ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

23 квітня 2026 року м. ХарківСправа № 922/1203/26

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали справи та заяви (вх. № 9757/26 від 23.04.2026 року) відповідача про зупинення розгляду справи

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування", 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД ФІРМА СОЮЗ ЛТД", 61177, м. Харків, вул. Залютинська, буд. 8
про стягнення 172 796,16 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД ФІРМА СОЮЗ ЛТД" про стягнення штраф у сумі - 172 796,16 грн.

Також, до стягнення заявлені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за укладеним між сторонами договором поставки (за графіком поставки) №2244/ЛГВ/25 від 24.11.2025 року в частині поставки товару неналежної якості, у зв`язку із чим, позивачем нараховано 20 % штрафу вiд вартості товару неналежної якості на підставі пункту 7.3. договору.

Ухвалою суду від 13.04.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1203/26. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено відповідачу 5-ти денний строк з дня отримання даної ухали, щодо надання заперечень щодо клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

17.04.2026 року від відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання (вх. № 9363/26 від 17.04.2026 року) про зупинення розгляду справи.

Ухвалою суду від 20.04.2026 року клопотання (вх. № 9363/26 від 17.04.2026 року) відповідача про зупинення розгляду справи та про продовження процесуальних строків повернуто без розгляду. Також, судом роз`яснено відповідачу, що оскільки клопотання (вх. № 9363/26 від 17.04.2026 року) та додані до нього документи були подані до Господарського суду Харківської області в електронному вигляді, суд не здійснює повернення роздрукованих документів у паперовому вигляді.

23.04.2026 року від відповідача через канцелярію суду повторно надійшло клопотання (вх. № 9757/26 від 23.04.2026 року) про зупинення розгляду справи, у якому останній, просить суд, провадження у справі № 922/1203/26 зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/3421/26. Продовжити процесуальний строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву та подачі зустрічного позову на строк не менше ніж 5 календарних днів з дня відновлення провадження у справі № 922/1203/26.

Суд дослідивши матеріали справи та заяву відповідача (вх. № 9757/26 від 23.04.2026 року) про зупинення розгляду справи, зазначає наступне.

В обґрунтування заяви, відповідач зокрема зазначає, що предметом судового розгляду справи № 922/1203/26 є правомірність накладення штрафу та відповідність суми штрафу вимогам закону. Разом з тим, у провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа за позовом ТОВ «ТД Фірма Союз Лтд» до АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» про визнання недійсними правочинів. Ухвалою суду від 30.03.2026 року відкрито провадження у справі № 910/3421/26. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Предметом розгляду справи № 910/3421/26 є визнання недійсними положень тендерної документації, визнання недійсний правочину з односторонньої відмови Акціонерного товариства «Укргазвидобування» від договору № 2244/ЛГВ/25 від 24.11.2025 року, оформленого листом № 307.1-307-1-2077 від 25.02.2026 року та примітки частини І додатку № 3 тендерної документації закупівлі №UA-2025-08-28-002184-a та в цілому встановлення факту відповідності поставленого товару. Отже, на думку відповідача, справи № 910/3421/26 та № 922/1203/26 є пов`язаними.

За твердженнями відповідача, під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Встановлення факту відповідності товару фактично виключає підставу вимоги АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» про сплату штрафу від вартості товару належної якості на підставі пункту 7.3 Договору. Отримані (зібрані) докази по справі № 910/3421/26 дозволять встановити, оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у справі № 922/1203/26 та надати вичерпну інформацію, необхідну для вирішення спору по суті. Отже, вирішення питань, що входять до предмету доказування у справі № 922/1203/26 об`єктивно неможливе до вирішення по суті справи № 910/3421/26.

Також, відповідач зазначає, що разі підтвердження недійсності правочину з односторонньої відмови Акціонерного товариства «Укргазвидобування» від договору № 2244/ЛГВ/25 від 24.11.2025 року, оформленого листом № 307.1-307-1-2077 від 25.02.2026 року ТОВ «ТД Фірма Союз Лтд» саме цими обставинами буде обґрунтовано заперечення проти позову. У разі задоволення позову у справі № 910/3421/26, має намір подати зустрічний позов про повернення безпідставно набутих коштів банківської гарантії. Таким чином, відсутність рішення у справі №910/3421/26 робить неможливим належне подання відзиву та зустрічного позову у справі № 922/1203/26.

Пунктом 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини 4, 6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі.

Отже, зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі, господарський суд у кожному випадку повинен з`ясувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи. При цьому, пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Суд звертає увагу відповідача, що відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, пов`язаними можуть вважатися справи лише у разі, якщо між ними існує така об`єктивна взаємозалежність предмета, підстав позову або доказової бази, яка виключає або ускладнює їх розгляд окремо, або створює ризик ухвалення взаємовиключних судових рішень. При цьому, сам по собі факт участі тих самих сторін або наявність господарських відносин між ними не є достатньою підставою для висновку про пов`язаність справ. Вирішальним є саме тотожність або істотний взаємозв`язок предмета та підстав позовів, а також необхідність встановлення одних і тих самих юридично значимих обставин.

