УХВАЛА

про передачу за підсудністю

"13" квітня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/658/26

Господарський суд Харківської області у складі судді Ольшанченка В.І.

за участю секретаря судового засідання Красовського В.С.

та представників:

прокурора Полякової С. О.,

позивача не з`явився,

відповідача не з`явився,

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "УСП "Неоінжиніринг" (вх.№7596 від 31.03.2026) про передачу справи №922/658/26 за підсудністю по справі

за позовом керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова (61099, м. Харків, бул. Б. Хмельницького, 36-А) в інтересах держави, в особі Харківської обласної ради (61200, м. Харків, вул. Сумська, 64)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "УСП "Неоінжиніринг" (36008, м. Полтава, вул. Володимира В`язуна, 72и, оф. 60)
простягнення 1975000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова (прокурор) в інтересах держави, в особі Харківської обласної ради (позивач) через підсистему "Електронний суд" надав Господарському суду Харківської області позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "УСП "Неоінжиніринг" (відповідач), в якій прокурор просить:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УСП "Неоінжиніринг" (, вул. Володимира В`язуна, 72и, оф. 60, м. Полтава, 36008) на користь Харківської обласної ради (, вул. Сумська, 64, м. Харків, 61200) збитки в сумі 1975000,00 грн;

- судовий збір стягнути з відповідача за такими реквізитами: Харківська обласна прокуратура, код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету 2800.

Також прокурор у позовній заяві просить:

- залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальний заклад "Чугуївський академічний ліцей "Синергія" Харківської обласної ради (вул. Радужна, буд. 41, сел. Кочеток, Харківська обл., 63513; );

- залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації (майдан Свободи, 5, Держпром, 9-й під`їзд, 4 поверх, м. Харків, 61022; ).

В обґрунтування своїх позовних вимог прокурор зазначає, що в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000094 від 18.08.2023, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, було отримано висновок експерта Харківського науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України за №СЕ-19/121-25/19192-БТ від 27.08.2025, яким встановлено, що проєктна документація на об`єкт будівництва бомбосховища відповідно до договору №2 від 08.05.2023, укладеного між КЗ "Кочетоцька санаторна школа" Харківської обласної ради (найменування змінено на Комунальний заклад "Чугуївський академічний ліцей "Синергія" Харківської обласної ради) та ТОВ "УСП "Неоінжиніринг", містить ознаки повторного використання в будівництві до проектної документації за договором №24 від 12.10.2022 укладеного між КЗ "Люботинська спеціалізована мистецька школа-інтернат "Дивосвіт" Харківської обласної ради та ТОВ "УСП "Неоінжиніринг", тому вартість проектних робіт за договором №2 від 08.05.2023 повинна становити 200000,00 грн без ПДВ. Різниця між вартістю виконаних проектних робіт на об`єкт будівництва бомбосховища відповідно до договору №2 від 08.05.2023 укладеного між КЗ "Кочетоцька санаторна школа" Харківської обласної ради та ТОВ "УСП "Неоінжиніринг" та вартістю проектних робіт, за умови застосування проекту повторного використання в будівництві, складає 1975000,00 грн. Таким чином, внаслідок порушень, допущених ТОВ "УСП "Неоінжиніринг" під час виконання вищезазначеного договору Харківській обласній територіальній громаді, в особі Харківської обласної ради спричинені збитки на загальну суму 1975000,00 грн.

Ухвалою від 09.03.2026 Господарський суд Харківської області відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 30.03.2026 о 15:00 год, у яке викликав учасників справи, та визнав явку уповноважених представників учасників справи у призначене судове засідання обов`язковою.

В призначене судом підготовче засідання, яке відбулось 30.03.2026 о 15:00 год, представники позивача та відповідача не з`явилися.

Ухвалою від 30.03.2026 Господарський суд Харківської області призначив підготовче засідання на 13.04.2026 року о 15:30 год, у яке викликав учасників справи, та визнав явку уповноважених представників учасників справи у призначене судове засідання обов`язковою.

31.03.2026 відповідач через підсистему "Електронний суд" надав клопотання (вх.№7596) про передачу справи №922/658/26 за підсудністю.

Відповідач у своїй заяві обґрунтовує необхідність передачі справи за підсудністю тим, що відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України позов має пред`являтися за місцезнаходженням відповідача, яке згідно з відомостями ЄДР є м. Полтава, у зв`язку з чим справа підсудна Господарському суду Полтавської області. При цьому також зазначає, що правила виключної чи альтернативної підсудності до спірних правовідносин не застосовуються, оскільки проектна документація виготовлялася за місцезнаходженням відповідача у м. Полтава, а визначене у договорі місце виконання робіт (Харківська область, смт Кочеток, Чугуївський р-н, вул. Радужна, буд. 41) стосується об`єкта будівництва, а не місця виготовлення проектно-кошторисної документації, у зв`язку з чим, на його думку, наявні підстави для передачі справи за територіальною підсудністю до іншого суду відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України.

03.04.2026 прокурор надав заперечення на клопотання про передачу справи за підсудністю.

