ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

і

25.03.2026 року м.Дніпро Справа № 904/5093/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. (доповідач),

судді Кощеєв І.М., Дармін М.О.

секретар судового засідання Солодова І.М.

За участю (найменування сторін та інших осіб, що беруть участь у справі):

Представник позивача: Перетятько Артем Васильович (в залі суду) - адвокат, довіреність

Представник відповідача: Козаренко Софія Вікторівна (поза межами суду, з використанням власних технічних засобів) - адвокат, ордер

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2025 (повний текст рішення складено 20.10.2024, суддя Кеся Н.Б.) у справі № 904/5093/25

за позовом Акціонерне товариство "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ", м.Кривий Ріг Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ", селище Радушне, Криворізький район, Дніпропетровська область

про стягнення 4 708 304,62 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (далі-Позивач) 05.09.2025 року звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь безпідставно набуті (збережені) кошти в сумі 4 708 304,62 грн та судові витрати у даній справі.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неповернення Відповідачем невиконаного авансу за Договором №516 на надання послуг з відновлення асфальтобетонного покриття у місцях заміни ділянок теплових мереж від 06.09.2022 року.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2025 позов Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" (53081, Дніпропетровська область, Криворізький район, селище Радушне, вул.Нікопольське шосе, буд. 1 б, ) на користь Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (50014, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Електрична, буд. 1, ) безпідставно набуті (збережені) кошти в сумі 4 708 304,62 грн та судовий збір у розмірі 56499,66 грн.

Не погоджуючись із вищезазначеним судовим рішенням, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" звернувся через підсистему «Електронний суд» до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: скасувати рішення суду від 16.10.2025; ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі; стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір у розмірі 84749.49 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що між Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БАРНАТ» було укладено Договір № 516 від 06.09.2022 про надання послуг з відновлення асфальтобетонного покриття у місцях заміни ділянок теплових мереж.

Отримані як попередня оплата кошти, що надійшли на рахунок ТОВ «БАРНАТ» на виконання зазначеного Договору, Товариство одразу використало для закупівлі матеріалів, необхідних для виконання робіт (щебінь, бітум тощо) на загальну суму 8 445 528,36 грн, що відповідає сумі, визначеній Відомістю ресурсів до локального кошторису № 0101-1-0-1-5 (форма № 1а) до Договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору Замовник направив ТОВ «БАРНАТ» заявки на початок робіт на суму 6 042 279,38 грн, які були виконані відповідачем у повному обсязі, що підтверджується первинними документами, наданими позивачем до суду першої інстанції, та не заперечувалося останнім.

Починаючи з грудня 2024 року Замовник припинив надання заявок на виконання робіт, якими визначаються обсяги та адреси їх виконання.

Відповідач отримав претензію позивача від 04.09.2025, на яку надав письмову відповідь 26.09.2025 через канцелярію, повідомивши, що не відмовляється від виконання зобов`язань за Договором та готовий завершити виконання робіт за умови надання відповідних заявок. Позивач цей факт замовчав, хоча він свідчить про відсутність спору та готовність відповідача врегулювати питання шляхом переговорів і належним чином виконати договірні зобов`язання.

Згідно з п. 12.2 Додаткової угоди № 1 до Договору № 516 від 06.09.2022, Договір укладено на строк до 31.12.2023, але в будь-якому разі - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Суд першої інстанції не врахував, що з боку Виконавця порушення умов Договору не було, оскільки роботи виконувалися виключно за заявками Замовника та в межах їх надання.

Водночас у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2024 у справі № 904/622/24 зазначено, що строк дії Договору закінчився 31.12.2023.

При цьому Договір передбачає порядок його розірвання (п. 11.2) - сторони можуть розірвати його в односторонньому порядку за умови відсутності зобов`язань за Договором шляхом повідомлення іншої сторони за 10 днів рекомендованим листом або через уповноваженого представника.

У претензії від 04.09.2025 позивач не посилався на ст. 849 ЦК України та не заявляв вимог про припинення чи розірвання Договору. У позовній заяві також не міститься вимог про розірвання Договору чи посилань на ст. 849 ЦК України; натомість заявлено вимогу про стягнення 4 708 304,62 грн попередньої оплати як безпідставно набутого майна.

