РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.04.2026Справа № 910/1785/26

за позовом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 8, корпус 8, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенегія» (51400, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 99, )

про стягнення 18 553,00 грн, -

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Держмитслужби звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" на свою користь 17 340,00 грн основної заборгованості; 1213,80 грн штраф у розмірі 7% від вартості не переданого товару.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договорами поставки товару №104 від 13.12.2023 та № 105 від 13.12.2023 в частині поставки бензину А-95 та дизельного пального через використання бланків - дозволів внутрішнього обігу у кількості відповідно до Специфікації на поставку товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2026 відкрито провадження у справі № 910/1785/26, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Копія ухвали Господарського суду міста Києва від 24.02.2026 у справі № 910/1785/26 доставлена Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" 24.02.26 о 14:22, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (ухвали про відкриття провадження у справі (без виклику сторін) від 24.02.26) до електронного кабінету Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ ".

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2026 у справі № 910/1785/26 відповідачу встановлений строк на подання відзиву на позовом протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" відзиву на позов чи клопотання про продовження строку на подання відзиву на позов до господарського суду не подало.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Враховуючи, що відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, господарський суд вважає за можливе розглянути справу в порядку частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

13.12.2023 між Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби (далі - СЛЕД Держмитслужби, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тенегія» (далі - ТОВ «Тенегія», Відповідач) було укладено Договори поставки товару № 104 - бензин А-95 за предметом закупівлі: код CPV за ДК 021:2015 - 09130000-9 «Нафта і дистиляти», а саме: бензин А-95 Євро5-Е0 через використання бланків - дозволів внутрішнього обігу у кількості відповідно до Специфікації на поставку товару та № 105 - дизельне паливо за предметом закупівлі:код CPV за ДК 021:2015 - 09130000-9 «Нафта і дистиляти», а саме: ДП-З/Л-Євро5-В0 через використання бланків - дозволів внутрішнього обігу у кількості відповідно до Специфікації на поставку товару (далі - Договори).

Згідно з пунктами 6.1 Договорів постачальник зобов`язаний передати бланки дозволи внутрішнього обігу на товар не пізніше 22.12.2023 року.

Пункти 6.4 Договорів передбачають, що у момент отримання бланків - дозволів внутрішнього обігу покупець підписує накладну про отримання або акт - приймання передачі від постачальника товару в кількості, що дорівнює загальній кількості літрів, вказаній у переданих бланках - дозволах внутрішнього обігу, а право власності на товар переходить від постачальника до покупця у момент підписанням сторонами видаткових документів.

Відповідно до приписів частини першої статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

СЛЕД Держмитслужби здійснила оплату за Бензин А-95 згідно договору від 13.12.2023 № 104 та за паливо дизельне згідно договору від 13.12.2023 № 105, що підтверджується Платіжними інструкціями від 14.12.2023 № 1022 та від 14.12.2023 № 1023 (копії платіжних інструкцій додаються). Також сторонами було підписано видаткові накладні № 0001/0000124 від 14.12.2023 та № 0001/0000125 від 14.12.2023 на загальну суму 68 340 грн.00 коп. з ПДВ (копії видаткових накладних додаються).

Відповідно до пункту 3.2 Договорів, строк дії бланків-дозволів внутрішнього обігу на видачу палива має становити не менше 12 місяці з дня їх видачі. У разі закінчення строку дії бланків-дозволів внутрішнього обігу на видачу палива, Продавець повинен мати можливість провести їх обмін на інші, а разі якщо Продавець здійснює перехід на бланки-дозволи внутрішнього обігу нового зразку, він повинен здійснити рівноцінний обмін бланків - дозволів внутрішнього обігу старого зразку, що залишилися у Покупця та не були реалізовані, на бланки - дозволи внутрішнього обігу старого зразку, в тому числі стосовно бланків - дозволів внутрішнього обігу, що залишилися у Покупця після закінчення строку їх дії.

У відповідності до пунктів 6.5 Договорів, Продавець забезпечує цілодобову заправку автотранспорту Покупця, у вихідні, святкові та неробочі дні включно (за винятком - технічних перерв та перерв між змінами), з моменту активації бланку договору внутрішнього дозволу. Позивач добросовісно та в повному обсязі виконував умови Договорів щодо порядку використання бланків - дозволів внутрішнього обігу. Поряд з цим, Відповідач не повністю дотримався умов Договорів в частині, що стосується активації бланків та забезпечення цілодобової заправки автотранспорту Позивача, тобто Відповідачем не забезпечено належне, стабільне та безперервне функціонування бланків - дозволів внутрішнього обігу.

Наприкінці березня 2025 року водій СЛЕД Держмитслужби, приїхавши на автозаправну станцію (далі - АЗС), з метою пред`явлення бланків - дозволів внутрішнього обігу для заправки службового автотранспорту, де реалізуються вищезазначені бланки, звернув увагу, що АЗС зачинена та ознайомившись із режимом роботи інших АЗС, які знаходяться у власності чи розпорядженні Відповідача, або таких, з якими у Відповідача є відповідні договірні відносини дійшов до висновку, що АЗС, де можливо використати бланки - дозволи внутрішнього обігу зачинено та подальша реалізація їх неможлива. Відділ інфраструктури, держмайна та господарської діяльності, який займався укладанням вищевказаних Договорів зв`язався із представником ТОВ «Тенегія» засобами телефонного зв`язку та повідомив про дану ситуацію, на що представник відповів, що АЗС тимчасово заблоковані та очікується прийняття рішення щодо розблокування заправних станцій.

