УХВАЛА

м. Київ

08.04.2026Справа № 910/14928/25

За позовом Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (адреса: 01044, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 36)

до Приватного акціонерного товариства "Київміськоформлення" (адреса: 03151, місто Київ, проспект Повітрофлотський, 56 )

про стягнення 99 092 976, 34 грн

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників справи:

Від позивача: Шевченко І.Є.;

Від відповідача: Мороз Н.В.

ВСТАНОВИВ:

Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київміськоформлення" (далі - відповідач) про стягнення безпідставно збережених грошових коштів пайового внеску у розмірі 99 092 976, 34 грн, з яких: 81 461 179, 29 грн пайовий внесок, 13 021 037, 32 грн інфляційні втрати, 4 610 759, 73 грн 3% річних.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем не сплачено пайовий внесок до введення об`єкта в експлуатацію, останній зберіг у себе грошові кошти, а тому у позивача наявні підстави для стягнення з відповідача безпідставно отриманих грошових коштів на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 позовну заяву Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишено без руху, встановлено строк та спосіб усунення недоліків.

12.12.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.01.2026.

Представник відповідача у підготовче засідання 14.01.2026 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про доставку процесуального документа до електронного кабінету особи.

Судом у підготовчому засіданні 14.01.2026 постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання про відкладення підготовчого засідання на 09.02.2026.

Представник відповідача у підготовче засідання 09.02.2026 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про доставку процесуального документа до електронного кабінету особи.

Судом у підготовчому засіданні 09.02.2026 постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання про відкладення підготовчого засідання на 16.02.2026.

Представник відповідача у підготовче засідання 16.02.2026 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про доставку процесуального документа до електронного кабінету особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 16.03.2026.

Представник відповідача у судове засідання 16.03.2026 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про доставку процесуального документа до електронного кабінету особи від 20.02.2026.

Представник позивача у судовому засіданні 16.03.2026 підтримав заявлені позовні вимоги.

Судом у судовому засіданні 16.03.2026 постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання про оголошення перерви по розгляду справи по суті на 30.03.2026.

30.03.2026 судове засідання по справі № 910/14928/25 не відбулось, у зв`язку з повідомленням про замінування суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2026 призначено судове засідання по справі № 910/14928/25 на 08.04.2026.

06.04.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

07.04.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження.

07.04.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справу третьої особи, ка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Київметбудінвест».

08.04.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження.

08.04.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якій відповідач просить суд зупинити провадження у справі № 910/14928/25 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/1993/25.

08.04.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

У судовому засіданні 08.04.2026 представник відповідача підтримав клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження та про відкладення судового засідання.

Представник позивача у судовому засіданні 08.04.2026 заперечив проти задоволення клопотання відповідача про повернення на стадію підготовчого провадження та заперечив проти задоволення клопотання відповідача про відкладення судового засідання.

Судом у судовому засіданні 08.04.2026 розглянуто клопотання відповідача про повернення на стадію підготовчого провадження і відкладення судового засідання та вирішено задовольнити їх, з огляду на наступне.

Згідно частини 1 та 2 статті 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ч.1 ст.46 Господарського процесуального кодексу України, сторони користуються рівними процесуальними правами.

Співставляючи стадії процесу доказування та стадії судового процесу, суд враховує, що згідно із статтею 177 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

За змістом статей 181, 182 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. У підготовчому засіданні суд, у тому числі, з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

У главі 3 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України закріплені положення, які встановлюють порядок реалізації принципу "диспозитивності господарського судочинства" у підготовчому засіданні. Він полягає в тому, що кожен учасник справи може довести певні обставини справи, подавши відповідні докази, надавши пояснення чи заперечення саме під час підготовчого провадження. Це зумовить чітко визначене загальне спрямування судового розгляду, окреслить коло питань, що підлягають розв`язанню на стадії судового розгляду та дозволить процесуально зекономити час розгляду справи. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.08.2021 у справі № 910/17567/19, від 09.11.2021 у справі № 913/20/21.

Відповідно до статті 194 Господарського процесуального кодексу України завданнями розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Тобто, вирішення спору на підставі матеріалів, які зібрані поза межами підготовчого провадження, не відповідає завданням, які визначені процесуальним законом для кожної стадії господарського процесу.

Стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя та завданням господарського судочинства. На важливість дотримання строку на подання доказів звертав свою увагу Верховний Суд й раніше у постановах від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17, від 03.04.2019 № 913/317/18, від 03.10.2019 у справі № 902/271/18.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Господарським процесуальним законодавством не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Втім, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.01.2022 у справі № 234/11607/20 зроблено висновок, що: "при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду, як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод".

Так, у Постанові від 26.07.2023 по справі №911/1638/22 (пункти 5.31., 5.32.) Верховний суд вказав, що суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть повернутися до стадії вчинення тих чи інших процесуальних дій, які за загальним правилом можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження, й після закриття підготовчого провадження. Разом з тим, такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до дій, що проводяться на стадії підготовчого провадження, з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21.

Також, подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21, від 02.10.2019 у справі № 916/2421/18, від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21, від 07.03.2023 у справі № 904/1252/22, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22 та в ухвалі Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 923/525/20.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з позицією ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На стадії розгляду даної справи по суті виникли обставини, які свідчать про необхідність реалізації прав відповідача, залучення третьої особи у справі на підставі статті 50 Господарського процесуального кодексу України та вирішення питання щодо зупинення провадження у справі.

Суд дійшов висновку про необхідність повернення до стадії розгляду справи у підготовчому провадженні для вчинення відповідних процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження, а саме, вирішення питання щодо залучення третьої особи та вирішення питання щодо зупинення провадження у справі.

Відтак, з метою дотримання принципу рівності сторін та процесуальних прав усіх учасників справи, забезпечення об`єктивного, повного та всебічного розгляду справи, з`ясування обставин справи, а також з метою запобігання скасування рішення по даній справі з підстав неможливості скористатися правами, які надані сторонам на стадії підготовчого провадження, суд доходить до висновку про існування законних підстав для повернення на стадію підготовчого провадження.

Судом відкладено розгляд клопотання відповідача про залучення до участі третьої особи та клопотання про зупинення провадження у справі до встановлення фактичних обставин справи.

Керуючись ст. ст. 46, 177, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження у справі № 910/14928/25 задовольнити.

2. Здійснити повернення зі стадії розгляду справи по суті до стадії підготовчого провадження у справі № 910/14928/25.

3. Відкласти підготовче засідання на 27.04.26 о 13:45 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал судових засідань № 2 .

4. Викликати для участі у судовому засіданні представників учасників справи, повноваження яких оформити відповідно до вимог, викладених у статті 60 Господарського процесуального кодексу України, та надати суду документи, що підтверджують повноваження представників.

5. Встановити відповідачу строк для надання суду обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву з доказами направлення відзиву позивачу у порядку, передбаченому статтями 165, 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; усіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову - до 16.04.2025 року.

6. Встановити позивачу строк для подання відповіді відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву з доказами направлення, вищезазначеної відповіді, відповідачу у порядку, передбаченому статтями 165, 178 Господарського процесуального кодексу України.

7. Попередити учасників судового процесу, що при ухиленні від виконання вимог суду до них можуть бути застосовані заходи процесуального примусу у вигляді штрафу, передбаченого статтею 135 Господарського процесуального кодексу України.

8. Нагадати, що сторони відповідно до статті 192 Господарського процесуального кодексу України, можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

9. Рекомендувати учасникам судового процесу взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу "Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом".

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України з моменту її оголошення, і може бути оскаржена в порядку та строк встановлені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.04.2026 року.

Суддя М.Є. Літвінова