На думку скаржника, суд першої інстанції безпідставно застосував положення ст. 849 та ст. 1212 ЦК України та ухвалив рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права. Дострокового розірвання Договору не відбулося, порушення його умов відповідачем відсутні, а зобов`язання не припинилися, оскільки відповідач не відмовлявся від їх виконання та готовий завершити роботи.

З огляду на викладене, скаржник вважає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2025 у справі № 904/5093/25 ухвалено з неповним з`ясуванням обставин справи, недоведеністю обставин, які суд визнав встановленими, та з неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРНАТ» про повернення безпідставно набутого майна у повному обсязі.

Згідно до протоколу автоматизованогорозподілу судової справи між суддямивід 11.11.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.11.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/5093/25. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/5093/25.

19.11.2025 до ЦАГС надійшли матеріали справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2025 у справі № 904/5093/25. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 25.03.2026 о 12 год. 00 хв.

09.12.2025 від позивача до ЦАГС надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про те, що АТ "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" заперечує проти змісту та вимог апеляційної скарги у повному обсязі та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач зазначає, що твердження скаржника про чинність договору №516 від 06.09.2022 є безпідставним, оскільки самим скаржником у апеляційній скарзі та рішенням у справі №904/622/24 підтверджено, що строк дії договору закінчився 31.12.2023. Посилання скаржника на порядок розірвання договору є неналежними, оскільки ці питання вже вирішені в іншій справі. Фактичне надання послуг у 2023-2024 роках підтверджене актами, а з 01.01.2025 правові підстави для збереження коштів у сумі 4 708 304,62 грн відсутні, тому ці кошти є безпідставно збереженими та підлягають стягненню на підставі ст. 1212 ЦК України. Доводи скаржника про закупівлю матеріалів не підтверджені доказами, а пропозиція про переговори не змінює обов`язку повернути кошти. Позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У судовому засіданні 25.03.2026 проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини постанови) по справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення, нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.09.2022 року між Акціонерним товариством "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (далі-Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" (далі-Виконавець) укладено Договір №516 на надання послуг з відновлення асфальтобетонного покриття у місцях заміни ділянок теплових мереж (арк.с. 25-29).

Відповідно до умов Договору:

1.1. Виконавець зобов`язується надати послуги з відновлення асфальтобетонного покриття у місцях заміни ділянок теплових мереж (далі - Послуги), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані згідно з умовами цього Договору Послуги (код за ДК 021:2015 « 45230000-8» - Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг1, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь).

1.2. Послуги надаються у відповідності до вимог ГБН В.2.3-218-547:2010 «Влаштування асфальтобетонних шарів дорожнього одягу при низьких температурах».

1.3. Надання Послуг Виконавцем здійснюється за адресами, зазначеними у Переліку ділянок, що потребують відновлення асфальтобетонного покриття у місцях заміни теплових мереж, який є Додатком .№ 3 до цього Договору і становить його невід`ємну частину.

1.4. Адреса і площа покриття, що зазначені в Додатку №3 до цього Договору, можуть змінюватись шляхом укладання Сторонами відповідної додаткової угоди до цього Договору відповідно до реальних потреб Замовника в межах загальної кількості площі надання Послуг Виконавцем за цим Договором згідно Додатку № 3 до цього Договору.

1.5. Обсяги надання Послуг за цим Договором можуть бути зменшені з урахуванням виробничої необхідності та фінансової можливості Замовника.

2.1. Для розрахунку вартості Послуг за цим Договором Замовник надає Виконавцю Дефектний акт (Додаток № 1 до цього Договору).

