ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

21 квітня 2026 року м. ХарківСправа № 922/54/26

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Христенко І.С.

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ", с.Олексіївка; 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ", с.Кривиця
до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків
про визнання недійсним та скасування рішення.
за участю представників:

позивача - Жуковський О.В. (адвокат, ордер ВС №1445568 від 06.03.2026);

третьої особи - Корень О.М. (адвокат, ордер АС № 1175150 від 17.02.2026);

відповідача - Аврамова С.П. (самопредставництво).

ВСТАНОВИВ:

12.01.2026 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в якому просить суд визнати недійсним та скасувати рішення Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 04.11.2025 № 70/205-р/к Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі №2/01-141-23, про:

- Визнання ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ (ідентифікаційний код юридичної особи 43587822, місцезнаходження юридичної особи: 34151, Рівненська обл., Сарненський р-н, село Кривиця, вул. Вишнева, буд. 2а) і ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ (ідентифікаційний код юридичної особи 43386233, місцезнаходження юридичної особи: 34151, Рівненська обл., Сарненський р-н, село Кривиця, вул. Вишнева, буд. 2а) такими, що вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції. передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів аукціону, проведеного ДЕРЖАВНОЮ СЛУЖБОЮ ГЕОЛОГІЇ ТА НАДР УКРАЇНИ за лотом Спеціальний дозвіл на користування надрами - Ділянка Калюжна (ідентифікатор аукціону в системі Prozorro. Продажі - UA-PS-2021-02-23-000039-3) з накладенням на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ (ідентифікаційний код юридичної особи 43587822) штрафу у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень та на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ (ідентифікаційний код юридичної особи 43386233) штрафу у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

- Визнання ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ (ідентифікаційний код юридичної особи 43587822, місцезнаходження юридичної особи: 34151, Рівненська обл., Сарненський р-н, село Кривиця, вул.Вишнева, буд.2a) і ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ (ідентифікаційний код юридичної особи 43386233, місцезнаходження юридичної особи: 34151, Рівненська обл., Сарненський р-н, село Кривиця, вул.Вишнева, буд.2а) такими, що вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів аукціону, проведеного ДЕРЖАВНОЮ СЛУЖБОЮ ГЕОЛОГІЇ ТА НАДР УКРАЇНИ за лотом "Спеціальний дозвіл на користування надрами - Ділянка Ланівська" (ідентифікатор аукціону в системі Prozorro. Продажі - SUE001-UA-742) з накладенням на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ (ідентифікаційний код юридичної особи 43587822) штрафу у розмірі 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень та на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ (ідентифікаційний код юридичної особи 43386233) штрафу у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

- Визнання ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ (ідентифікаційний код юридичної особи 43587822, місцезнаходження юридичної особи: 34151, Рівненська обл., Сарненський р-н, село Кривиця, вул.Вишнева, буд.2a) і ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ (ідентифікаційний код юридичної особи 43386233, місцезнаходження юридичної особи: 34151, Рівненська обл., Сарненський р-н, село Кривиця, вул.Вишнева, буд.2а) такими, що вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції. передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів аукціону, проведеного ДЕРЖАВНОЮ СЛУЖБОЮ ГЕОЛОГІЇ ТА НАДР УКРАЇНИ за потом Спеціальний дозвіл на користування надрами - Ділянка Осів (ідентифікатор аукціону в системі Prozorro. Продажі - SUE001-UA-815) з накладенням на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ (ідентифікаційний код юридичної особи 43587822) штрафу у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень та на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ (ідентифікаційний код юридичної особи 43386233) штрафу у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.01.2026 року відкрито провадження у справі №922/54/26 та призначено підготовче засідання на 17.02.2026.

Протокольною ухвалою суду від 17.02.2026 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 25.03.2026 року.

24.03.2026 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№6996), в якому заперечує проти позову в повному обсязі, просить поновити строк на подання відзиву та долучити відзив до матеріалів справи.

В судовому засіданні 25.03.2026 року судом постановлено протокольну ухвалу, якою задоволено клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву, та керуючись ст.119 ГПК України поновлено строк на подання відзиву на долучено відзив до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суду від 25.03.2026 року відкладено підготовче засідання на 07.04.2026 року.

