24.04.2026Справа № 910/1311/26
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., розглянувши
заяву представника Товариства з обмеженою відповідальності «БЕТОН НОВА ІНТЕРНЕШНЛ»
про ухвалення додаткового рішення
у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «БЕТОН НОВА ІНТЕРНЕШНЛ»
до російської федерації в особі Міністерства юстиції російської федерації
про стягнення майнової шкоди у розмірі, еквівалентному 31 525 829,00 доларів США,
без повідомлення (виклику) представників сторін
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
В лютому 2026 року до Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальності «БЕТОН НОВА ІНТЕРНЕШНЛ» із позовом до російської федерації в особі Міністерства юстиції російської федерації про стягнення збитків (майнової шкоди) в національній валюті України гривні у розмірі 31 525 829,00 доларів США за курсом Національного банку України на дату ухвалення рішення.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок збройної агресії російської федерації позивачу заподіяно шкоду у вигляді збитків у розмірі 31 081 496,00 доларів США та упущеної вигоди у розмірі 444 333,00 доларів США, внаслідок знищення належного йому на праві власності майна та тимчасової окупації території, де знаходиться майно та виробничий об`єкт позивача, що призвело до втрати бізнесу.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.04.2026 позов задоволено повністю. Ухвалено стягнути з російської федерації (адреса уповноваженого органу - Міністерства юстиції російської федерації: вул. Житняя, буд 14, м. Москва, 1119991, російська федерація) на користь Товариства з обмеженою відповідальності «БЕТОН НОВА ІНТЕРНЕШНЛ» (вул. Свободи, буд. 5, м. Слов`янськ, Донецька область, 84100; ідентифікаційний код 37320399) збитки у розмірі 31 081 496,00 (тридцять один мільйон вісімдесят одна тисяча чотириста дев`яносто шість) доларів США, що на дату ухвалення рішення еквівалентно 1 365 021 600 (один мільярд триста шістдест п`ять мільйонів двадцять одна тисяча шістсот) гривень 58 коп. та упущену вигоду у розмірі 444 333 (чотириста сорок чотири тисячі триста тридцять три) долари США, що на дату ухвалення рішення еквівалентно 19 513 994 (дев`ятнадцять мільйонів п`ятсот тринадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) гривні 52 коп. Ухвалено стягнути з російської федерації (адреса уповноваженого органу - Міністерства юстиції російської федерації: вул. Житняя, буд 14, м. Москва, 1119991, російська федерація) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 931 840 (дев`ятсот тридцять одна тисяча вісімсот сорок) гривень 00 коп.

06.04.2026 до суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої останній просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 266 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2026 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальності «БЕТОН НОВА ІНТЕРНЕШНЛ» про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду, постановлено її розгляд здійснювати без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Так, за поданою представником позивача заявою до стягнення з відповідача заявлено як витрати позивача, понесені ним на правничу допомогу, так і витрати на проведення незалежної оцінки із визначення шкоди та обсягу збитків, а також упущеної вигоди у справі.

На підтвердження розміру понесених витрат у загальній сумі 266 000,00 грн суду надано копії таких документів: договору № 01/11/1 про надання правничої допомоги від 01.11.2024, додаткової угоди № 1 від 29.12.2025 до вказаного договору, додаткової угоди № б/н від 05.01.2026 до вказаного договору, акту прийому-передачі наданих послуг від 01.04.2026 до договору про надання правничої допомоги № 01/11/1 від 01.11.2024, трудового договору від 04.10.2023, договору № 00471/23 про проведення незалежної оцінки майна від 02.10.2023, акту приймання-передачі робіт з незалежної оцінки від 27.11.2024, платіжної інструкції від 25.11.2024 № 77.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, суд встановив, що 01.11.2024 між Адвокатським об`єднанням «Ліберті Вей» (надалі - Об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальності «БЕТОН НОВА ІНТЕРНЕШНЛ», як клієнтом, укладено договір № 01/11/1 про надання правничої допомоги, згідно з п. 1.1. якого клієнт доручив, а Об`єднання прийняло на себе зобов`язання з надання правничої (правової) допомоги в обсязі та на умовах, передбачених договором.

Вартість надання правової допомоги Об`єднанням щодо кожного завдання клієнта за договором визначається у додатковій угоді та зазначається в акті прийому-передачі наданих послуг (п. 4.1. договору № 01/11/1 про надання правничої допомоги).

За результатами надання послуг складається акт, що підписується представниками кожної із сторін, в якому вказується перелік наданих Об`єднанням послуг та їх вартість (п. 4.3. договору № 01/11/1 про надання правничої допомоги).

Відповідно до п. 7.2. договору № 01/11/1 про надання правничої допомоги (в редакції додаткової угоди № 1 від 29.12.2025) строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений п. 7.1. договору та діє до 31 грудня 2026 року включно, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

Відповідно до укладеної між позивачем та Об`єднанням 05.01.2026 додаткової угоди № б/н до договору № 01/11/1 про надання правничої допомоги, Об`єднання зобов`язалось надати позивачу такі послуги: написання позовної заяви до російської федерації щодо стягнення збитків (майнової шкоди), надання усних консультацій без/з вивченням документів, складання заяв, пояснень, заперечень, аналіз судової практики, участь в судових засіданнях тощо.