2.2. Вартість Послуг за цим Договором розраховується у відповідності до норм і правил СОУ 42.1-5:201 S «Автомобільні дороги. Правила визначення вартості робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання». СОУ 42.1-0:2018 «Автомобільні дороги. Правила визначення вартості робіт з капітального ремонту», «Настанова з визначення вартості будівництва» згідно Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 01.11.2021 №281 «Про затвердження кошторисних норм України у будівництві» та визначається у кошторисній документації (договірна ціпа, локальний кошторис, загальновиробничі витрати, підсумкова відомість ресурсів, пояснювальна записка тощо, узгоджені Сторонами), яка є Додатком №2 до цього Договору і складається в програмному комплексі АВК-5 (не нижче версії 3.6.3), і становить: 8 958 820,00 грн (вісім мільйонів дев`ятсот п`ятдесят вісім тисяч вісімсот двадцять гривень 00 копійок), крім того ПДВ 20% - 1 791 764,00 грн (один мільйон сімсот дев`яносто одна тисяча сімсот шістдесят чотири гривні 00 копійок), всього з ПДВ 10 750 584,00 грн (десять мільйонів сімсот п`ятдесят тисяч п`ятсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок). До вартості Послуг включаються вартість матеріалів, витрати на транспортування, страхування, сплата мита, податків та інших зборів і обов`язкових платежів, а також всі інші витрати Виконавця, пов`язані з наданням Послуг за умовами цього Договору.

2.3. Замовник здійснює оплату наданих Послуг протягом 20 (двадцяти) календарних днів з моменту підписання щомісячного акту приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та на підставі наданого Виконавцем рахунку на оплату. У разі фінансової можливості Замовника допускається передоплата.

2.4. Усі розрахунки між Сторонами здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок (IBAN) Сторони -отримувача платежу.

3.1. Заявка на початок надання Послуг Виконавцем надсилається Замовником на електронну адресу Виконавця: . У разі необхідності, Замовник надсилає Виконавцю листом заявку на початок надання Послуг.

3.4. Виконавець зобов`язується надати зазначені у п.1.1 цього Договору Послуги протягом 7 (семи) робочих днів з дати подання заявки Замовником згідно п.3.1 цього Договору.

3.6. Виконавець не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту надання Послуг за визначеними у заявці адресами передає Замовнику (супровідним листом) наступну документацію, а саме:

3.6.1. Акт приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в);

3.6.2. протокол випробувань асфальтобетонної суміші;

3.6.3. розрахунок витрат на відрядження за умови наявності документів в оригіналі:

3.6.4. завірену копію договору оренди механізмів або документальне підтвердження щодо механізмів, що використовуються Виконавцем в ході надання Послуг за цим Договором;

3.6.5. акти на приховані роботи;

3.6.6. сертифікати відповідності, паспорти якості або інші документи, що засвідчують якість використаних Виконавцем матеріалів.

4.3.1-4.3.2 Виконавець зобов`язаний забезпечити надання Послуг в обсягах та у строки, встановлені цим Договором; надавати Послуги у відповідності до вимог п.1.2 цього Договору, будівельних норм і правил, державних пі галузевих стандартів та інших діючих в Україні нормативно-правових актів у дорожньому будівництві.

7.14. У разі неможливості виконання своїх зобов`язань щодо падання Послуг за цим Договором Виконавець здійснює повернення передоплати Замовнику протягом 3 (трьох) банківських днів від дати настання обставин, що унеможливлюють здійснення надання Послуг згідно отриманої від Замовника Заявки, але у будь-якому разі не пізніше 31.12.2022.

12.2. Договір укладено на термін: з моменту підписання до "31" грудня 2022 p., але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Також Позивач та Відповідач підписали додатки до Договору (арк.с. 30-37), в яких зазначили договірну ціну та перелік ділянок, що потребують відновлення асфальтобетонного покриття у місцях заміни теплових мереж.

15.12.2022 Позивач та Відповідач підписали Додаткову угоду №1 до Договору №516 від 06.09.2022 на надання послуг з відновлення асфальтобетонного покриття у місцях заміни ділянок теплових мереж (арк.с. 38), в якій п. 12.2 Договору виклали в наступній редакції:

п.12.2. Договір укладено на термін: з моменту підписання до "31" грудня 2023 p., але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Тож, на виконання умов Договору 27.10.2022 року Відповідач надав Позивачу рахунок №71 (арк.с. 39) щодо здійснення попередньої оплати на суму 10 750 584,00 грн, яка відповідає ціні Договору.