27.03.2026 року представник позивача надав до суду відповідь на відзив (вх.№7356), в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

03.04.2026 року представник відповідача надав до суду заяву щодо направлення матеріалів відзиву, доступ до яких обмежено чинним законодавством (вх.№8036).

Протокольною ухвалою суду від 07.04.2026 року відкладено підготовче засідання на 14.04.2026 року.

08.04.2026 року представник позивача надав до суду клопотання про призначення комп`ютерно-технічної експертизи у справі №922/54/26.

10.04.2026 року представник третьої особи надав до суду додаткові пояснення (вх.№8653), в яких позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд задовольнити клопотання позивача про призначення комп`ютерно-технічної експертизи у справі №922/54/26.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.04.2026 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про призначення комп`ютерно-технічної експертизи у справі №922/54/26 (вх.№ 8425 від 08.04.2026).

Протокольною ухвалою суду від 14.04.2026 року відкладено підготовче засідання на 17.04.2026 року.

15.04.2026 року представник позивача повторно надав до суду клопотання про призначення комп`ютерно-технічної експертизи (вх.39053).

15.04.2026 року представник третьої особи надав до суду клопотання про призначення комп`ютерно-технічної експертизи (вх.№9060).

16.04.2026 року представник відповідача надав до суду заяву про повторне направлення матеріалів (вх.№9206).

17.04.2026 року представник позивача надав до суду заяву про зміну підстав позову шляхом доповнення новими підставами (вх.№9283), в якій просить прийняти заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ про зміну підстав позову до розгляду та розгляд справи №922/54/26 здійснювати з урахуванням підстав, вказаних у даній заяві про зміну підстав позову.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.04.2026 року прийнято до розгляду заяву позивача про зміну підстав позову (вх.№9283 від 16.04.2026) та постановлено подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням заяви про зміну підстав позову.

Протокольною ухвалою суду від 17.04.2026 року відкладено підготовче засідання на 21.04.2026 року.

20.04.2026 року представник відповідача надав до суду додаткові пояснення (вх.№9396), в яких просить суд поновити строк на подання додаткових пояснень та долучити додаткові пояснення до матеріалів справи.

Також 20.04.2026 року представник відповідача надав до суду заяву (вх.№9436) про повторне направлення матеріалів по справі, а саме, доказів на електронному носії.

21.04.2026 року представник позивача надав до суду заяву у формі доповнення підстав позову (вх.№9526), в якій зазначає, що надані відповідачем разом з додатковими поясненнями листи, жодним чином не підтверджують ані прав, ані повноважень відповідача вчиняти дії щодо дослідження питання дотримання учасниками аукціонів з продажі спеціальних дозволів на користування надрами, участь у яких брав позивач та третя особа. За твердженнями позивача, як Рахункова палата, так і Відповідач діяли за межами своїх повноважень. Порушення порядку початку розгляду справи, процедури визначення компетентного органу - є підставою для скасування спірного рішення, прийнятого некомпетентним органом.

Представник позивача в підготовчому засіданні 21.04.2026 року підтримував заяву про доповнення підстав позову, зауважував що надав таку заяву, оскільки відповідачем були надані до суду разом з додатковими поясненнями листи щодо повноважень Антимонопольного комітету, у зв`язку з чим, вважає необхідним доповнити заяву про зміну підстав позову та звернути увагу на відсутність повноважень у відповідача на проведення розслідування та постановлення відповідного рішення. Просив суд прийняти відповідну заяву та подальший розгляд справи здійснювати з її урахуванням. Клопотання про призначення експертизи підтримував та просив суд його задовольнити, проти долучення до матеріалів справи доказів, наданих відповідачем - заперечував. Зазначав, що у разі долучення диску до матеріалів справи надати учасникам справи доступ до відповідних доказів та можливість ознайомитись з матеріалами справи.

Представник третьої особи в підготовчому засіданні 21.04.2026 року підтримував заяву позивача про доповнення підстав позову, також просив суд задовольнити клопотання третьої особи та позивача про призначення експертизи. Проти долучення до матеріалів справи доказів, наданих відповідачем - заперечував.

Представник відповідача в підготовчому засіданні 21.04.2026 року заперечував проти прийняття заяви позивача про доповнення підстав позову, та заперечував проти задоволення клопотання позивача та третьої особи про призначення експертизи. Просив суд поновити строк на подання додаткових пояснень та долучити відповідні пояснення разом з доказами до матеріалів справи.