Прокурор обґрунтовує свої заперечення на клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю тим, що пунктом 2.5 договору №2 від 08.05.2023 у редакції додаткової угоди №1 від 15.05.2023 визначено місце виконання робіт за адресою: 63513, Україна, Харківська область, смт Кочеток, Чугуївський р-н, вул. Радужна, 41, яке відповідає місцезнаходженню об`єкта будівництва бомбосховища. Відповідно до ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, можуть пред`являтися за місцем виконання таких договорів, а право вибору суду належить позивачу; виготовлення проектно-кошторисної документації через особливість об`єкта можливе лише за місцем його розташування, що підтверджується підписанням самого договору, додаткової угоди та акта прийому-передачі виконаних робіт від 31.05.2023 саме в смт Кочеток. Прокурор зазначає, що відповідач не надав доказів, що проектна документація була повністю виготовлена виключно за його адресою в м. Полтава, а його доводи щодо місцезнаходження юридичної особи не спростовують прямої договірної умови про місце виконання робіт, у зв`язку з чим клопотання про передачу справи до Господарського суду Полтавської області, на думку прокурора, є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

У підготовчому засіданні 13.04.2026 прокурор заперечував проти клопотання відповідача про передачу справи №922/658/26 за підсудністю. Представники позивача та відповідача у підготовче засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення прокурора, суд встановив наступне.

Статтями 55 та 124 Конституції України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у справі регламентовано відповідним процесуальним законом - Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Приписами частини 1 статті 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та у абзаці першому підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 12.11.2011 №9-рп/2011.

Частиною 1 статті 27 ГПК України визначено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в ст. 4 цього кодексу, зокрема, фізичні особи, які не є підприємцями. Винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, визначені у статті 20 цього кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 45 ГПК України відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно зі ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом із тим, за змістом статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За наведених обставин суд враховує усталену практику Європейського Суду з прав людини щодо тлумачення Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 (заяви №29458/04, №29465/04) зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Таким чином, складова верховенства права, закріплена у пункті 1 статті 6 Конвенції, передбачає, зокрема, розгляд справи належним судом, у цьому випадку - судом, до територіальної юрисдикції якого відноситься господарський позов.

Разом з тим, згідно з практикою Європейського суду з прав людини право доступу до суду є невід`ємною складовою права на суд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції (див. mutatis mutandis рішення у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the UnitedKingdom) від 21 лютого 1975 року, заява № 4451/70). "Право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за його природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети (див. mutatis mutandis рішення у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland) від 16 червня 2001 року, заява №28249/95, § 53).

Між тим, суд наголошує, що статтею 279 ГПК України передбачено скасування судового рішення, яким закінчено розгляд справи у випадку прийняття такого рішення з порушенням правил територіальної юрисдикції.

Поряд з цим, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 310 ГПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо судове рішення ухвалено з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції.

З огляду на зазначене, щоб рішення було законним, недостатньо правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, необхідно, щоб справу розглянув повноважний суд із дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства щодо підсудності у межах компетенції конкретного суду.

Для цілей визначення підсудності місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як убачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням ТОВ "УСП "Неоінжиніринг" є: 36008, Україна, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Кагамлика, будинок 72и, офіс 60.

За таких обставин, розгляд Господарським судом Харківської області позовної заяви свідчитиме про порушення правил територіальної підсудності, а прийняте за результатами розгляду позовної заяви судове рішення буде вважатися таким, що в цілому нівелює інститут підсудності справ та ставитиме під сумнів саму сутність судового розгляду.

Таким чином, передання справи за належною територіальною підсудністю не призводить до порушення прав прокурора (позивача) на доступ до суду та справедливий судовий розгляд, а є безумовною гарантією того, що рішення у справі буде ухвалене належним судом, а законне та обґрунтоване рішення не буде в подальшому скасоване судом вищої інстанції, лише з підстав недотримання норм процесуального права щодо підсудності.

Посилання прокурора на ч. 5 ст. 29 ГПК України як на підставу підсудності цього позову Господарському суду Харківської області, суд вважає помилковим, оскільки визначене у п. 2.5 договору у редакції додаткової угоди № 1 від 15.05.2023 місце виконання робіт стосується об`єкта будівництва, а не місця виготовлення проектно-кошторисної документації, що є предметом договору №2 від 08.05.2023.

Відтак, суд вважає, що позовна заява не підсудна Господарському суду Харківської області, а має розглядатися Господарським судом Полтавської області за місцем знаходження відповідача згідно з ч. 1 ст. 27 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 9 ст. 176 ГПК України, якщо буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне передати справу за підсудністю Господарському суду Полтавської області.

Керуючись ст. 27, 31, 176, 234 - 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "УСП "Неоінжиніринг" (вх.№7596 від 31.03.2026) про передачу справи №922/658/26 за підсудністю.

Передати справу №922/658/26 за позовом керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави, в особі Харківської обласної ради, до Товариства з обмеженою відповідальністю "УСП "Неоінжиніринг" про стягнення 1975000,00 грн за підсудністю до Господарського суду Полтавської області (36014, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Кісельова Володимира Капітана, 1).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Порядок і строк її оскарження передбачено ст. 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено та підписано 16.04.2026.

Суддя Ольшанченко В.І.