Пунктом 2 додаткової угоди № б/н від 05.01.2026 до договору № 01/11/1 про надання правничої допомоги визначено, що вартість послуг Об`єднання становить 200 000,00 грн, яка складається з: надання консультацій - 20 000,00 грн; вивчення матеріалів справи - 20 000,00 грн; дослідження судової практики - 20 000,00 грн; написання позовної заяви - 120 000,00 грн; участь у судових засіданнях - 20 000,00 грн.

01.04.2026 позивачем та Об`єднанням складено та підписано Акт прийому-передачі наданих послуг, згідно з яким сторони визначили, що вартість послуг Об`єднання склала 200 000,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, представництво інтересів позивача під час розгляду даної справи в Господарському суді міста Києва здійснювалось, зокрема, адвокатом Об`єднання - Кувакіною Надією Віталіївною (ордер серії АХ № 1308204 від 23.02.2026).

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, з аналізу ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру та погодинної оплати.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 дійшла висновку, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Крім того, Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом, у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони, на підставі положень частини 4 статті 126 ГПК України, можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (постанова Верховного Суду від 01.09.2021 у справі №910/13034/20).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині ч. 4 ст. 129 ГПК України, згідно з яким у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Подібна за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18.

При цьому, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Вказану правову позицію висловлено у постанові від 03.10.2019 об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі № 922/445/19.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", рішення у справі "Баришевський проти України", рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України", рішення у справі "Двойних проти України", рішення у справі "Меріт проти України").

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку заяві позивача, доданим до заяви документам, суд, зважаючи на наведене в сукупності, дійшов висновку про те що, розмір заявленої до стягнення суми витрат на правничу допомогу у розмірі 200 000,00 грн відповідає критерію співмірності зі складністю справи і з обсягом наданих адвокатом позивача послуг, а також критерію реальності, розумності, співрозмірності та справедливості, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 200 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо витрат позивача у розмірі 66 000,00 грн, понесених на проведення оцінки із визначення розміру збитків, завданих Товариству з обмеженою відповідальності «БЕТОН НОВА ІНТЕРНЕШНЛ» внаслідок знищення та пошкодження майна у зв`язку зі збройною агресією РФ, а також упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності, суд зазначає таке.

Частинами 4, 5 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Так, позивачем було подано до суду складений суб`єктом оціночної діяльності ФОП «Закір`ярова Валентина Василівна» Звіт від 19.06.2025 про оцінку розміру шкоди та обсягу збитків, завданих єдиному майновому комплексу ТОВ «Бетон Нова Інтернешнл», внаслідок знищення та пошкодження майна у зв`язку із збройною агресією російської федерації, а також упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності, який враховано судом під час розгляду справи № 910/1311/26.

Судом встановлено, що позивачем було укладено з ФОП «Закір`ярова Валентина Василівна» 02.10.2023 договір № 00471/23 про проведення незалежної оцінки майна, згідно з яким позивач, як замовник за договором, доручив ФОП «Закір`ярова Валентина Василівна», як виконавцю, виконати роботи з незалежної оцінки по визначенню шкоди та обсягу збитків, завданих ТОВ «Бетон Нова Інтернешнл», внаслідок знищення та пошкодження майна у зв`язку зі збройною агресією РФ, а також упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності.

В п. 2.1. вказаного вище договору визначено, що загальна вартість робіт з незалежної оцінки становить 66 000,00 грн.

27.11.2024 позивачем та ФОП «Закір`ярова Валентина Василівна» підписано Акт приймання-передачі робіт з незалежної оцінки, яким зафіксовано передачу виконавцем та прийняття замовником виконаного згідно з договором № 00471/23 від 02.10.2023 Звіту про оцінку розміру шкоди та обсягу збитків, завданих єдиному майновому комплексу ТОВ «Бетон Нова Інтернешнл», внаслідок знищення та пошкодження майна у зв`язку із збройною агресією РФ, а також упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності. Погоджено вартість робіт з незалежної оцінки в сумі 66 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про покладення на відповідача витрат позивача на оплату послуг з підготовки звіту про оцінку на замовлення сторони у розмірі 66 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 236 - 242, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальності «БЕТОН НОВА ІНТЕРНЕШНЛ» про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

2. Стягнути з російської федерації (адреса уповноваженого органу - Міністерства юстиції російської федерації: вул. Житняя, буд 14, м. Москва, 1119991, російська федерація) на користь Товариства з обмеженою відповідальності «БЕТОН НОВА ІНТЕРНЕШНЛ» (вул. Свободи, буд. 5, м. Слов`янськ, Донецька область, 84100; ідентифікаційний код 37320399) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 200 000,00 грн та витрати на оплату послуг з підготовки звіту про оцінку збитків та упущеної вигоди у розмірі 66 000,00 грн.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення підписано: 24.04.2026.

Суддя Т. Ю. Трофименко