Приписами п.10 ч.2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що у підготовчому засіданні суд, вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Суд, розглянувши заяву позивача у формі доповнення підстав позову, зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно з ч.5 ст.46 ГПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копій такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Слід зазначити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

При зверненні до суду з позовом позивач як на підставу своїх вимог посилався на те, що відповідачем не доведено факту узгоджених антиконкурентних дій зі сторони ТОВ ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ, не встановлено негативних наслідків в ході участі ТОВ ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ в Аукціонах з придбання спеціальних дозволів на користування надрами, не виявлено обставин, які могли б бути належними доказами узгодження ТОВ ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ та ТОВ ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ своєї поведінки під час участі в Аукціонах та свідчити про наявність в діях вказаних суб`єктів господарювання ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, у зв`язку з чим рішення є недійсним та підлягає скасуванню.

Надалі, позивач як на підставу своїх вимог посилається зокрема на те, що у Антимонопольного комітету були відсутні повноваження на проведення розслідування та перевірки, а також на збирання доказів щодо позивача та третьої особи, а також порушено процедуру доведення до відома учасників справи про прийняте рішення.

21.04.2026 року позивач звернувся із заявою у формі доповнення підстав позову вх.№9527, в якій звертав увагу на відсутність повноважень у відповідача на проведення розслідування та постановлення відповідного рішення, оскільки листи жодним чином не підтверджують ані прав, ані повноважень відповідача вчиняти дії щодо дослідження питання дотримання учасниками аукціонів з продажі спеціальних дозволів на користування надрами, участь у яких брав позивач та третя особа. За твердженнями позивача, як Рахункова палата, так і Відповідач діяли за межами своїх повноважень. Порушення порядку початку розгляду справи, процедури визначення компетентного органу - є підставою для скасування спірного рішення, прийнятого некомпетентним органом.

Отже позивач доповнив підстави позову, оскільки ним викладені нові обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги.

Враховуючи те, що заява позивача у формі доповнення підстав позову (вх.№9527) подана до закінчення підготовчого засідання у даній справі, відповідає вимогам ГПК України, та до відповідної заяви додані докази направлення її копії іншим учасникам справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для прийняття заяви до розгляду.

Розглянувши клопотання позивача та третьої особи про призначення комп`ютерно-технічної експертизи у справі №922/54/26, суд зазначає наступне.

В судовому засіданні 14.04.2026 року було проголошено вступну та резолютивну частину ухвали, якою було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про призначення комп`ютерно-технічної експертизи у справі №922/54/26 (вх.№ 8425 від 08.04.2026).

Повний текст ухвали було складено 15.04.2026 року.

Водночас, 15.04.2026 року представник позивача повторно надав до суду клопотання про призначення комп`ютерно-технічної експертизи (вх.39053).

Також, 15.04.2026 року представник третьої особи надав до суду клопотання про призначення комп`ютерно-технічної експертизи (вх.№9060).

Статтею 43 ГПК України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Вказана позиція викладена в постанові ВС від 18 жовтня 2021 року у справі №299/3611/19 (провадження № 61-9218св21).

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Позивач у поданому до суду клопотанні від 15.04.2026 року зазначав, що суд не надав належної оцінки змісту поданого раніше клопотання та обґрунтованості підстав для його задоволення, у зв`язку з чим передчасно дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для призначення у справі комп`ютерно-технічної експертизи для об`єктивного вирішення господарського спору по суті.

Суд звертає увагу, що представник позивача надав до суду повторно клопотання про призначення експертизи, а також представник третьої особи надав відповідне клопотання в той час, коли судом ще не було виготовлено повного тексту ухвали про відмову у задоволенні попереднього клопотання позивача про призначення експертизи, а отже, не було ще викладено правового обґрунтування та підстав для відмови у задоволенні відповідного клопотання.

Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними твердження позивача про те, що суд не надав належної оцінки змісту поданого попереднього клопотання та обґрунтованості підстав для відмови в його задоволенні, оскільки відповідні підстави та обґрунтування були викладені у повному тексті ухвали, який було складено 15.04.2026 року.

