УХВАЛА

09 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 909/499/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бакуліна С.В. головуючий (доповідач), Кібенко О.Р., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський завод "Промприлад"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2026 (головуючий суддя - Скрипчук О.С., судді: Кравчук Н.М., Матущак О.І.) та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.08.2025 (суддя Скапровська І.М.)

у справі №909/499/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський завод "Промприлад"

про солідарне стягнення штрафних санкцій у сумі 1 447 170, 93 грн, з яких: пеня у розмірі 1 048 212,66 грн, штраф у розмірі 398 958,27 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі також - ТОВ "Оператор газотранспортної системи України") звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський завод "Промприлад" (далі також - ПрАТ "Івано-Франківський завод "Промприлад") про стягнення штрафних санкцій у сумі 1 447 170,93 грн, з яких: пеня у розмірі 1 048 212,66 грн, штраф у розмірі 398 958,27 грн та судових витрат.

Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 22.08.2025 у справі №909/499/25 позов задовольнив частково. Стягнув з ПрАТ "Івано-Франківський завод "Промприлад" на користь ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" - 1 368 688,91 грн штрафних санкцій та 20 530,33 грн судового збору.

ПрАТ "Івано-Франківський завод "Промприлад" звернулося 26.03.2026 через підсистему "Електронний суд" до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2026 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.08.2025 у справі №909/499/25.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2026 для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: Бакуліна С.В. головуючий, Кібенко О.Р., Студенець В.І.

Перевіривши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Частиною другою статті 6 та частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року встановлено у розмірі 3 028 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення грошових коштів на загальну суму 1 447 170, 93 грн, що становить менше п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 514 000 грн).

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що у пункті 2 частини третьої статті 287 ГПК унормовано випадки, за умови доведення скаржником наявності яких наведенням відповідних цим випадкам обставин, судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, може бути предметом касаційного оскарження.

Підставою касаційного оскарження вищезазначених судових рішень ПрАТ "Івано-Франківський завод "Промприлад" вказує: що судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень не враховано висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК); відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми частини першої статті 253 Цивільного кодексу України у подібних правовідносинах, зокрема щодо правових наслідків невизначеності договором підряду конкретного моменту, з якого слід обчислювати строки виконання окремих етапів робіт (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК); суд не дослідив зібрані у справі докази та необґрунтовано відхилив клопотання щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1 та 3 частини третьої статті 310, що корелюється з пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК).

Крім того скаржник зазначає, що справа має виняткове значення для нього, оскільки стягнення з відповідача вказаної суми (1 368 688,91) грн створює високий ризик ймовірної несвоєчасної виплати заробітної плати, зриву розрахунків з контрагентами, іншої дестабілізації фінансово-господарської діяльності відповідача (підпункт "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК).

Щодо "виняткового значення" справи, то в цьому випадку оцінка судом такої "винятковості" може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Отже, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

За оцінкою Верховного Суду касаційна скарга разом з правовими обґрунтуваннями не містить переконливих аргументів, які б свідчили, що ця справа становить значний суспільний інтерес, а також про її виняткове для скаржника значення, оскільки доводи у їх сукупності зводяться до: (1) заперечення встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи; (2) переоцінки доказів, які були оцінені судом першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи по суті; (3) заперечення результату розгляду справи.

Верховним Судом під час аналізу доводів та аргументів касаційної скарги також взято до уваги: предмет позову, правову природу спірних правовідносин, складність справи, факт розгляду даної справи судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що посилання у касаційній скарзі на пункти 1, 3 та 4 частини другої статті 287 ГПК не є доводами, які у розумінні підпунктів "а" - "г" пункту 2 частини 3 статті 287 цього Кодексу, підтверджують наявність випадку/випадків, який/які дає/дають право вважати судові рішення такими, що підлягають касаційному оскарженню.

Верховним Судом під час аналізу доводів та аргументів касаційної скарги також взято до уваги: предмет позову, правову природу спірних правовідносин, складність справи, факт розгляду даної справи судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

За змістом статті 7 ГПК правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до частини першої статті 46 цього Кодексу сторони користуються рівними процесуальними правами.

На підставі наведеного надання стороні будь-яких переваг, зважаючи на сферу її діяльності, правовий статус, предмет спірних відносин, призведе до порушення одної з основних засад господарського судочинства - рівності учасників судового процесу перед законом і судом.

З огляду на відсутність належного обґрунтування наявності обставин, передбачених підпунктом "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК, Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПрАТ "Івано-Франківський завод "Промприлад" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2026 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.08.2025 у справі №909/499/25 на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК, оскільки вона подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 163, 234, 235, 287, 293 ГПК, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський завод "Промприлад" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2026 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.08.2025 у справі №909/499/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С. В. Бакуліна

Судді О. Р. Кібенко

В. І. Студенець