Відповідно до платіжного доручення №111 від 31.10.2022 року, в призначенні платежу якого зазначено: оплата за відновлення асфальтобетонного покриття у місцях заміни теплових мереж договір №516 від 06.09.2022, рахунок 71 від 27.10.2022 без тендеру ПДВ 20% - 1791764,00 (арк.с. 40), Позивач перерахував Відповідачу суму попередньої оплати у розмірі 10 750 584,00 грн.

В процесі виконання Договору протягом 2023-2024 років Відповідач фактично надав послуги з відновлення асфальтобетонного покриття у місцях заміни теплових мереж на загальну суму: 6 042 279,38 грн (з ПДВ), що підтверджується Актом прийняття виконаних підрядних робіт № 02-12-23 від 28 грудня 2023 року (форма № КБ-2в), Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 02-12-23 від 28 грудня 2023 року (форма № КБ-3) на суму 2 133 940,58 грн (з ПДВ) та Актом прийняття виконаних підрядних робіт № 20/12-2024 від 31 грудня 2024 року (форма № КБ-2в) і Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (без номера) від 31 грудня 2024 року (форма № КБ-3) на суму 3 908 338,80 грн (з ПДВ) (арк.с. 41-47).

Як зазначає Позивач у позові, з 31.12.2024 року послуги з відновлення асфальтобетонного покриття у місцях заміни теплових мереж Відповідачем не надавались, тобто припинені. Послуги на решту суми попередньої оплати у розмірі 4 708 304,62 грн не надані.

З метою досудового врегулювання спору Позивач 16.04.2025 року звернувся до Відповідач із претензією (вимога) вих.№3836/09 (арк.с. 48-49), в якій вимагав повернути передоплату за Договором №516 від 06.09.2022 у розмірі ненаданих послуг, а саме: 4 708 304,62 грн шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позивача.

Претензія (вимога) вих.№3836/09 була направлена Позивачем на адресу Відповідача та була повернута відправнику з відміткою підприємства зв`язку "адресат відмовився" (арк.с. 52).

04.09.2025 року Позивач повторно звернувся із претензією (вимога) вих.№8653/09 (арк.с. 60-61), в якій повідомив про те, що Позивач інших послуг у Відповідача не замовляв, а Відповідач не надавав. Правовідносини за Договором №516 від 06.09.2022 фактично припинені з 31.12.2024 року, подальшої потреби у наданні послуг Позивач не має. Тож, Позивач повторно вимагав повернути частину передоплати за Договором №516 від 06.09.2022 у сумі 4 708 304,62 грн шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позивача.

Тож, на підставі умов Договору, Позивач просить суд повернути частину суми попередньої оплати у розмірі 4 708 304,62 грн, за якою не були надані послуги з відновлення асфальтобетонного покриття у місцях заміни теплових мереж.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виснував, що спірні правовідносини ґрунтуються на договорі підряду. На виконання умов договору відповідач виставив рахунок, а позивач сплатив попередню оплату в розмірі 10 750 584,00 грн. У 2023-2024 роках відповідач надав послуги на загальну суму 6 042 279,38 грн, що підтверджується актами виконаних робіт. З 31.12.2024 надання послуг припинилося, послуги на суму неповернутої передоплати 4 708 304,62 грн не надані. Позивач двічі звертався з вимогою повернути кошти, однак відповідач їх не повернув. Суд дійшов висновку, що позивач фактично відмовився від договору, тому має право на повернення частини авансу в сумі 4 708 304,62 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, оскаржуваному судовому рішенню та доводам апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Предмет позову у цій справі - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення безпідставно набутих (збережених) коштів у сумі 4 708 304,62 грн.

Спірні правовідносини між сторонами ґрунтуються на договорі підряду, який регулюється статтями 837-886 ЦК України.

Частинами першою та другою статті 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).

