РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.04.2026Справа № 910/487/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Морозова С.М., при секретарі судового засідання Кот О.А., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання "Маанс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Maans KZ"

про стягнення 185 000,00 доларів США, -

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явились;

від відповідача 1: не з`явились;

від відповідача 2: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Виробничо-конструкторське об`єднання "Маанс" (позивач) подало до Господарського суду міста Києва позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Maans KZ" (відповідач) суми заборгованості в розмірі 185 000,00 доларів США, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Контракту поставки №026-М-240617/1 від 17.06.2024 року, в частині оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.06.2025, зобов`язано позивача протягом 15 днів з моменту отримання ухвали, надати суду: нотаріально засвідчені переклади на офіційну мову Республіки Казахстан копії ухвали суду про відкриття провадження у справі №910/487/25 від 23.01.2025, позовної заяви з додатками та судового доручення про вручення документів від 23.01.202 у 3 примірниках, для направлення відповідачу, в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, постановлено після надходження вказаних у п.4 ухвали документів звернутись до Спеціалізованого міжрайонного економічного суду Костанайської області із судовим доручення про вручення процесуальних документів Товариству з обмеженою відповідальністю "Maans KZ".

05.02.2025 до суду від відповідача надійшли документи для долучення до матеріалів справи, в яких зазначено, що поставлений позивачем товар є неякісним (пояснення складені на російській мові). При цьому, у поясненнях відповідачем зазначено, що додаткова угода №1 від 02.12.2024 до Контракту поставки №026-М-240617/1 від 17.06.2024 відповідачем не підписувалась.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи відсутність представництва відповідача на території України, судом прийнято до уваги подані ним пояснення.

06.02.2025 до суду від позивача надійшли документи на вимогу ухвали суду від 23.01.2025.

07.02.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів на вимогу ухвали суду від 23.01.2025.

11.02.2025 направлено судове доручення про вручення документів від 23.01.2025 у справі №910/487/25 на адресу Спеціалізованого міжрайонного економічного суду Костанайської області для вручення Товариству з обмеженою відповідальністю "Maans KZ".

25.02.2025 до суду від відповідача надійшли пояснення, в яких зазначено, що якість товару є низькою та непригодною для експлуатації. Також відповідачем зазначено, що були здійснені виїзди технічних бригад для ремонту виявлених несправностей поставленого позивачем товару.При цьому, відповідачем наголошено, що Додаткового договору щодо зміни підвідомчості спорів сторонами не укладалось.

02.04.2025 до суду від Спеціалізованого міжрайонного економічного суду Костанайської області надійшло підтвердження про вручення документів Товариству з обмеженою відповідальністю "Maans KZ".

В підготовчому засіданні 24.06.2025 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, оголошено перерву до 29.07.2025.

02.07.2025 до суду від адресу Спеціалізованого міжрайонного економічного суду Костанайської області надійшло повідомлення про виконання доручення для вручення документів Товариству з обмеженою відповідальністю "Maans KZ".

22.07.2025 до суду від представника Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання "Маанс" надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 задоволено заяву Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання "Маанс" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

29.07.2025 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 23.09.2025. Також, вказаною ухвалою було запропоновано позивачу надати додаткові письмові пояснення.

12.08.2025 до суду від представника Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання "Маанс" надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2025 задоволено заяву Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання "Маанс" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

18.09.2025 року від позивача надійшли пояснення, в яких зазначено, що можливо виявлені відповідачем недоліки у роботі жниварок виникли не через дефеки запчастин, а через порушення технології складання та невірне налаштування. Позивач заззнанчив, що кардан не повинен обриватися при роботі у межах заводських пежимів, але якщо обрив стався це може свідчити про перевищення допустимого навантаження або швидкості. Оскільки збірку жниварок відпвідач здійснював самсостійно, без залучення позивача, тому правильність роботи агрегату покладається на відповідача.

22.09.2025 до суду від позивача надійшла заява про проведення засідання без участі представника позивача.

В підготовчому засіданні 23.09.2025 судом було оголошено перерву до 04.11.2025.

08.10.2025 до суду від представника Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання "Маанс" надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2025 задоволено заяву Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання "Маанс" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

04.11.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів (скріншоти листування між позивачем та відповідачем).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2025 витребувано у Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання "Маанс" оригінал додаткової угоди №1 від 02.12.2024 до контракту поставки №026-М-240617/1 від 17.06.2024, укладеного між Приватним підприємством "Виробничо-конструкторське об`єднання "Маанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Maans KZ".

Так, відповідно до частини 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

За приписами ч. 6 ст. 91 ГПК України, якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказуне поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

В підготовчому засіданні 04.11.2025 судом було оголошено перерву до 09.12.2025.

01.12.2025 до суду від представника Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання "Маанс" надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2025 задоволено заяву Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання "Маанс" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

09.12.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення оригіналу додаткової угоди №1 від 02.12.2024 до контракту поставки №026-М-240617/1 від 17.06.2024, укладеного між Приватним підприємством "Виробничо-конструкторське об`єднання "Маанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Maans KZ".