Отже суд вважає за необхідне попередити учасників справи про неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Обґрунтовуючи подане клопотання про призначення комп`ютерно-технічної експертизи у справі (вх.39053 від 15.04.2026), позивач вважає, що оцінку технічним даним може надати лише експерт, що в свою чергу виключає компетентність Відповідача з даних технічних підстав встановлювати наявність узгоджених антиконкурентних дій.

Як зазначено позивачем, оскаржуване рішення Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ґрунтується, зокрема, на припущеннях про узгоджені дії між ТОВ "ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ" та ТОВ ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ через використання однакових IP-адрес.

Позивач вважає, що відповідачем не доведено вчинення учасником аукціону ТОВ "ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ" антиконкурентних узгоджених дій шляхом спотворення результатів торгів. Подані запити до банків, ДПС, інтернетпровайдерів та листи отримані від них про нібито спільність IP-адрес, схожість документів поданих для участі в аукціоні - не можуть вважатись судом єдиними достатніми та належними доказами у справі про вчинення антиконкурентних дій позивачем та третьою особою.

У даному клопотанні про призначення комп`ютерно-технічної експертизи у справі позивач наводить у прохальній частині перелік питань у новій редакції, що стосуються використання комп`ютерної техніки Позивачем та Третьою особою, відповідь на які, на думку позивача, надасть можливість захистити інтереси Позивача у справі №922/54/26, оскільки інших способів захисту у Позивача не має.

Позивач просить призначити у справі №922/54/26 комп`ютерно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання (викладені у новій редакції):

1. Чи містяться на наданому носії комп`ютера ТОВ ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ дані (файли, журнали, запити), що свідчать про створення, редагування або подання документів ТОВ ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ та ТОВ ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ для участі в аукціонах з придбання спеціальних дозволів на користування надрами (зокрема: Ділянка Калюжна, Ділянка Ланівська, Ділянка Осів із відповідними ідентифікаторами)?

2. Чи виявлені на досліджуваному носії комп`ютера ТОВ ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ ознаки видалення, знищення або приховування інформації, пов`язаної з участю зазначених товариств - ТОВ ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ та ТОВ ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ у вказаних аукціонах?

3. Чи могла інформація (документи), пов`язана з участю в зазначених аукціонах, бути створена безпосередньо на цьому комп`ютері, чи вона була перенесена з іншого носія?

4. Якщо інформація була перенесена, чи можливо встановити спосіб її перенесення (зовнішні носії, мережеві підключення, хмарні сервіси тощо)?

5. Яка хронологія та спосіб створення, редагування і збереження файлів, пов`язаних із участю ТОВ ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ та ТОВ ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ у зазначених аукціонах?

6. Які метадані (дата і час створення, зміни, відкриття, видалення, авторство тощо) містять файли, пов`язані з участю у вказаних аукціонах?

7. Чи містяться на комп`ютері відомості про підключення до мереж (у тому числі через VPN, проксі або інші засоби), які могли забезпечити використання однакової IPадреси різними користувачами?

8. Чи наявні на комп`ютері сліди авторизації (логіни, паролі, cookie-файли, токени) у системах електронного документообігу або Prozorro під обліковими записами інших учасників?

9. Чи існували технічні можливості віддаленого доступу до комп`ютера (TeamViewer, AnyDesk, RDP тощо) у період проведення зазначених аукціонів? Якщо так - чи зафіксовані факти такого доступу?

10. Чи відповідає хронологія створення електронних документів на комп`ютері часу їх подання в електронній системі закупівель?

11. Чи містяться на носії ознаки того, що документи, подані від імені різних учасників, створювалися на одному або різних пристроях (з урахуванням метаданих, програмного середовища та інших технічних характеристик)?

Обґрунтовуючи подане клопотання про призначення комп`ютерно-технічної експертизи у справі (вх.№9060 від 15.04.2026) третя особа зазначає, що судом не надано належної оцінки змісту поданого позивачем клопотання та підстав для його задоволення, у зв`язку з чим суд передчасно дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для призначення у справі комп`ютерно-технічної експертизи, яка є необхідною для об`єктивного вирішення спору по суті.

Суд зауважує, що твердження третьої особи є необґрунтованими, з підстав викладених вище у тексті ухвали, оскільки повний текст ухвали про відмову у клопотанні позивача, був складений після подання клопотання третьої особи про призначення експертизи. Таким чином, на час подання клопотання третьою особою судом ще не було виготовлено повного тексту ухвали з обґрунтуванням підстав відмови.

