РІШЕННЯ

м. Київ

27.04.2026Справа № 910/2604/26
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами справу №910/2604/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІНЕРГІЯ-ГРУП» (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Данила Галицького, будинок 2 А; ідентифікаційний код 36441431) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ ХОУМ» (03028, місто Київ, Проспект Науки, будинок 3; ідентифікаційний код 39182454) про стягнення грошових коштів,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення заборгованості, що виникла у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання щодо оплати товару, поставленого відповідно до умов договору поставки.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. 26.04.2019 між ТОВ «СІНЕРГІЯ-ГРУП» (постачальник) та ТОВ «КОМФОРТ ХОУМ» (покупець) укладено Договір поставки №26/04-1 (далі - Договір).

2.2. 01.10.2019 між ТОВ «СІНЕРГІЯ-ГРУП» та ТОВ «КОМФОРТ ХОУМ» укладено Додаткову угоду №1 до Договору, якою внесені зміни до реквізитів сторін.

2.3. 02.12.2025 між ТОВ «СІНЕРГІЯ-ГРУП» та ТОВ «КОМФОРТ ХОУМ» укладено Додаткову угоду №2 до Договору, якою внесені зміни до преамбули договору та викладено пункт 12 в новій редакції.

2.4. ТОВ «СІНЕРГІЯ-ГРУП» та ТОВ «КОМФОРТ ХОУМ» підписано Специфікацію № 1401/21 від 29.12.2025 (додаток до Договору).

2.5. ТОВ «СІНЕРГІЯ-ГРУП» та ТОВ «КОМФОРТ ХОУМ» підписано товарно-транспортну накладну №Р665 від 29.12.2025 та видаткову накладну №665 від 29.12.2025.

2.6. ТОВ «СІНЕРГІЯ-ГРУП» сформовано до ТОВ «КОМФОРТ ХОУМ» претензію від 20.02.2026 про сплату заборгованості у розмірі 945 703,62 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

3.1 Предметом даного позову є позовні вимоги про стягнення 908 146,19 грн основного боргу, 36 574,65 грн пені, 3 657,47 грн 3% річних та 6 357,02 грн інфляційних втрат.

3.2. Юридичними підставами позову є статті 11, 15, 530, 549, 610, 625 Цивільного кодексу України.

3.3. Фактичними підставами позову є невиконання відповідачем зобов`язання щодо оплати товару, поставленого позивачем.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач не заперечує щодо наявності основного боргу та надає докази часткової оплати в розмірі 5 000,00 грн, водночас просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення: 36 574,65 грн пені, 3 657,47 грн 3% річних та 6 357,02 грн інфляційних втрат.

4.2. Відповідач зазначає, що нарахування та стягнення будь-яких санкцій в період дії форс мажорних обставин є незаконним, оскільки зобов`язання перед позивачем не виконано саме у зв`язку із обставиною введення воєнного стану на всій території України.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визнано справу малозначною та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними у справі матеріалами, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - 15 днів з дня вручення ухвали.

5.2. Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи наявне у відповідача перед позивачем грошове зобов`язання? Якщо так, чи порушено таке зобов`язання?

- Чи підлягає звільненню відповідач від відповідальності у разі порушення зобов`язання?

- Чи правомірно нараховано позивачем пеню, 3% річних та інфляційні втрати?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь питання, а відповідач протилежне.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ПОРУШЕННЯ ГРОШОВОГО ЗОБОВ`ЯЗАННЯ.

7.1. Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

7.2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України).

7.3. Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

7.4. Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

7.5. Відповідно до частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

7.6. Пунктом 1.1 Договору визначено, що відповідно до цього Договору постачальник зобов`язується передати у власність покупцю гнучку рулонну упаковку, а покупець, в свою чергу, зобов`язується прийняти належний товар та оплатити його на умовах цього Договору.

7.7. Згідно з пунктом 3.2 Договору підставою для здійснення поставки за Даним договором є замовлення, яке надсилається покупцем постачальнику засобами електронної пошти або підписана сторонами специфікація.

7.8. Специфікацією №1401/21 від 29.12.2025, підписаною сторонами, визначено товар, його кількість та ціну, а саме:

1) Фольга пакувальна Маргарин «Вершковий Київський» 72,5% 200 г, 765,14 кг, 254944,65 грн (без ПДВ);

2) Фольга пакувальна Маргарин «Вершковий Київський» 72,5% 450 г, 786,55 кг, 290158,30 грн (без ПДВ);

3) Фольга пакувальна Маргарин «Тарасик домашній» 40% 250 г, 574,92 кг, 211685,54 грн (без ПДВ).

Загальна вартість товару становить 908 146,19 грн з ПДВ.

7.9. Позивачем на виконання умов Договору та Специфікації здійснено 29.12.2025 поставку товару на загальну суму 908 146,19 грн (з ПДВ), що підтверджується товарно-транспортною накладною №Р665 від 29.12.2025 та видатковою накладною №665 від 29.12.2025, а також вказана обставина не заперечується відповідачем.

7.10. Відповідно до пункту 5.1 Договору оплата проводиться покупцем у національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Строки оплати від дня отримання товару покупцем вказуються в Специфікації до кожного замовлення.

7.11. Специфікацією №1401/21 від 29.12.2025 визначено умови та термін оплати: відтермінування платежу 14 календарних днів з моменту відвантаження готової продукції.

7.12. Відтермінування платежу - це строк, на який переноситься термін виконання зобов`язання.

7.13. Відповідно до частини 1 статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

7.14. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення (частина 2 статті 251 ЦК України).

7.15. Статтею 252 ЦК України визначено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

7.16. Згідно з частиною 1 статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

7.17. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (частина 5 статті 254 ЦК України).

7.18. Отже, відповідач був зобов`язаний здійснити оплату товару після спливу строку відтермінування, що становить 14 календарних днів. Враховуючи умови Договору, Специфікацію, товарно-транспортну накладну та видаткову накладну, відповідач 13.01.2026 був зобов`язаний здійснити оплату товару на загальну суму 908 146,19 грн.

7.19. 26.03.2026 відповідачем здійснено часткову оплату на суму 5 000,00 грн, однак в іншій частині грошове зобов`язання відповідачем не виконано.

7.20. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина 1 статті 530 ЦК України).

7.21. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

7.22. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідачем порушено зобов`язання за Договором в частині оплати товару на загальну суму 908 146,19 грн.

8. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ВІДСУТНІСТЬ ПІДСТАВ ДЛЯ ЗВІЛЬНЕННЯ ВІД ВІДПОВІДАЛЬНОСТІ.

8.1. Частиною 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

8.2. Згідно з частиною 1 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

8.3. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частина 2 статті 614 ЦК України).

8.4. Відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

8.5. Із заперечень відповідача вбачається, що зобов`язання порушено у зв`язку із запровадженням воєнного стану на всій території України, що є форс-мажорною обставиною.

8.6. Згідно з статтею 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

8.7. Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

8.8. Судом враховано, що листом вих. №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 Торгово-промислова палата України на підставі статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

8.9. Водночас Верховний Суд у постанові від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17 зазначив, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціального характеру і при їх визначенні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення дії непереборної сили покладається на сторону, яка порушила зобов`язання.

8.10. Лист вих. №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 Торгово-промислова палата України має загальний характер, який не створює правових наслідків в конкретних правовідносин між сторонами.

8.11. Відповідачем не повідомлено, яким саме чином запровадження воєнного стану вплинуло на можливість виконання його зобов`язання, а відповідно не доведено порушення зобов`язання з підстав, що не залежали від волі відповідача.

8.12. Також в матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача про наявність форс-мажорних обставин та доказів звернення/отримання сертифікату торгово-промислової палати, що засвідчує форс-мажорну обставину при виконанні відповідачем умов Договору поставки.

8.13. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення грошового зобов`язання за Договором поставки.

9. ВИСНОВОК СУДУ ПРО СТЯГНЕННЯ ПЕНІ.