В судовому засіданні 09.12.2025 року судом здійснено огляд оригіналу додаткової угоди №1 від 02.12.2024 до контракту поставки №026-М-240617/1 від 17.06.2024, у зв`язку з чим, керуючись приписами ч. 6 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, прийнято зазначену угоду до уваги.

В підготовчому засіданні 09.12.2025 судом було оголошено перерву до 10.02.2026.

10.12.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про повернення оригіналу додаткової угоди №1 від 02.12.2024 до контракту поставки №026-М-240617/1 від 17.06.2024, укладеного між Приватним підприємством "Виробничо-конструкторське об`єднання "Маанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Maans KZ", яка була долучена до справи №910/487/25.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2025 повернуто Приватному підприємству "Виробничо-конструкторське об`єднання "Маанс" оригінал документа:

- додаткову угоду №1 від 02.12.2024 до контракту поставки №026-М-240617/1 від 17.06.2024, укладеного між Приватним підприємством "Виробничо-конструкторське об`єднання "Маанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Maans KZ".

04.02.2026 до суду від представника Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання "Маанс" надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2026 задоволено заяву Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання "Маанс" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 10.02.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 31.03.2026 року.

25.03.2026 до суду від представника Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання "Маанс" надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2026 задоволено заяву Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання "Маанс" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В судове засідання 31.03.2026 року сторони не з`явились.

У зв`язку з неявкою в судове засідання 31.03.2026 року представників учасників справи, розгляд справи було завершено в порядку письмового провадження, а тому, згідно ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення у даній справі є дата складення його повного тексту.

У засіданнях здійснювалась фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.06.2024 року між Приватним підприємством «Виробничо-конструкторським об`єднанням «Маанс» (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Maans KZ» (відповідач, покупець) укладено Контракт поставки №026-М-240617/1 (надалі - Контракт), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується його прийняти та оплатити в порядку та на умовах, визначених даним Контрактом та Специфікаціями, які є невід`ємними частинами даного Контракту. Товаром, що поставляється згідно даного Контракту є запасні чстини до сільськогосподарської техніки, а саме: до жниварки Maans-F900, жниварки соняшникової Maans-S 750, жниварки соняшникової Maans-S 940, виробництва ПП «ВКО «Маанс».

Відповідно до п. 2.1. Контракту постачальник гарантує, щотовар, поставлений по дланому Контракту, позбавлений дефектів виготовлення, а гарантія на нього, за умови правильного використання і обслуговування, складає 12 місяців від дати поставки.

Гарантія не поширюється на пошкодження товару, які виникли внаслідок необережності, недостатнього контролю та обслуговування з боку покупця чи неправильного використання товару. (п. 2.2. Контракту).

Перехід права власності на товар відбувається в момент його передачі, що засвідчується підписанням видаткових накладних. Моментом передачі товару вважається дата вказана у відповідній видатковій накладній. (п. 3.4. Контракту).

Пунктом 4.4. Контракту визначено, що ціна на товар встановлюбється в даларах.

Приймання товару по якості та кількості здійснюється разом представниками постачальника та покупця у місці поставки. (п. 6.2. Контракту).

Цей Контракт вступає в силу з дати підписання сторонами і діє протягом одного року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. (п. 11.2. Контракту).

Пунктом 1 Додаткової угоди від 02.12.2024 року до Контракту сторони п. 9.2. Контрактку виклали в наступній редакції: « 9.2. Якщо сторони не досягли згоди шляхом переговорів та/або шляхом письмового листування, всі спори, розбіжності або вимоги, що виникають за цим Контрактом або у зв`язку з цим, у тому числі що стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню Господарськими судами України, що передбачено ст. 38 ЗУ «Про зовнішнеьоекономічну діяльність». Сторонами погоджено підсудність справ першої інстанції щодо можливих спорів - Господрський суд міста Києва. Мова подачі до суду - українська.».

Так, згідно специфікації №1 від 05.07.2024 року відповідачем замовлено товар на суму в розмірі 115 000,00 доларів США.

Пунктом 3 специфікації №1 від 05.07.2024 року визначено, що оплата за товар згідно даної специфікації відбувається у строк до 01.12.2024 року.

Згідно специфікації №2 від 08.07.2024 року відповідачем замовлено товар на суму в розмірі 100 000,00 доларів США.

Пунктом 3 специфікації №2 від 08.07.2024 року визначено, що оплата за товар згідно даної специфікації відбувається у строк до 01.12.2024 року.

Позивачем, на виконання вимог Контракту, поставив відповідачу товр на загальну суму в розмірі 215 000,00 грн, що підтверджується міжнародними транспортними накладними CMR: №586023 від 08.07.2024 року (вартість товару згідно електронної митної декларації №24UA09U0 в розмірі 100 000,00 доларів США) та №586083 від 05.07.2024 року (вартість товару згідно електронної митної декларації №24UA89U2 в розмірі 115 000,00 доларів США).

Разом з тим, як зазначає позивач, не зважаючи на отримання товару, відповідачем сплачено лише 30 000,00 доларів США.