Відповідно до ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст.193 ГК України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Матеріалами справи встановлено, на виконання умов Договору 27.10.2022 відповідач виставив позивачу рахунок № 71 щодо здійснення попередньої оплати на суму 10 750 584,00 грн, що відповідає ціні Договору. (а.с. 39)

Згідно з платіжним дорученням № 111 від 31.10.2022, у призначенні платежу якого зазначено оплату за відновлення асфальтобетонного покриття у місцях заміни теплових мереж за Договором № 516 від 06.09.2022, позивач перерахував відповідачу попередню оплату у зазначеному розмірі. (а.с. 40)

У процесі виконання Договору протягом 2023- 2024 років відповідач фактично надав послуги з відновлення асфальтобетонного покриття на загальну суму 6 042 279,38 грн з ПДВ, що підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ-2в та довідками про вартість виконаних будівельних робіт і витрати за формою КБ-3. (а.с. 41-47)

З 31.12.2024 відповідач подальших робіт не виконував, унаслідок чого послуги на решту суми попередньої оплати у розмірі 4 708 304,62 грн надані не були.

16.04.2025 позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення невикористаної частини передоплати, яка була повернута відправнику з відміткою підприємства зв`язку «адресат відмовився». (а.с. 48-52)

04.09.2025 позивач повторно направив претензію, у якій повідомив про відсутність подальшої потреби у наданні послуг та повторно вимагав повернути частину передоплати у сумі 4 708 304,62 грн, однак зазначені кошти відповідачем не повернуті. (а.с. 60-61)

Встановлено, що відповідач підрядні роботи на всю суму попередньої оплати не виконав, а залишок авансового платежу не повернув.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України, безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Як передбачено ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Конструкція статті 1212 Цивільного кодексу України, як і загалом норм глави 83 Цивільного кодексу України, свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору (постанова Верховного Суду від 06.08.2019 р. у справі № 910/5027/18).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивач фактично відмовився від договору та має право на повернення частини авансового платежу у розмірі вартості невиконаних робіт, а саме 4 708 304,62 грн.

Спірні грошові кошти є саме безпідставно збереженим відповідачем майна позивача, а їх повернення регулюється саме положеннями статті 1212 ЦК України.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про чинність договору №516 від 06.09.2022, оскільки вони спростовані самим скаржником. Згідно з п.12.2 договору (в редакції додаткової угоди №1) та рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2024 у справі №904/622/24, строк дії договору закінчився 31.12.2023.

Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач не ставив питання про розірвання договору, оскільки його строк сплив, що підтверджено вказаним рішенням у справі № 904/622/24. Доводи скаржника щодо порядку припинення договору не стосуються предмета спору у справі № 904/5093/25.

Матеріалами справи підтверджено, що у 2023 році виконано послуги на суму 2 133 940,58 грн (акт №02-12-23), а у 2024 році - на суму 3 908 338,80 грн (акт №20/12-2024). Рішення у справі №904/622/24 набрало законної сили 20.05.2024, тому послуги, виконані після цієї дати, завершували фактично розпочаті роботи. З 01.01.2025 у позивача відсутні правові підстави надавати заявки, а у відповідача - виконувати послуги за договором в силу ст.631 ЦК України.

Твердження скаржника про закупівлю матеріалів на суму 8 445 528,36 грн є недоведеними належними доказами. Договором (п.1.1, 1.5, 3.1) передбачено, що обсяг послуг є орієнтовним, залежить від заявок позивача та може бути зменшений. Рішення про закупівлю матеріалів прийняте скаржником самостійно на власний комерційний ризик (ст.42, 44 ГК України) і не створює обов`язків для позивача.

Позивач двічі звертався з вимогою повернути кошти (претензії від 16.04.2025 та 04.09.2025). Відповідь скаржника від 26.09.2025 з пропозицією переговорів не нівелює спір, оскільки позивач не погодив зміну договору, а внесення змін після спливу строку дії договору є неможливим. Надані скаржником докази не є належними (ст.76 ГПК України).

З огляду на встановлені обставини, застосування ст.1212 ЦК України є обґрунтованим: після спливу строку договору (31.12.2023) та завершення фактичних робіт (31.12.2024) правові підстави для збереження коштів у сумі 4 708 304,62 грн відсутні. Ця сума є безпідставно збереженим майном позивача, тому позов правомірно задоволено судом першої інстанції.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і обставини, надав їх належну правову оцінку.

Порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не виявлено, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2025 у справі № 904/5093/25, яке відповідає вимогам, встановленим ст. 236 ГПК України.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 264, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2025 у справі № 904/5093/25 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2025 у справі № 904/5093/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 13.04.2026

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін