 повернути до Господарського суду Житомирської області.
Повну додаткову постанову складено "21" квітня 2026 р.
Головуючий суддя Крейбух О.Г.
Суддя Розізнана І.В.
Суддя Коломис В.В.