04.04.2025 СЛЕД Держмитслужби звернулась із претензією № 7.17-1/21/13/1491 до ТОВ «Тенегія» щодо повернення у місячний строк коштів у розмірі 17 340,00 грн. (далі - Претензія) за невикористані бланки - дозволу, які в подальшому було заблоковано.

Протягом місяця ТОВ «Тенегія» на претензію не відреагувала, а кошти на банківські реквізити СЛЕД Держмитслужби не надходили.

Таким чином у Відповідача утворилась заборгованість перед Позивачем у розмірі 17 340,00 грн. та станом на дату подання позовної заяви усі АЗС, де можлива реалізація таких бланків- зачинені, а невикористаними та заблокованими є: 7 бланків-дозволів внутрішнього обігу бензин А-95-Євро5-Е0 номіналом 20 літрів №№: 0692753 (3036 1136 9002); 0692751 (3036 1136 9000); 0692752 (3036 1136 9001); 0692745 (3036 1136 8994); 0692746 (3036 1136 8995); 0692749 (3036 1136 8998); 0692750 (3036 1136 8999). 4 бланки-дозволи внутрішнього обігу бензин А-95-Євро5-Е0 номіналом 10 літрів №№: 0644791 (3035 2605 1430); 0644792 (3035 2605 1431); 0644789 (3035 2605 1428); 0644790 (3035 2605 1429). 5 бланків-дозволів внутрішнього обігу паливо дизельне ДП-3/Л-Євро5-В0 номіналом 20 літрів №№: 0761027 (3046 2235 2826); 0761028 (3046 2235 2827); 0761025 (3046 2235 2824); 0761026 (3046 2235 2825); 0761029 (3046 2235 2828). 6 бланків-дозволів внутрішнього обігу паливо дизельне ДП-3/Л-Євро5-В0 номіналом 10 літрів №№: 0713089 (3045 2859 5388); 0713090 (3045 2859 5389); 0713087 (3045 2859 5386); 0713088 (3045 2859 5387); 0713085 (3045 2859 5384); 0713086 (3045 2859 5385).

Позивач вказує, що починаючи з березня 2025 року Постачальником не виконуються істотні умови Договору, а саме: пункт 6.5. щодо обов"язку забезпечити поставку Товару у встановлені строки щодо передачі Покупцю Товару (бензин А-95 та дизельне пальне) на АЗС ТОВ «ТЕНЕГІЯ» шляхом заправки автомобіля Покупця при пред`явлені довіреними особами Покупця скретч- картки. Вартість неотриманого бензину за скретч - картами становить 17 340,00 грн.

Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Держмитслужби посилається на несвоєчасну та не в повному обсязі поставку товару Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" у сумі 17 340,00 грн за договорами №№104, 105 від 13.12.2023, що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 17 340,00 грн основної заборгованості; 1213,80 грн штрафу у розмірі 7% від вартості не переданого товару.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно зі статтею 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3.2 Договорів, строк дії бланків-дозволів внутрішнього обігу на видачу палива має становити не менше 12 місяці з дня їх видачі. У разі закінчення строку дії бланків-дозволів внутрішнього обігу на видачу палива,

У відповідності до пунктів 6.5 Договорів, Продавець забезпечує цілодобову заправку автотранспорту Покупця, у вихідні, святкові та неробочі дні включно (за винятком - технічних перерв та перерв між змінами), з моменту активації бланку договору внутрішнього дозволу. Позивач добросовісно та в повному обсязі виконував умови Договорів щодо порядку використання бланків - дозволів внутрішнього обігу.

Поряд з цим, Відповідач не повністю дотримався умов Договорів в частині, що стосується активації бланків та забезпечення цілодобової заправки автотранспорту Позивача, тобто Відповідачем не забезпечено належне, стабільне та безперервне функціонування бланків - дозволів внутрішнього обігу.

Доказів повного виконання умов договорів Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" до суду не надало.

Стаття 693 Цивільного кодексу України регулює питання "попередньої оплати" товару, з якої вбачається, що "попередньою оплатою" визначається встановлений договором обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем.

Відповідно до частин другої та третьої статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 Цивільного кодексу України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки, законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №922/2131/19, від 27.11.2019 у справі №924/277/19, від 20.02.2019 у справі № 912/2275/17, від 30.07.2019 у справі № 904/4899/18.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" на свою користь 17 340,00 грн вартості оплаченого, але не отриманого товару.

Таким чином, строк повернення попередньої оплати є таким, що настав.

Доказів повернення попередньої оплати відповідач не надав, доводи, наведені позивачем в обґрунтування позову, не спростував.

За викладеного позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача на користь позивача 17 340,00 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтями 216-217, 230-231 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Як зазначено в частини 1 статті 230 та частини 6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п. 8.2. Договорів та у зв`язку із тим, що бланки -дозволи внутрішнього обігу на видачу палива немає можливості перевести в товар, виникає порушення умов щодо строків надання товару, за прострочення понад 30 днів Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Позивачем нарахована та заявлена до стягнення з відповідача штраф у розмірі 1213,80 грн.

Відповідач контррозрахунку штрафу не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку не висловив, вимогу не заперечив.

Згідно з приписами частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючисьст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенегія» (51400, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 99, ) на користь Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 8, корпус 8, ) основний борг в розмірі 17340 (сімнадцять тисяч триста сорок) грн 00 коп., штрафу в розмірі 1213 (одна тисяча двісті тринадцять) грн 80 коп., судовий збір в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна