ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

21 квітня 2026 року м. Тернопіль Справа № 921/69/26
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув у підготовчому засіданні клопотання №30-01/26-03 від 30 березня 2026 року (вх.№2589 від 02.04.2026) Релігійної громади "Парафія Покрови Божої Матері села Старий Почаїв Кременецького району Тернопільської Єпархії Української Православної Церкви"

про призначення комплексної релігійно - економічної судової експертизи

у справі

за позовом керівника Кременецької окружної прокуратури, м.Кременець в інтересах держави в особі Міністерства культури України, м.Київ та Тернопільської обласної державної (військової) адміністрації, м.Тернопіль

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Департаменту архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та енергозбереження Тернопільської обласної державної (військової) адміністрації, м.Тернопіль

до відповідача Релігійної громади "Парафія Покрови Божої Матері села Старий Почаїв Кременецького району Тернопільської Єпархії Української Православної Церкви", село Старий Почаїв Кременецького району Тернопільської області

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування рішення державного реєстратора, скасування державної реєстрації запису, повернення майна,

за участю представників:

прокуратури: Михайлюк Т.В., прокурор, довіреність №15-28 вих-26 від 13.01.2026;

позивача-1: Олексієнко В.М., довіреність у порядку передоручення від 12.04.2024;

позивача-2: Гакан М.І., головний спеціаліст відділу правового забезпечення юридичного управління, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

відповідача: не з`явився;

третьої особи: не з`явився.

Обставини справи.

Керівник Кременецької окружної прокуратури 11.02.2026 через підсистему Електронний суд ЄСІКС звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Міністерства культури України, м.Київ, Тернопільської обласної державної (військової) адміністрації, м.Тернопіль до Релігійної громади "Парафія Покрови Божої Матері села Старий Почаїв Кременецького району Тернопільської Єпархії Української Православної Церкви" с. Старий Почаїв Кременецького району Тернопільської області, про:

1) усунення перешкод для здійснення власником державою в особі Міністерства культури України, Тернопільської обласної державної (військової) адміністрації правомочностей власника щодо користування та розпорядження пам`яткою архітектури національного значення Покровською церквою 1643 року, що знаходиться по вул.Церковна, 4, с.Старий Почаїв Кременецького району Тернопільської області, шляхом:

- скасування рішення державного реєстратора Великомлинівецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області Смолінчука О.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.09.2018 №42935634, на підставі якого відкрито розділ у Державному реєстрі прав №234 на об`єкт нерухомого майна комплекс будівель, розташований за адресою: Тернопільська обл., Кременецький район, с. Старий Почаїв, вул. Церковна, буд. 4, та зареєстровано право власності за релігійною організацією Релігійною громадою Парафія Покрови Божої Матері села Старий Почаїв Кременецького району Тернопільської Єпархії Української Православної Церкви (номер запису 27853904).

- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації запису №27853904 про право приватної власності за релігійною організацією Релігійною громадою Парафія Покрови Божої Матері села Старий Почаїв Кременецького району Тернопільської Єпархії Української Православної Церкви на комплекс будівель, загальною площею 446,3м2, розташований за адресою: вул. Церковна, буд. 4, , с. Старий Почаїв, Кременецького району Тернопільської області, в тому числі будівлі церкви під літ. А 1643 року побудови, загальною площею 122,0м2;

2) повернення на користь держави в особі Міністерства культури України, Тернопільської обласної державної (військової) адміністрації пам`ятки архітектури національного значення Покровську церкву 1643 року, що знаходиться по вул.Церковна, 4, с.Старий Почаїв Кременецького району Тернопільської області, з незаконного володіння релігійної організації Релігійної громади Парафія Покрови Божої Матері села Старий Почаїв Кременецького району Тернопільської Єпархії Української Православної Церкви.

