Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши
заяву Громадської організації Правозахисна група Земляки
про ухвалення додаткового рішення
та заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Лазурний блюз
про ухвалення додаткового рішення
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії
Громадська організація Правозахисна група Земляки (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Лазурний блюз (далі - відповідач), в якій просила суд:
визнати протиправною бездіяльність ОСББ Лазурний блюз щодо ненадання співвласнику інформації та документів, надання яких передбачене Законом України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та Законом України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку;
зобов`язати ОСББ Лазурний блюз надати для ознайомлення та виготовлення виписок, копій (фотокопій) (з вилученням з них персональних даних співвласників багатоквартирного будинку та інших фізичних осіб як конфіденційної інформації) такі документи:
- додаток № 2 (перелік приміщень) до протоколу загальних зборів ОСББ Лазурний блюз від 28.04.2015, про що зазначено в п. 2.3 даного протоколу;
- додаток № 1 (опитувальні листки співвласників будинку), додаток № 2 (кошторис об`єднання на 2016 рік), додаток № 3 (правила користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями в АЖК "Лазурний блюз") до протоколу загальних зборів ОСББ Лазурний блюз від 23.12.2015, про що зазначено в розділі IV даного протоколу;
- додаток (листки письмового опитування, пронумеровані та прошнуровані на 382 аркушах) до протоколу загальних зборів ОСББ Лазурний блюз від 31.08.2019, про що зазначено в розділі IV даного протоколу; додаток (листки письмового опитування співвласників, пронумеровані та прошнуровані на 626 аркушах) до протоколу загальних зборів ОСББ Лазурний блюз від 26.11.2019, про що зазначено в розділі IV даного протоколу;
- додаток № 1 (методика нарахування платежів за опалення будинку), додаток № 2 (статут ОСББ Лазурний блюз), додаток № 3 (листки письмового опитування співвласників, пронумеровані та прошнуровані на 722 аркушах) до протоколу загальних зборів ОСББ Лазурний блюз від 27.11.2020, про що зазначено в розділі IV даного протоколу;
- відомості про результати поіменного голосування на 2 аркушах та листки письмового опитування на 276 аркушах, прошиті та пронумеровані до протоколу загальних зборів ОСББ Лазурний блюз від 30.07.2024, про що зазначено на сторінці 5 даного протоколу;
- відомості про результати поіменного голосування та листки письмового опитування на 579 аркушах, прошиті та пронумеровані до протоколу загальних зборів ОСББ Лазурний блюз від 05.09.2025, про що зазначено на сторінці 10 даного протоколу;
та наступну інформацію:
- зведену інформацію про результати голосування кожного із співвласників на загальних зборах ОСББ "Лазурний блюз", проведених 28.04.2015;
- зведену інформацію про результати голосування кожного із співвласників на загальних зборах ОСББ "Лазурний блюз", проведених 23.12.2015;
- зведену інформацію про результати голосування кожного із співвласників на загальних зборах ОСББ "Лазурний блюз", проведених 31.08.2019;
- зведену інформацію про результати голосування кожного із співвласників на загальних зборах ОСББ "Лазурний блюз", проведених 26.11.2019;
- зведену інформацію про результати голосування кожного із співвласників на загальних зборах ОСББ "Лазурний блюз", проведених 27.11.2020;
- зведену інформацію про результати голосування кожного із співвласників на загальних зборах ОСББ "Лазурний блюз", проведених 30.07.2024;
- зведену інформацію про результати голосування кожного із співвласників на загальних зборах ОСББ "Лазурний блюз", проведених 05.09.2025.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.04.2026 у справі № 910/14607/25 позов було задоволено частково, зобов`язано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Лазурний блюз надати Громадській організації Правозахисна група Земляки для ознайомлення та виготовлення виписок, копій (фотокопій) (з вилученням з них персональних даних співвласників багатоквартирного будинку та інших фізичних осіб як конфіденційної інформації) документи:

- додаток № 2 (кошторис об`єднання на 2016 рік), додаток № 3 (правила користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями в АЖК "Лазурний блюз") до протоколу загальних зборів ОСББ "Лазурний блюз" від 23.12.2015;

- додаток № 1 (методика нарахування платежів за опалення будинку), додаток № 2 (статут ОСББ "Лазурний блюз") до протоколу загальних зборів ОСББ "Лазурний блюз" від 27.11.2020;

- відомості про результати поіменного голосування на 2 аркушах, прошиті та пронумеровані, до протоколу загальних зборів ОСББ "Лазурний блюз" від 30.07.2024;

- відомості про результати поіменного голосування до протоколу загальних зборів ОСББ "Лазурний блюз" від 05.09.2025;

та інформацію:

- зведену інформацію про результати голосування кожного із співвласників на загальних зборах ОСББ "Лазурний блюз", проведених 28.04.2015;

- зведену інформацію про результати голосування кожного із співвласників на загальних зборах ОСББ "Лазурний блюз", проведених 23.12.2015;

- зведену інформацію про результати голосування кожного із співвласників на загальних зборах ОСББ "Лазурний блюз", проведених 31.08.2019;

- зведену інформацію про результати голосування кожного із співвласників на загальних зборах ОСББ "Лазурний блюз", проведених 26.11.2019;

- зведену інформацію про результати голосування кожного із співвласників на загальних зборах ОСББ "Лазурний блюз", проведених 27.11.2020;

- зведену інформацію про результати голосування кожного із співвласників на загальних зборах ОСББ "Лазурний блюз", проведених 30.07.2024;

- зведену інформацію про результати голосування кожного із співвласників на загальних зборах ОСББ "Лазурний блюз", проведених 05.09.2025.