За твердженнями третьої особи, оскаржуване рішення Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ґрунтується, зокрема, на припущеннях про узгоджені дії між ТОВ ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ та ТОВ ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ через використання однакових IP-адрес. Встановлення таких обставин, як: використання IP-адрес; їх типу; належності; способу створення документів; використання техніки - потребує спеціальних знань у сфері інформаційних технологій. Комп`ютерно-технічна експертиза необхідна перш за все для: перевірки доводів АМКУ; встановлення фактичних технічних обставин; підтвердження або спростування наявності узгоджених дій. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору вважає, що без проведення комп`ютерно-технічної експертизи неможливо повно і об`єктивно встановити обставини справи.

Представник третьої особи вважає за доцільне клопотати до суду про проведення комп`ютерно-технічної експертизи, на вирішення якої поставити питання по ІР-адресах, які могли використовувати (чи не використовували) учасники Аукціонів (Позивач та Третя особа), у редакції наведеній у прохальній частині даного клопотання. Відповідь експерта на означені питання надасть можливість ефективно захистити порушені права та інтереси третьої особи, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які висновки подібних експертиз.

Таким чином, ТОВ ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ просить призначити у справі №922/54/26 комп`ютерно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи використовували ТОВ ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ та ТОВ ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ однакові IP-адреси (зокрема 212.26.135.179 та 188.166.52.91) під час:

- входу до систем дистанційного банківського обслуговування (Клієнт-Банк),

- участі в електронних аукціонах,

- подання податкової звітності,

- користування електронною поштою? Якщо так, то в який час та дату?

2. Який тип мали зазначені IP-адреси (статичні чи динамічні) у відповідні періоди, та чи допускає їх технічна природа використання однієї IP-адреси кількома незалежними користувачами одночасно або послідовно?

3. Кому (якому провайдеру або кінцевому користувачу) були виділені IP-адреси 212.26.135.179 та 188.166.52.91 у відповідні періоди, та чи можливо встановити конкретного фактичного користувача цих IP-адрес?

4. Чи можливо на підставі наявних технічних даних достовірно встановити, що дії ТОВ ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ та ТОВ ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ здійснювалися:

-з одного і того ж технічного пристрою (комп`ютера), чи лише з однієї мережі (спільної IP-адреси)?

5. Чи є технічно можливим використання однієї IP-адреси різними суб`єктами господарювання, які перебувають в одному приміщенні або користуються однією локальною мережею (через маршрутизатор/NAT), без будь-якої координації їх дій?

6. Чи свідчить сам по собі факт використання однакової IP-адреси про:

- використання одного комп`ютерного обладнання,

- спільне створення документів або координацію дій між користувачами?

7. Чи здійснювались входи до банківських систем, електронної пошти та аукціонів обома товариствами з однієї IP-адреси:

- одночасно або з інтервалом часу, який може свідчити про використання різних пристроїв різними особами?

8. Чи можливо встановити, що документи, подані ТОВ ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ та ТОВ ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ для участі в аукціонах: створені на одному технічному пристрої або однією і тією ж особою?

9. Чи містять наявні технічні дані (IP-логи, метадані, інші цифрові сліди) ознаки: синхронізації дій, обміну інформацією або узгодженості поведінки між зазначеними товариствами?

10. Чи можна на підставі лише встановлення факту використання однакової IP-адреси зробити однозначний технічний висновок про наявність узгоджених (скоординованих) дій між ТОВ ЗЕМРЕСУРСІНВЕСТ та ТОВ ПОТЕНЦІАЛПОЛІССЯ?

З цього приводу суд враховує висновки Верховного суду, викладені у постанові від 13.11.2025 року у cправі № 910/102/25, а саме, що антиконкурентні узгоджені дії учасників торгів підтверджуються сукупністю таких непрямих доказів: використання однієї IP-адреси, синхронність дій при поданні пропозицій, відсутність конкурентної поведінки, наявність трудових зв`язків між пов`язаними особами та обмін інформацією. Ці обставини вказують на спотворення результатів торгів і відсутність реальної конкуренції.

Таким чином, судом досліджуються всі обставини справи, а не окремі докази щодо використання чи не використання однієї IP-адреси.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" визначено, що судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

За приписами ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2)жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Тобто, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

За змістом статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Статтею 98 ГПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Висновок судового експерта для господарського суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється господарським судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу (ст.104 ГПК України).