9.1. Цивільним законодавством передбачено забезпечення зобов`язання, зокрема неустойкою.

9.2. Частина 1 статті 549 ЦК України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

9.3. Частина 3 статті 549 ЦК України дає визначення пені, а саме: пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

9.4. Пунктом 8.3 Договору передбачено, що у разі прострочення оплати товару покупець на письмову вимогу постачальника сплачує останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

9.5. З 14.01.2026 почалось прострочення виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати товару на суму 908 146,19 грн.

9.6. Позивачем заявлено пені у розмірі 36 574,65 грн за порушення відповідачем грошового зобов`язання на суму 908 146,19 грн у період з 13.04.2026 по 02.03.2026.

9.7. Враховуючи наведене та перерахунок суду (з урахуванням дати початку прострочення зобов`язання), за період з 14.04.2026 по 02.03.2026 підлягає стягненню пеня у розмірі 36 226,32 грн.

10. ВИСНОВОК СУДУ ПРО СТЯГНЕННЯ ІНФЛЯЦІЙНИХ ВТРАТ ТА 3% РІЧНИХ.

10.1. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

10.2. Нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання та є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання як спосіб захисту грошового інтересу і полягає у відшкодуванні грошових втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляції та отримані компенсації за неналежне виконання зобов`язань.

10.3. Позивач здійснив розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за період з 13.01.2026 по 02.03.2026 на суму боргу 908 146,19 грн.

10.4. Враховуючи наведене та перерахунок суду (з урахуванням дати початку прострочення зобов`язання), за період з 14.04.2026 по 02.03.2026 підлягає стягненню 3 582,82 грн 3% річних та 6 357,02 грн інфляційних втрат (за період з 14.04.2026 по 02.03.2026 інфляційні втрати становлять 15 502,06 грн, однак позивачем розраховано інфляційні втрати без урахування індексу інфляції за лютий 2026 року у зв`язку із відсутністю такої інформації на час подання позову. Суд зазначає суму до стягнення в межах позовних вимог, відповідно до частини 2 статті 237 ГПК України).

11. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ В ЧАСТИНІ.

11.2. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

11.3. Після подання позову та відкриття провадження у даній справі відповідачем для виконання зобов`язання за Договором поставки перераховано на користь позивача 5 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №91 від 26.03.2026 та не заперечується позивачем.

11.4. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про закриття провадження в частині стягнення основного боргу у розмірі 5 000,00 грн, у зв`язку із відсутністю спору.

11.5. Судом продовжується розгляд по суті вимоги про стягнення 903 146,19 грн основного боргу.

12. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ЧАСТКОВЕ ЗАДОВОЛЕННЯ ПОЗОВУ.

12.1. Відповідно до частини 1 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

12.2. Частиною 3 статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

12.3. Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

12.4. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 ГПК України).

12.5. Враховуючи викладене та встановленні обставини, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

13. СУДОВІ ВИТРАТИ.

13.1. Відповідно до частини 9 статті 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

13.2. Враховуючи закриття провадження у зв`язку із частковою сплатою боргу вже після подання позову та відкриття провадження, судовий збір у розмірі 60,00 грн підлягає покладенню на відповідача.

13.3. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 129 ГПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому на відповідача покладаються витрати позивача на судовий збір у розмірі 11 391,74 грн.

13.4. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у загальному розмірі 11 451,74 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 145, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі №910/2604/26 закрити в частині вимоги про стягнення 5 000,00 грн основного боргу.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ ХОУМ» (03028, місто Київ, Проспект Науки, будинок 3; ідентифікаційний код 39182454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІНЕРГІЯ-ГРУП» (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Данила Галицького, будинок 2 А; ідентифікаційний код 36441431) 903 146,19 грн заборгованості, 36 226,32 грн пені, 3 582,82 грн 3% річних, 6 357,02 грн інфляційних втрат та витрат зі сплати судового збору в розмірі 11 451,74 грн.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.04.2026

Суддя Ігор Курдельчук