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Лазурний блюз на користь Громадської організації Правозахисна група Земляки витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211,20 грн. В іншій частині позову відмовлено.

13.04.2026 представником позивача сформовано в системі Електронний суд заяву про ухвалення додаткового рішення, яка 13.04.2026 зареєстрована в автоматизованій системі Діловодство спеціалізованого суду.

13.04.2026 представником відповідача сформовано в системі Електронний суд заяву про ухвалення додаткового рішення, яка 14.04.2026 зареєстрована в автоматизованій системі Діловодство спеціалізованого суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами 1, 3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У позовній заяві, на виконання вимог процесуального закону, позивач зазначив у попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, що він очікує понести у зв`язку із розглядом справи витрати на правову допомогу в розмірі 30 000,00 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач попередній розрахунок суми судових витрат не навів, однак такий розрахунок було здійснено відповідачем у запереченнях на заяву про зміну предмету позову. Відповідач зазначив, що він очікує понести у зв`язку із розглядом справи витрати на правову допомогу в розмірі 45 000,00 грн.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Верховний Суд, вирішуючи питання про витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, на професійну правничу допомогу та своєчасне подання доказів понесення додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах:

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, керуючись положеннями статей 124, 129 Господарського процесуального кодексу України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (додаткова постанова Верховного Суду від 19.07.2021 у справі № 910/16803/19);

- у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат (постанови Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №910/9024/21, від 11.01.2024 у справі №924/423/23). З огляду на викладене, відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат. Вказане узгоджується з позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 29.09.2022 у справі №910/3055/20, від 14.12.2021 у справі №922/676/21, від 18.01.2022 у справі №910/2679/21, від 21.06.2022 у справі №908/574/20, від 13.06.2023 у справі №923/515/21 та від 08.02.2024 у справі №295/3068/20;

- застосування відповідних положень статті 124 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин кожної справи (постанови Верховного Суду від 08.02.2024 у справі №295/3068/20, від 18.01.2024 у справі №927/885/17).

Суд враховує, що відповідач надав попередній розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу з порушенням встановленого законом порядку. Водночас, позивач мав можливість своєчасно відреагувати на такі дії відповідача та подати відповідні заперечення як щодо розміру витрат, так і щодо порядку їх заявлення.

З огляду на відсутність заперечень позивача, суд вбачає підстави для розподілу витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, така заява залишається без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, оскільки при ухваленні судового рішення в цій справі судом не було вирішено питання про всі судові витрати, понесені як позивачем, так і відповідачем у зв`язку з розглядом цієї справи, наявні правові підстави для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат сторін на професійну правничу допомогу адвоката.

Згідно з частинами 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивачем надано належним чином засвідчені копії Договору про надання правничої допомоги №Ю-25/8 від 16.10.2025, укладеного між позивачем і Адвокатським об`єднанням "Аплекс", Акту про надані послуги №1 від 13.04.2026 на суму 30 000,00 грн, рахунку-фактури №1 від 13.04.2026 на суму 30 000,00 грн.

Пунктом 5.1 Договору №Ю-25/8 від 16.10.2025 сторони погодили, що правничу допомогу (послугу), що надається адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує в гривнях згідно виставленого рахунку не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним місяцем (в якому надавалась відповідна правнича допомога, за яку виставлено рахунок) із розрахунку тарифу адвокатського об`єднання 3 000,00 грн/год.

Зі змісту наданого позивачем Акту про надані послуги №1 від 13.04.2026 вбачається, що позивачу було надано таку правничу допомогу:

- консультування клієнта щодо перспектив захисту його прав (1 год, 3 000,00 грн);

- підготовка проекту, погодження з клієнтом та направлення відповідачу адвокатського запиту (0,5 год, 1 500,00 грн);

- підготовка проекту, погодження з клієнтом та подання позову (4 год, 12 000,00 грн);

- підготовка проекту, погодження з клієнтом та подання відповіді на відзив (2,5 год, 7 500,00 грн);

- підготовка проекту, погодження з клієнтом та подання відповіді на відзив (1,5 год, 4 500,00 грн);

- консультування клієнта щодо перспектив захисту його прав та інтересів після прийняття судом рішення (0,5 год, 1 500,00 грн).

Стаття 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом статей 2, 11, 13 - 15 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні спору, в тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання господарського судочинства, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій, з урахуванням меж заявлених вимог і заперечень та обсягу поданих доказів.

При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу в цій справі суд враховує висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Надані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката у зазначеному розмірі не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу саме в цьому розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, обставин необґрунтованості (не співмірності зі складністю справи, затраченим часом, ціною позову тощо) заявленого розміру судових витрат на професійну правничу допомогу.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Така правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Суд вважає відсутніми підстави для покладення на відповідача понесених позивачем витрат в частині консультування клієнта щодо перспектив захисту його прав; підготовки проекту, погодження з клієнтом та направлення відповідачу адвокатського запиту; консультування клієнта щодо перспектив захисту його прав та інтересів після прийняття судом рішення, з огляду на їх необґрунтованість.

У постанові Верховного Суду від 19.05.2022 у справі №824/152/21 викладено висновок про те, що такий вид робіт, як: аналіз документів, наданих замовником; розробка та узгодження стратегії захисту прав та інтересів замовника, аналіз мотивів судових рішень, є складовою роботи з підготовки позовної заяви / відзиву на апеляційну / касаційну скаргу.

Відтак витрати позивача на правничу допомогу в частині ознайомлення та аналізу документів, проведення консультацій, мали б бути включені до витрат, пов`язаних з вчиненням адвокатом реальних дій, які суд має змогу оцінити (підготовка та подання заяв, клопотань, заперечень).

Натомість, зазначені послуги не є прямо пов`язаними з розглядом справи №910/14607/25 та не можуть бути оцінені судом як такі, що підлягають розподілу між сторонами.

Окрім того, зі змісту Акту про надані послуги №1 від 13.04.2026 вбачається, що 11.02.2026 позивачу було також надано послугу з підготовки проекту, погодження з клієнтом та подання відповіді на відзив (1,5 год, 4 500,00 грн).

Суд зазначає, що в поданому позивачем Акті такий вид послуги як підготовка проекту, погодження з клієнтом та подання відповіді на відзив зазначений двічі, однак подано до суду було лише одну таку заяву. При цьому, відповідь на відзив від 11.02.2026 в матеріалах справи взагалі відсутня, у зв`язку з чим витрати в цій частині розподілу не підлягають.

Водночас, витрати позивача на професійну правничу допомогу в частині підготовки проекту, погодження з клієнтом та подання позову (4 год, 12 000,00 грн); підготовки проекту, погодження з клієнтом та подання відповіді на відзив (2,5 год, 7 500,00 грн) є реальними та належним чином обґрунтованими.

Частиною шостою статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем заперечень щодо розміру заявлених позивачем витрат не подано.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи пропорційність та співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, предметом позову та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини принципи та виходячи із засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що розумними та обґрунтованими є витрати позивача в розмірі 19 500,00 грн.

Відповідачем, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвоката надано належним чином засвідчені копії Договору про надання правничої допомоги №10-12/25 від 10.12.2025, укладеного між відповідачем та Адвокатським об`єднанням "Захист 24", Акту приймання-передавання наданих послуг №1 від 08.04.2026 на суму 45 000,00 грн та платіжної інструкції №582 від 16.12.2025 на суму 45 000,00 грн.

Пунктом 3.3 Договору №10-12/25 від 10.12.2025 сторони погодили, що вартість гонорару є фіксованою та складає 45 000,00 грн. Конкретні види правничої допомоги і об`єм фіксуються сторонами в актах приймання-передавання послуг.

Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (див., зокрема, постанови Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи пропорційність та співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, предметом позову та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, взявши до уваги незначний рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини принципи та виходячи із засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що розумними та обґрунтованими є витрати відповідача в розмірі 25 000,00 грн.

За змістом статей 2, 11, 13 - 15 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні спору, в тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання господарського судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення обов`язку доведення обставин, які мають значення для справи, саме на сторін, права яких є рівними, як і покладення на кожну сторону ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог і заперечень, а також обсягу поданих доказів.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 08.04.2026 у цій справі позов задоволено частково, витрати сторін на професійну правничу допомогу підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 19500,00 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача в сумі 4875,00 грн. Інша частина витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 25125,00 грн залишається за позивачем.

Аналогічним чином, витрати відповідача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 25000,00 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача в сумі 18750,00 грн. Інша частина витрат відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 26250,00 грн залишається за відповідачем.

Частиною одинадцятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позову та покладення судових витрат на обидві сторони, суд здійснює зустрічне зарахування сум судових витрат, які належить сплатити сторонами одна одній, внаслідок чого з Громадської організації Правозахисна група Земляки на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Лазурний блюз підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 875,00 грн (18 750,00 грн 4 875,00 грн).

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяви Громадської організації Правозахисна група Земляки та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Лазурний блюз про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/14607/25 задовольнити частково.

2. Стягнути з Громадської організації Правозахисна група Земляки (Україна, 02094, м. Київ, вул. Червоноткацька, буд. 87, оф. 102; ідентифікаційний код: 44234095) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Лазурний блюз (Україна, 02002, м. Київ, вул. Туманяна, буд. 15-А; ідентифікаційний код: 38576494) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 875 (тринадцять тисяч вісімсот сімдесят п`ять) грн 00 коп.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 24.04.2026.

Суддя О.В. Нечай