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 ГПК України).

З наведених норм вбачається, що господарським процесуальним кодексом України на учасників процесу покладається обов`язок спочатку самостійно вжити заходи для надання експертного висновку і лише у разі відсутності такої можливості, що також має бути підтверджено відповідними доказами, сторона звертається з клопотанням про призначення експертизи до суду.

В пп. 2, 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" №4 від 23.03.2012 роз`яснено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті.

З огляду на приписи статей 99, 101 ГПК України, проаналізувавши клопотання позивача та 3-ої особи про призначення судової експертизи, на думку суду, учасниками справи не доведено необхідності призначення комплексної судової комп`ютерно-технічної експертизи та неможливість встановлення всіх обставин справи та вирішення спору на підставі поданих сторонами доказів без застосування спеціальних знань.

Аналіз норм Господарського процесуального кодексу України дозволяє зробити висновок про те, що судова експертиза є одним із видів доказів та може призначатися судом за його ініціативою у випадку, коли суд вважає, що має дійсну потребу у спеціальних знаннях для встановлення певних фактичних даних, що входять до предмета доказування.

Виходячи з повноважень, наданих суду Господарським процесуальним кодексом України та принципу диспозитивності дослідження обставин справи, оцінка доказів повинна ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному розгляді доказів у судовому процесі, з врахуванням сукупності всіх обставин. Отже, якщо суд доходить висновку, що для того, щоб надати оцінку певним обставинам справи йому не вистачає певних знань, суд вправі призначити судову експертизу, поставивши перед експертом конкретні запитання, незалежно від волевиявлення сторін.

Слід зазначити, що потреба у призначенні судової експертизи може бути обумовлена наявністю у справі суперечливих доказів, у зв`язку з чим у суду відсутня можливість надати їм належну оцінку.

При цьому важливим моментом також є те, що судова експертиза призначається виключно для встановлення обставин справи, які стосуються предмету доказування у справі.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, відтак безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи. Подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №910/882/21.

Суд зауважує, що необхідність у призначенні комп`ютерно-технічної експертизи у справі відсутня, недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Підсумовуючи викладене, суд виходить з того, що позивачем та третьою особою не доведено наявності сукупності умов, передбачених статтею 90 ГПК України, які можуть слугувати підставою для призначення експертизи.

Судом також взято до уваги, що висновки експертів, які встановлюють обставини стосовно доведеності або недоведеності АМК порушення законодавства про захист економічної конкуренції, не можуть бути прийняті судом, оскільки оцінка рішення є виключно компетенцію суду (Постанова ВС від 25.06.2020 у справі №910/11579/18).

У Постанові ВС від 12.08.2021 у справі № 910/11579/18 зазначено, що з мотивувальної частини оскаржуваних судових рішень вбачається, що науково-правовий висновок Науково-дослідного інституту правового забезпечення інноваційного розвитку Національної академії правових наук України судами не взято до увагу саме у зв`язку із тим, що відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції встановлення порушення конкурентного законодавства є виключною компетенцію органу АМК, а оцінка прийнятих органами АМК рішень є компетенцією суду у визначених законом випадках.

Верховний Суд неодноразово вказував про те, що кожна зі справ за участю органів АМКУ є індивідуальною, з притаманною лише даній справі специфікою та особливостями. Доведення порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій ґрунтується на сукупності обставин, які зазначені в мотивувальній частині рішення, а не на окремому поодинокому факті або обставині.

Судом також взято до уваги висновки Верховного суду, викладені у постанові від 04 квітня 2024 року у справі № 910/587/23.

"Відповідно до частини першої статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Оскільки призначення експертизи є правом суду, а не обов`язком, суд апеляційної інстанції, встановивши, що матеріали справи містять достатньо доказів для повного та об`єктивного вирішення спору, не доведення позивачем сукупності умов, визначених статтею 99 ГПК України необхідних для призначення у справі судової телекомунікаційної експертизи, - правомірно відхилив заявлені клопотання.

Апеляційним судом було встановлено, що клопотання позивача не містить доказів вжиття заходів щодо самостійного надання висновку експерта або доказів неможливості такого висновку, а тому дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні клопотань ПП "Будгарант-7" про призначення судової телекомунікаційної та лінгвістичної експертизи."

Також, суд звертає увагу на застосування статті 86 ГПК України у подібних правовідносинах.

Застосування приписів вказаної норми процесуального права має загальний (універсальний) характер для усіх справ, у тому числі які виникають у спорах щодо захисту економічної конкуренції.

Обов`язком суду при розгляді справи є саме оцінка доказів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, тобто з`ясування всіх юридично значущих обставин на підставі наданих сторонами аргументів та доказів з усіма притаманними їм (доказам) властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Саме чітке обґрунтування та аналіз є базовими вимогами до судових рішень та важливим аспектом права на справедливий суд.

Змагання при проведенні торгів забезпечується таємністю інформації, а змагальність учасників процедури закупівлі передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з учасників та їх обов`язок готувати свої пропозиції конкурсних торгів окремо, без обміну інформацією. У цьому випадку негативним наслідком є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами).

Закон не ставить застосування передбачених ним наслідків узгоджених антиконкурентних дій у залежність від "спільної домовленості разом брати участь у торгах з метою усунення конкуренції". Цілком зрозуміло, що така "домовленість" навряд чи може мати своє матеріальне втілення у вигляді письмових угод чи інших документів. А тому питання про наявність/відсутність узгоджених антиконкурентних дій має досліджуватися судами, виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, враховуючи їх вірогідність і взаємозв`язок, у відповідності до статті 86 ГПК України. Зазначена правова позиція Верховного Суду є сталою та послідовною. Про необхідність врахування наведеної правової позиції у застосуванні приписів статті 86 ГПК України зазначалося у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постановах від 07.11.2019 у справі №914/1696/18, від 13.08.2019 у справі №916/2670/18, від 05.08.2019 у справі №922/2513/18, від 04.02.2021 у справі №910/17126/19, від 23.03.2021 у справі №910/4542/20, від 30.01.2025№ 924/595/24.

Отже, вирішуючи спори щодо визнання недійсними рішень АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, за антиконкурентні узгодженні дії, які стосуються спотворення результатів торгів, та дослідження питання про наявність / відсутність узгоджених антиконкурентних дій, господарським судам слід здійснювати оцінку усіх обставин справи та доказів за своїм внутрішнім переконанням відповідно до вимог частини другої статті 86 ГПК України, зокрема, досліджувати також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у справі у їх сукупності.

Відповідні висновки викладені у численних постановах Верховного суду у спорах про визнання недійсними рішень АМК.

Відтак, з огляду на те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування та не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотань позивача та 3-ої особи про призначення комп`ютерно-технічної експертизи у справі.

Безпідставне призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу. Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Обов`язок суду мотивувати судове рішення також спрямований на втілення принципу верховенства права, а саме підтримання довіри громадян до суду. Вмотивованість судового рішення демонструє сторонам те, що вони були почуті, забезпечує публічний контроль за здійсненням правосуддя (рішення ЄСПЛ "Серявін та інші проти України"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Зрештою, вимога щодо вмотивованості судового рішення є важливим елементом "належної" (справедливої) судової процедури, як вона трактується ЄСПЛ.

ЄСПЛ неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

ЄСПЛ у справі "Ноймайстер проти Австрії" (1968 рік) вказав, що кожна сторона під час розгляду справи повинна мати рівні можливості та жодна із сторін не повинна мати якихось вагомих переваг над опонентом.

Отже ключовим у принципі рівних можливостей є те, що суди мають довести готовність забезпечувати ефективне здійснення прав, гарантованих у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши подані сторонами докази, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів, необхідних для встановлення фактичних даних у справі, з`ясування обставин справи не потребує спеціальних знань і цілком може бути здійснено самостійно судом в межах його компетенції шляхом надання оцінки наявними в матеріалах справи доказам, а отже, суд не вбачає необхідності у призначенні експертизи, тому відмовляє у задоволенні відповідних клопотань.

З огляду на пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України, який визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Крім того, суд приймає до уваги, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, справа повинна бути розглянута в розумні строки, критеріями чого є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Антоненков та інші проти України", заява №14183/02, §41).

Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотань позивача та третьої особи про призначення експертизи, оскільки судова експертиза повинна призначатись лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Суд вважає, що наявних у справі доказів достатньо для встановлення усіх обставин справи та прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність клопотань позивача та третьої особи про призначення у справі комп`ютерно-технічної експертизи, у зв`язку з чим відмовляє в задоволенні відповідних клопотань.

Розглянувши клопотання відповідача про поновлення строку на долучення додаткових пояснень разом з доказами, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи відповідне клопотання, відповідач зазначає, що позивачем було подано до суду заяву про зміну підстав позову шляхом доповнення новими підставами, та ознайомившись з вищевказаним процесуальним документом, відповідач вважає за необхідне надати відповідні додаткові пояснення та документи для долучення до матеріалів справи, з зв`язку з чим, просить поновити строк на подання додаткових пояснень.

Суд зазначає, що в підготовчому засіданні 17.04.2026 року представник відповідача зазначав, що у разі прийняття судом заяви позивача про зміну підстав позову, відповідачем будуть надані докази на підтвердження повноважень Антимонопольного комітету та пояснення з окремого питання.

Згідно з пунктами 2, 4, 5 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

Згідно з ч.3 ст.80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (частини четверта, п`ята цієї статті).

Відповідно до ч.8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частини першої статті 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Саме тому всі процесуальні дії суду та учасників процесу повинні вчинятися своєчасно з тим, щоб під час підготовки справи до розгляду не залишилося невирішених питань, які можуть затримати розгляд справи по суті.

Відповідач просить поновити строк на подання додаткових пояснень та долучення відповідних пояснень та доказів до матеріалів справи, оскільки на час подання відзиву на позову заяву, питань щодо повноважень відділення на проведення розслідування, та на постановлення відповідного рішення позивачем не ставилось. Оскільки позивачем змінено підстави позову, відповідач просить поновити та долучити відповідні додаткові пояснення разом з доказами.

За приписами частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зміст вищенаведених норм ГПК України свідчить про те, що права сторони на вчинення процесуальних дій (в даному випадку подання письмових доказів у справі) обумовлені наявністю певних обмежень та умов, визначених Господарським процесуальним кодексом України.

Разом з тим, в аспекті зазначеного суд вважає за доцільне звернутись до практики ЄСПЛ, який у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справі Walchli v. France, заява №35787/03, п. 29, 26.07.2007; ТОВ "Фріда" проти України, заява №24003/07, п. 33, 08.12.2016). Зважаючи на викладене, вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій.

Закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Згідно з частиною першою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Як вбачається із практики Європейського суду з прав людини, яку він викладає у своїх рішеннях, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, відповідно до приписів ГПК України, учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належних їм процесуальних прав, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання відповідних заяв.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, слід наголосити на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу положень статті 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів, є, зокрема, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Рівні можливості щодо здійснення своїх процесуальних прав і обов`язків є ключовим елементом змагальності сторін як одного із принципів господарського судочинства.

За таких обставин, наведені представником відповідача аргументи в обґрунтування причин пропуску строку на подання додаткових пояснень та доказів у даній справі є поважними та об`єктивними.

Відтак, суд вважає за можливе поновити відповідачу процесуальний строк на подання додаткових пояснень та долучення доказів, а також забезпечити доступ учасникам справи для ознайомлення з ними в системі Електронний суд, оскільки втрата процесуальної можливості на подання відповідних доказів разом з додатковими поясненнями є процедурним поняттям, яке може порушити принцип забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Керуючись статтями 42, 46, 99, 177, 182, 183, 119, 234-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти до розгляду заяву позивача про доповнення підстав позову (вх.№9526 від 21.04.2026).

1.1. Подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням заяви про доповнення підстав позову.

2. У задоволенні клопотання позивача (вх.№9053 від 15.04.2026) про призначення комп`ютерно-технічної експертизи у справі №922/54/26 - відмовити.

3. У задоволенні клопотання третьої особи (вх.№9060 від 15.04.2026) про призначення комп`ютерно-технічної експертизи у справі №922/54/26 - відмовити.

4. Задовольнити клопотання відповідача про поновлення строку. Прийняти до розгляду пояснення відповідача (вх.№9396 від 20.04.2026) та докази, надані до них.

5. Прийняти до розгляду докази, надані відповідачем на електронному носії (вх.№9436 від 20.04.2026) та забезпечити доступ учасникам справи для ознайомлення з ними в системі Електронний суд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повна ухвала складена 22.04.2026

СуддяК.В. Аріт