У даному випадку предметом спору у справі № 922/1203/26 є перевірка правомірності накладення штрафу та відповідності його розміру вимогам законодавства, тоді як у справі № 910/3421/26 предметом розгляду є визнання недійсними положень тендерної документації, правочину щодо односторонньої відмови від договору № 2244/ЛГВ/25 від 24.11.2025 року, а також окремих умов закупівлі № UA-2025-08-28-002184-a та встановлення факту відповідності поставленого товару.

Отже, за висновком суду, зазначені справи мають різні предмети спору, різні правові підстави заявлених вимог, а також не передбачають встановлення ідентичного кола обставин, що виключає будь-яку процесуальну залежність між ними.

З вищевикладеного сліду, що помилковим є твердження відповідача у заяві (вх. № 9757/26 від 23.04.2026 року) про зупинення розгляду справи щодо того, що встановлення факту відповідності товару фактично виключає підставу вимоги АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» про сплату штрафу від вартості товару належної якості на підставі пункту 7.3 договору, а отримані (зібрані) докази у справі № 910/3421/26 дозволять встановити, оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у справі № 922/1203/26 та надати вичерпну інформацію, необхідну для вирішення спору по суті.

Суд звертає увагу відповідача, що відповідно до частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу).

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

З аналізу вищевикладеного слідує, що відповідач не позбавлений права у даній справі надати до суду докази у підтвердження своїх заперечень, щодо позовних вимог у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку із чим, необґрунтованими є посилання відповідача, що у разі задоволення позову у справі № 910/3421/26, останній має намір подати зустрічний позов про повернення безпідставно набутих коштів банківської гарантії. Таким чином, відсутність рішення у справі №910/3421/26 робить неможливим належне подання відзиву та зустрічного позову у справі № 922/1203/26.

Суд звертає увагу відповідача, що відповідно до частин 1-4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Застосовуючи практику Європейського суду з прав людини під час розгляду справи частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід зазначити, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.89 року Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Європейський суд з прав людини у справі "Красношапка проти України" зазначив, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ.

Враховуючи вищевикладене, за висновком суду, подання позову відповідачем у справі № 910/3421/26 предметом розгляду якої є визнання недійсними положень тендерної документації, правочину щодо односторонньої відмови від договору № 2244/ЛГВ/25 від 24.11.2025 року, а також окремих умов закупівлі № UA-2025-08-28-002184-a та встановлення факту відповідності поставленого товару, не свідчить про неможливість встановлення усіх фактичних обставин у справі № 922/1203/26 та належного її розгляду із урахуванням вимог та строків визначених Господарським процесуального кодексу України, а відсутність судового рішення у справі № 910/3421/26 не свідчить про неможливість розгляду даної справи, та неможливість сторін надати дог суду усі наявні докази для встановлення усіх фактичних обставин та належного розгляду справи у розумні строки.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні заяви відповідача (вх. № 9757/26 від 23.04.2026 року) про зупинення розгляду справи.

Щодо клопотання відповідача викладеного у 2 пункті заяви (вх. № 9757/26 від 23.04.2026 року) про продовження процесуального строку, встановленого для надання відзиву на позовну заяву та подачі зустрічного позову на строк не менше ніж 5 календарних днів з дня відновлення провадження у справі № 922/1203/26, суд зазначає наступне.

Як вбачається із заяви (вх. № 9757/26 від 23.04.2026 року) відповідачем не наведено жодного обґрунтування, що перешкоджає останнього надати до суду відзив у визначені судом строки.

При цьому, відповідно до довідки суду про доставку електронного листа, слідує, що документ в електронному вигляді "Ухвала про відкриття провадження (спрощене)" від 13.04.2026 року у справі № 922/1203/26 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю "ТД ФІРМА СОЮЗ ЛТД" в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 13.04.2026 року о(б) 14:20 год.

З вищевикладеного слідує, що встановлений ухвалою суду від 13.04.2026 року про відкриття провадження у справі відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, спливає 28.04.2026 року, отже, відповідач будучи обізнаним про розгляд справи у суді з 13.04.2026 року, не позбавлений права подати відзив на позовну заяву у справі № 922/1203/26, та усі заяви з процесуальних питань у визначені Господарським процесуальним кодексом України строки.

Частинами 1, 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Згідно частин 1, 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1, 4, 5, 6 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, та оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача (вх. № 9757/26 від 23.04.2026 року) про зупинення розгляду справи, клопотання відповідача викладене у 2 пункті прохальної частини даної заяви про продовження процесуального строку, встановленого для надання відзиву на позовну заяву та подачі зустрічного позову на строк не менше ніж 5 календарних днів з дня відновлення провадження у справі № 922/1203/26 не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 13, 14, 43, 73, 74, 118, 119, 165, 227, 232, 234 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви відповідача (вх. № 9757/26 від 23.04.2026 року) про зупинення розгляду справи - відмовити.

2. У задоволенні клопотання відповідача викладеного у 2 пункті прохальної частини заяви (вх. № 9757/26 від 23.04.2026 року) про продовження процесуального строку - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, а саме 23.04.2026 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку, передбаченому статтями 255-256 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили з врахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвалу підписано 23.04.2026 року

СуддяО.О. Ємельянова