Позов обґрунтовано обставинами незаконності вибуття об`єкта культурної спадщини з державної власності та порушенні вимог закону при здійсненні державної реєстрації за відповідачем права власності на будівлю церкви.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2026 позов розподілено на розгляд судді Андрусик Н.О.

Ухвалою суду від 16.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 12.03.2026, яке відкладалося на 02.04.2026, а згодом на 21.04.2026. Також, в порядку ст.50 ГПК України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача залучено Департамент архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та енергозбереження Тернопільської обласної державної (військової) адміністрації; встановлено учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті спору та додаткових доказів, зокрема, відповідачу - п`ятнадцятиденний календарний строк з дня отримання ухвали суду від 16.02.2026 для подання письмового мотивованого документально підтвердженого відзиву на позов.

Зміст поданого клопотання.

02.04.2026 відповідачем у справі подано клопотання №30-01/26-03 від 30 березня 2026 року (вх.№2589) про призначення комплексної релігійно-економічної судової експертизи, посилаючись на норми статей 42, 99, 100, 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України та ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» та наявність потреби у спеціальних знаннях з метою з`ясування обставин справи, які входять до предмету доказування. На думку Релігійної громади, з огляду на предмет та підстави позову, існує потреба у дослідженні фінансово-господарської діяльності релігійної організації, встановленні законності використання коштів та майна, а також перевірки дотримання законодавства з метою з`ясування питань щодо канонічної приналежності громади, економічного обґрунтування витрат на утримання майна та правомірності перебування спірного об`єкта у власності громади з огляду на історичні аспекти.

У клопотанні заявником наведено перелік питань, які підлягають дослідженню судовим експертом, а саме:

- щодо управління та обліку пам`ятки Міністерством культури України запропоновано питання: 1) чи передавалася пам`ятка архітектури національного значення Церква Покрови Божої Матері (Покровська церква 1643 р., охоронний номер 673) в управління Міністерства культури України? 2) якщо передавалася, то коли саме?; 2) ким органом державної влади було прийнято рішення про передачу пам`ятки в управління Міністерства культури України?; 4) від якого суб`єкта управління Міністерство культури України отримало в управління вказану пам`ятку?; 5) чи здійснювало Міністерство культури будь-які фінансові витрати на утримання пам`ятки у період з 01.01.1992 по дату проведення експертизи?; 6) яким правовстановлюючим документом підтверджуються повноваження Міністерства культури України на виконання від імені держави функцій власника щодо пам`ятки?; 7) чи здійснювало Міністерство культури України спільне управління пам`яткою разом з будь-яким іншим державним органом у період з 01.01.1992 року?; 8) чи обліковувало Міністерство культури України у бухгалтерському обліку будівлю Покровської церкви протягом останніх 10 років?;

- щодо повноважень Тернопільської ОДА (ОВА) (позивача-2): 9) чи передавалася пам`ятка в управління Тернопільській ОДА?; 10) якщо передавалася, то коли? 11) яким органом було прийнято рішення про передачу пам`ятки в управління ОДА?; 12) від якого суб`єкта ОДА отримала пам`ятку в управління?; 13) чи здійснювала ОДА витрати на утримання об`єкта?; 14) яким правовстановлюючим документом підтверджуються повноваження Тернопільської ОДА на виконання від імені держави функцій власника щодо пам`ятки архітектури?; 15) чи здійснювалося Тернопільською обласною державною (військовою) адміністрацією спільне управління з будь-яким іншим державним органом в період з 01.01.1992 року по дату проведення експертизи?; 16) Чи обліковувала Тернопільська обласна державна (військова) адміністрація в бухгалтерському обліку пам`ятку архітектури протягом останніх десяти років?;

- щодо правових питань щодо власності та реєстрації: 17) хто є власником (форма власності) пам`ятки архітектури станом на 01.01.1992, 01.01.2018 та на дату проведення експертизи?; 18) хто є титульним володільцем пам`ятки станом на 01.01.1992, 01.01.2018 у, 01.01.2026 та на дату проведення експертизи; 19) чи відповідає Охоронний договір №2000 від 19.09.2017 вимогам чинного законодавства України? 20) чи були наявні правові підстави для державної реєстрації права власності на Церкву за Релігійною громадою у 2018 році?; 21) чи свідчить реєстрація права власності на Церкву про припинення права держави на володіння, користування та розпорядження цим державним майном?