Оскільки залишок вартості товару в розмірі 185 000,00 доларів США відповідачем не сплачено у строки визначені п. 3 Специфікації до Контракту, позивачем було направлено відповідачу претензію №961 від 24.12.2024 року з вимогою оплатити заборгованість.

З огляду на відсутність повної оплати вартості товару, позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 185 000,00 доларів США.

Відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог в поясненні по суті спору зазначив, що реалізація поставлених за Контрактом жаток відповідачем ускладнена, оскільки вони не відповідають якості та непригодні для реалізації через брак та технічні невідповідності. Відповідач зазначив, що в жатках наявні наступні дефекти: несправність циліндрів подйому мотовила, збій запалювання оборотів консольного вала шнека, дефект мотовила жатки, розлом карданних валів. Вказані дефекти вивели із строю жатки, у зв`язу з чим їх оплата неможлива. При цьому, відповідачем зазначено, що Додаткова угода №1 до Контракту ним не підписувалась.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину суд визнає Договір належною підставою, у розумінні норм ст. 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків та є фактично за своєю правовою суттю договором купівлі-продажу.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Судом встановлено факт передачі позивачем відповідачу товару на суму в розмірі 215 000,00 доларів США, що підтверджується зазначеними вище документами та не заперечено відповідачем.

Втім, згідно наявних в матеріалах справи пояснень відповідач зазначив, що поставлений позивачем товар є неякісними на підтвердження чого надав:

- претенію ТОВ «Агро Ондрис» №1/25-АО від 15.01.2025 зі скаргами на якість жатки;

- договір сервісного обслуговування №10/07 від 10.07.2024 року щодо технічного обслуговування жаток;

- претензію КХ «Бакбол» щодо низької якості жатки;

- акти виїзду технічно-сервісної бригади щодо фіксації виявлених несправностей;

- претензійні листи ТОВ «Agro Import Soltustik» щодо виникнення проблем під час використання жатки.

Пунктом 2.3. Контраку визначено, що покупець, у випадку поставки товару постачальником на підставі оформлненої сторонами специфікації не умовах, передбачених даним Контрактом не має права відмовитись від поставки даної продукції.

Відповідно до ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Стетею 678 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару. Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

Відтак, в даному випадку відповідач не позбавлений можливості на звернення до суду з відповідним позовом для захисту своїх прав та інтересів, у разі поставки йому товару неналежної якості.

Оскільки умовами Контракту передбачено обов`язок відповідача здійснити оплату поставленого позивачем товару, керуючись строками визначеними п. 3 Специфікації до Контракту, обов`язок відповідача з оплати вартості запчастин до жатки мав бути виконаний до 01.12.2024 року включно, однак останнім не виконаний.

Отже, з огляду на зазначене, строк оплати вартості товару за Конрактом є таким, що настав.

Не зважаючи на факт поставки товару, його прийняття відподно до умов Договору, відповідачем оплата товару у строк визначений Контрактом здійснена лише частково на суму в розмірі 30 000,00 доларів США, що не спростовано останнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

Відповідно до статі 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи викладене, у відповідача виник обов`язок з оплати поставленого позивачем товару.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

При вирішенні спору суд виходить з того, що з огляду на положення ст. ст. 6, 627 - 628, 638 Цивільного кодексу України, ст. ст. 42, 180 Господарського кодексу України, з яких випливає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства, зважаючи на факт виконання сторонами зобов`язань по договору, про що сторонами не заперечується, суд дійшов до висновку про укладення між сторонами договору з погодженням всіх його умов, які обумовлюються.

Згідно ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Відповідно до ст. 253 та ч. 5 ст. 254 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, враховуючи, що відповідачем не здійснено повну оплату поставленого позивачем товару, суд дійшов до висновку, що у встановлений законом, статтею 692 ЦК України, строк, заборгованість за поставлений товар в розмірі 185 000,00 доларів США, погашена не була та залишається непогашеною на даний час; позивачем належним чином відповідно до статей 525, 526, 655, 712, 901, 903 ЦК України та статей 181, 193 ГК України доведена, документально підтверджена і відповідачем не спростована.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи те, що загальна сума основного боргу відповідача в розмірі 185 000,00 доларів США, підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і підприємство відповідача на момент прийняття рішення не надало документи, які свідчать про повне погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума основного боргу в розмірі 185 000,00 доларів США.

Судовий збір у розмірі 93 883,80 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Maans Kz» (код ЄДРПОУ , адреса: 110000, Республіка Казахстан, Костанайська область, м. Костанай, просп. Нурсултан Назарбаєв, буд. 170) на користь Приватного підприємства «Виробничо-конструкторське об`єднання «Маанс» (, місцезнаходження: 35705, Рівненська область, м. Здолбунів, вул. Грушевського, буд. 28) основну суму заборгованості в розмірі 185 000,00 доларів США (сто вісімдесят п`ять тисяч доларів США 00 центів) та суму судового збору в розмірі 93 883,80 грн (дев`яносто три тисячі вісімсот вісімдесят три гривни 80 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С. МОРОЗОВ