Відповідач у клопотанні просив доручити проведення судової експертизи Київському відділенню Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса».

Позиція інших учасників щодо клопотання.

Прокуратурою у поданих запереченнях № 15-278вих-26 від 15.04.2026 зазначено, що наведені у клопотанні питання не відповідають переліку та завданням, визначеним Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, а більшість запропонованих відповідачем питань (№№1, 2, 3, 4, 6, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 17, 18, 19, 20 та 21) мають правовий характер, вирішення яких належить до виключної компетенції суду, а не експерта; інші питання (№№5, 7, 8, 13, 15, 16) не стосуються предмету спору у справі. Прокурор стверджує, що для з`ясування обставин справи немає потреби у спеціальних знаннях у сфері іншій, ніж право, оскільки судова експертиза призначається лише для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування. Матеріали справи містять достатньо доказів для встановлення фактичних обставин без призначення судової експертизи. Обставини, які Громада намагається довести експертним висновком можуть підтверджуватися або спростовуватися наявними доказами та нормами законодавства.

На думку прокуратури, призначення судової експертизи призведе до зупинення провадження на тривалий час, що є засобом затягування розгляду справи та порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумного строку розгляду.

Відтак, прокуратура просила суд відмовити у задоволенні клопотання з підстав необґрунтованості.

Міністерство культури України правом на подання письмових пояснень/заперечень щодо клопотання не скористалося, а його представниця в підготовчому засіданні висловила усні заперечення щодо призначення судової експертизи у справі, вказуючи на необґрунтованість доводів відповідача з цього питання.

Тернопільською обласною державною (військовою) адміністрацією (позивачем-2) також заперечено щодо призначення комплексної релігійно-економічної судової експертизи та зазначено, що Київським відділенням ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса», за даними офіційного сайту установи, такий вид експертизи як «релігійно-економічна», «релігійна» чи «релігієзнавча» експертизи не проводяться. Крім того, зауважено, що більшість запропонованих питань мають правовий характер, що суперечить ч. 2 ст. 98 ГПК України, тому клопотання просив відхилити як необґрунтоване.

Департаментом архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та енергозбереження Тернопільської обласної державної (військової) адміністрації письмово своєї позиції щодо клопотання не висловлено, а його представник в підготовче засідання не з`явився. Про дату, час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином шляхом доставлення судової кореспонденції до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС.

Розглянувши клопотання відповідача, дослідивши матеріали справи та заслухавши думку присутніх учасників справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України, суд, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи, призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

З аналізу наведених норм закону слідує, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для з`ясування обставин, що мають значення для справи (фактичних даних, що входять до предмета доказування), без яких встановити відповідні обставини неможливо, тобто, у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, або коли наявні у справі докази є взаємно суперечливими.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 14.07.2021 у справі №902/834/20, від 13.08.2021 у справі №917/1196/19, від 30.09.2021 у справі №927/110/18.

Порядок призначення та проведення судових експертиз детально регламентований Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (далі - Інструкція). Розділ І Інструкції містить вичерпний перелік видів судових експертиз, які проводяться експертними установами.

На даний час нормативно-правові акти, що регулюють діяльність судово-експертних установ, не передбачають такого виду судової експертизи як регілієзнавча. Останні зміни до Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (зокрема, зміни, внесені на підставі наказу Мін`юсту №2770/5 від 05.08.2021) запровадили лише історико-археологічну експертизу.

Виходячи із змісту норми ст.9 Закону України «Про судову експертизу», експерт може здійснювати судово-експертну діяльність лише за умови присвоєння йому відповідної кваліфікації судового експерта з певної спеціальності та внесення до державного Реєстру атестованих судових експертів (https://rase.minjust.gov.ua/), ведення якого покладається на Міністерство юстиції України.

Судово-експертні установи формують свій штат виключно з фахівців, які мають свідоцтва про присвоєння кваліфікації за відповідними спеціальностями. У переліку експертних спеціальностей (https://rase.minjust.gov.ua/search/getForm) відсутня спеціальність «релігієзнавство».

Окрім того, суд зауважує, що призначення та проведення релігієзнавчої експертизи регулюється спеціальним законом, яким є Закон України «Про свободу совісті та релігійні організації». У разі виникнення сумнівів щодо належності будівлі, споруди або майна до культових центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії, може призначити релігієзнавчу експертизу (стаття 17 цього Закону).

Її проведення, як правило, покладається на Державну службу України з етнополітики та свободи совісті або спеціальні експертні групи, або спеціальних експертних радників, а не на судових експертів.

Натомість, відповідачем запропоновано доручити проведення експертизи Київському відділенню Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл. проф. М.С. Бокаріуса», у штаті якого відсутні судові експерти, атестовані за спеціальністю «Релігієзнавча експертиза», відтак, залучення установи, яка не проводить відповідний вид експертиз, унеможливлює виконання процесуального доручення суду у разі призначення експертизи.

Більше того, оскільки релігієзнавча експертиза не визначена методиками Мін`юсту, суд не зможе перевірити обґрунтованість та правильність експертних методів, що є обов`язковим, виходячи з норм ст. 104 ГПК України, за якими висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Крім того, призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду; питання щодо призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи.

Предметом спору у даній справі є встановлення законності проведення державної реєстрації права власності за відповідачем на пам`ятку архітектури національного значення - Покровську церкву на підставі документів, поданих реєстратору, тобто питання належності спірного об`єкта до державної власності та законності дій державного реєстратора є правовими. Відтак, дані обставини можуть бути встановлені судом шляхом оцінки письмових доказів.

Також, суд погоджується з позицією позивача , що запропоновані відповідачем питання є здебільшого правовими, а тому їх вирішення не допускається експертизою (ч. 2 ст. 98 ГПК України).

Обставини, які входять до предмета доказування, виходячи з підстав, предмета позову можуть встановлюватися судом на підставі матеріалів справи (доказів).

Також згідно з Розділом ІІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, основними завданнями економічної експертизи є дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку та звітності, а також фінансово-кредитних операцій.

Питання відповідача, наприклад, щодо вартості внеску громади у збереження храму або економічного обґрунтування права власності не входять до предмету доказування в межах даного спору, з огляду на предмет та підстави позову. Крім того, питання здійснення господарських операцій чи перевірки фінансових результатів, мають оціночний або декларативний характер, що не входить до предмету жодної з підгруп економічної експертизи (Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності - 11.1, Дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій - 11.2 або Дослідження документів фінансово-кредитних операцій - 11.3).

Невірна класифікація виду експертизи відповідачем, наведення переліку питань, що не входять не предмету економічної експертизи, та заявлення про призначення регілієзнавчої експертизи, що не врегульовано Законом України "Про судову експертизу", свідчить про необґрунтованість клопотання.

З урахуванням наведеного, клопотання відповідача до задоволення не підлягає .

Керуючись ст.4, 6, 10, 12, 42, 46, 47, 50, 53, 98, 99, 104, 177, 182, 183, 185, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання №30-01/26-03 від 30 березня 2026 року (вх.№2589 від 02.04.2026) Релігійної громади "Парафія Покрови Божої Матері села Старий Почаїв Кременецького району Тернопільської Єпархії Української Православної Церкви", про призначення комплексної релігійно - економічної судової експертизи у справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до приписів ст.235 Господарського процесуального кодексу України та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повну ухвалу складено 23.04.2026.

Суддя Н.О. Андрусик