ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 902/1317/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Зуєва В. А.,

за участю секретаря судового засідання - Кравченко О. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Калина ЛТД плюс"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.01.2026 (головуючий - Петухов М. Г., судді: Гудак А. В., Мельник О. В.) і рішення Господарського суду Вінницької області від 08.09.2025 (суддя Нешик О. С.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут"

до: (1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівський маслосирзавод", (2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Калина ЛТД плюс"

про визнання недійсними правочинів та скасування рішень про державну реєстрацію прав.

(у судовому засіданні суд касаційної інстанції постановив протокольні ухвали про відмову у задоволенні клопотань представників Відповідачів про оголошення перерви у цьому засіданні та про відмову у задоволенні клопотання представника скаржника про передачу цієї справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Узагальнений зміст і підстави позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" (далі - Позивач, ТОВ "Вінницягаз Збут") звернулось до Господарського суду Вінницької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівський маслосирзавод" (далі - Відповідач-1, ТОВ "Калинівський маслосирзавод") та Товариства з обмеженою відповідальністю "Калина ЛТД плюс" (далі - Відповідач-2, ТОВ "Калина ЛТД плюс") про визнання недійсними правочинів з відчуження нерухомого майна Відповідачем-1 на користь Відповідача-2, оформлених відповідним актом приймання-передачі та скасування рішень про державну реєстрацію прав.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ "Вінницягаз Збут" стверджувало про те, що оспорювані правочини є фраудаторними, укладеними на шкоду правам Позивача з метою унеможливлення виконання ТОВ "Калинівський маслосирзавод" рішення суду у справі № 902/1261/23 про стягнення з останнього заборгованості.

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

3. Розглядаючи заявлений позов, господарський суд першої інстанції встановив, а господарський суд апеляційної інстанції перевірив, що в провадженні господарських судів перебувала справа № 902/1261/23 за позовом ТОВ "Вінницягаз Збут" до ТОВ "Калинівський маслосирзавод" про стягнення 3 460 000 грн основної заборгованості, 664 509, 59 грн пені, 589 081, 18 грн інфляційних втрат та 143 329, 32 грн - 3% річних, нарахованих внаслідок неналежного виконання умов укладеного між сторонами договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР217-599-22 від 31.12.2021.

4. Господарський суд Вінницької області рішенням від 16.05.2024 стягнув з ТОВ "Калинівський маслосирзавод" на користь ТОВ "Вінницягаз Збут" 3 460 000 грн основного боргу, 332 254, 80 грн пені, 589 081, 18 грн інфляційних втрат, 143 329, 32 грн - 3% річних та 72 853, 80 грн витрат зі сплати судового збору.

5. 30.05.2024 Господарський суд Вінницької області додатковим рішенням стягнув з ТОВ "Калинівський маслосирзавод" на користь ТОВ "Вінницягаз Збут" 16 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

6. Переглянувши справу в апеляційному порядку, Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 02.10.2024 рішення Господарського суду Вінницької області від 16.05.2024 у справі № 902/1261/23 залишив без змін.

7. 25.10.2024 Господарський суд Вінницької області видав накази на виконання своїх рішення від 16.05.2024 і додаткового рішення від 30.05.2024, які набрали законної сили 02.10.2024.

8. ТОВ "Вінницягаз Збут" пред`явило зазначені накази до виконання і 25.10.2024 та 04.11.2024 приватна виконавиця виконавчого округу Вінницької області Думанська А. Л. винесла постанови про відкриття виконавчих проваджень № НОМЕР_5 і № НОМЕР_6. Пунктом 2 резолютивних частин вказаних постанов зобов`язала ТОВ "Калинівський маслосирзавод" (боржника) протягом 5-ти робочих днів подати декларацію про доходи та майно.

9. Також 04.11.2024 приватна виконавиця винесла постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № НОМЕР_7, у зв`язку з перебуванням на виконанні ще одного виконавчого провадження № НОМЕР_5 про стягнення коштів з боржника.

10. При цьому, в межах виконавчого провадження № НОМЕР_5 приватна виконавиця 25.10.2024, 01.11.2024 виносила постанови про арешт коштів боржника, арешт майна боржника, розшук майна боржника, згідно з якими:

- накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 5 057 531, 01 грн;

- накладено арешт на транспортні засоби RENAULT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 та ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 , що належать боржнику в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 5 057 531, 01 грн;

- оголошено в розшук майно боржника RENAULT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 та ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 , що належать боржнику.

11. 08.11.2024 ТОВ "Вінницягаз Збут" з метою отримання інформації щодо вжитих заходів щодо боржника з примусового виконання ним судових рішень, встановлення наявності майна боржника, звернулося із заявою до приватної виконавиці Думанської А. Л.

12. 19.11.2024 у відповідь на вказану заяву приватна виконавиця (лист-інформація за № 79397), повідомила, що у неї на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження № НОМЕР_7 з примусового виконання судових наказів у справі № 902/1261/23.

На дату відкриття виконавчого провадження, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна право власності на нерухоме майно у боржника відсутнє.

Натомість, відповідно до деталізованої інформації із зазначеного Державного реєстру у боржника - ТОВ "Калинівський маслосирзавод" перебувало у власності нерухоме майно, яке було відчужене до відкриття виконавчого провадження. Інформація щодо коштів та майна, належного боржнику від інших осіб, - відсутня.

13. Приватна виконавиця надала ТОВ "Вінницягаз Збут" інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (деталізовану) № 404481679 від 19.11.2024, відповідно до якої 20.11.2024 Позивач витребував інформацію за реєстраційними номерами об`єктів нерухомого майна, належних Відповідачеві-1.

14. Згідно з інформацією, отриманою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ТОВ "Калинівський маслосирзавод" здійснило відчуження належного йому нерухомого майна на користь ТОВ "Калина ЛТД плюс", а саме:

- земельної ділянки, реєстраційний номер 253, кадастровий номер :05:007:0053, площею 2,2039 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Коцюбинського, буд.91, індексний номер рішення: №73841900 від 26.06.2024;

- земельної ділянки, реєстраційний номер 253, кадастровий номер :05:011:0021, площею 0,1171 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Пушкіна, індексний номер рішення №73842172 від 26.06.2024;

- нежитлових будівель відомчого автомобільного газозаправного пункту, реєстраційний номер 253, загальною площею 8,1 кв.м., № 1-3, споруди, які знаходяться за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Героїв Майдану, буд. 284А, індексний номер рішення № 73841514 від 26.06.2024;

- земельної ділянки, реєстраційний номер 253, кадастровий номер :05:007:0054, площею 0,0025 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Коцюбинського, буд. 91, індексний номер рішення №73842449 від 26.06.2024;

- земельної ділянки, реєстраційний номер 253, кадастровий номер :05:011:0020, площею 3,2234 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, які знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Героїв Майдану, земельна ділянка 284, індексний номер рішення № 73840031 від 26.06.2024;

- нежитлових будівель та споруд, реєстраційний номер 253, індексний номер рішення № 73839529, які знаходяться за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Героїв Майдану, буд. 284, на земельних ділянках, кадастровий номер :05:011:0020, площею 3,2234 га.

15. При цьому, ТОВ "Калина ЛТД Плюс" набуло право власності на вказане нерухоме майно на підставі документів, поданих ТОВ "Калинівський маслосирзавод" для державної реєстрації, а саме: протоколу загальних зборів учасників Відповідача-1, виданого 10.06.2024, актів приймання-передачі, виданих та узгоджених Відповідачами 19.06.2024, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колотіловим О. О. та зареєстрованими в реєстрі за №№ 270, 271.

16. 21.06.2024 право власності на вищезазначене нерухоме майно зареєстровано за ТОВ "Калина ЛТД плюс", про що 26.06.2024 приватна нотареса Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Майструк В. В. внесла відповідні відомості до державного реєстру.

17. Позивач звертався до приватних нотаріусів із адвокатськими запитами про надання завірених матеріалів нотаріальних справ щодо правочинів, укладених в червні 2024 року між ТОВ "Калинівський маслосирзавод" та ТОВ "Калина ЛТД плюс" з відчуження на користь останнього нерухомого майна, у тому числі належно завірених відповідних договорів, протоколів загальних зборів учасників Відповідача-1, актів приймання-передачі нерухомого майна, узгоджених сторонами 19.06.2024 та посвідчених нотаріусом за реєстровими №№ 270, 271.

18. Відповідно до листа-відповіді від 27.11.2024 за № 84/01-16, наданого приватним нотаріусом Колотіловим О. О., та листа-відповіді від 04.12.2024 за № 216/01-16, наданого приватною нотаресою Майструк В. В. , нотаріуси відмовили ТОВ "Вінницягаз Збут" у наданні запитуваної інформації, посилаючись на нотаріальну таємницю, передбачену частиною першою статті 8 Закону України "Про нотаріат", у зв`язку з чим Позивач був позбавлений можливості самостійно надати такі докази до суду.

19. Місцевий господарський суд ухвалою від 27.12.2024 витребував у приватного нотаріуса Колотілова О. О. та зобов`язав його протягом десяти днів з дня отримання цього судового рішення надати суду належним чином засвідчені матеріали нотаріальних справ щодо правочинів, укладених в червні 2024 між Відповідачами з відчуження на користь ТОВ "Калина ЛТД плюс" відповідного нерухомого майна, зокрема належно засвідчені договори, протоколи загальних зборів учасників ТОВ "Калинівський маслосирзавод", акти приймання-передачі нерухомого майна, узгоджені сторонами 19.06.2024 та посвідчені за реєстровими № 270, 271.

20. Згідно із відповіддю приватного нотаріуса Колотілова О. О. (лист № 1/01-16 від 03.01.2025), надати належним чином засвідчені матеріали нотаріальних справ щодо правочинів, укладених в червні 2024 року між ТОВ "Калинівський маслосирзавод" та ТОВ "Калина ЛТД плюс", приватний нотаріус не має можливості, оскільки такі документи повертаються сторонам та не підлягають зберіганню в матеріалах справ нотаріуса.

21. 22.05.2025 Господарський суд Вінницької області постановив ухвалу, якою поміж іншим, витребував у приватної нотареси Майструк В. І. та зобов`язав її протягом десяти днів з дня отримання цього судового рішення надати суду належним чином засвідчені копії таких документів: правочинів, укладених в червні 2024 між Відповідачами з відчуження на користь ТОВ "Калина ЛТД плюс" відповідного нерухомого майна, зокрема належно засвідчені: протокол загальних зборів учасників ТОВ "Калинівський маслосирзавод", серія та номер: 01/06/24, виданий 10.06.2024, акти приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: реєстр. № 270, 271, виданих 19.06.2024, посвідчені приватним нотаріусом Колотіловим О. О., відомості про що внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватною нотаресою Майструк В. І.

22. 09.06.2025 на виконання ухвали від 22.05.2025 до господарського суду першої інстанції надійшов супровідний лист від 06.06.2025 за № 47/01-06 приватної нотареси Майструк В. І. із документами про відчуження на користь ТОВ "Калина ЛТД плюс" нерухомого майна - земельних ділянок, нежитлових будівель та споруд.

23. З наданих документів слідує, що 10.06.2024 відбулись загальні збори учасників ТОВ "Калинівський маслосирзавод" - ОСОБА_3 (володіє 70% частки в статутному капіталі товариства) і ОСОБА_4 (володіє 30 % частки в статутному капіталі товариства), за участю директора цього товариства - ОСОБА_5 .

24. Вказані загальні збори прийняли рішення у зв`язку із виробничою та економічною доцільністю взяти ТОВ "Калинівський маслосирзавод" участь у ТОВ "Калина ЛТД плюс" та увійти до його складу в порядку внесення додаткового вкладу до статутного капіталу, як третьою особою.

25. У зв`язку з цим, вирішили передати в якості внеску (вкладу) до статутного капіталу ТОВ "Калина ЛТД плюс" нерухоме майно, а саме:

- земельну ділянку, реєстраційний номер 253, кадастровий номер :05:007:0053, площею 2,2039 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Коцюбинського, буд. 91, індексний номер рішення: №73841900 від 26.06.2024;

- земельну ділянку, реєстраційний номер 253, кадастровий номер :05:011:0021, площею 0,1171 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Пушкіна, індексний номер рішення №73842172 від 26.06.2024;

- нежитлові будівлі відомчого автомобільного газозаправного пункту, реєстраційний номер 253, загальною площею 8,1 кв.м., № 1-3 - споруди, які знаходяться за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Героїв Майдану, буд. 284А, індексний номер рішення № 73841514 від 26.06.2024;

- земельну ділянку, реєстраційний номер 253, кадастровий номер :05:007:0054, площею 0,0025 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Коцюбинського, буд. 91, індексний номер рішення № 73842449 від 26.06.2024;

- земельну ділянку, реєстраційний номер 253, кадастровий номер :05:011:0020, площею 3,2234 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, які знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Героїв Майдану, земельна ділянка 284, індексний номер рішення № 73840031 від 26.06.2024;

- нежитлові будівлі та споруди, реєстраційний номер 253, індексний номер рішення № 73839529, які знаходяться за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Героїв Майдану, буд. 284, на земельних ділянках, кадастровий номер: :05:011:0020, площею 3,2234 га.

26. Загальні збори також уповноважили директора ОСОБА_5 вчинити всі необхідні дії для вступу товариства до складу учасників ТОВ "Калина ЛТД плюс", передати зазначене у цьому рішенні нерухоме майно до його статутного капіталу, підписати відповідний акт приймання-передачі тощо.

27. 19.06.2024 ТОВ "Калинівський маслосирзавод" в особі директора ОСОБА_5 та ТОВ "Калина ЛТД плюс" в особі директора ОСОБА_6 підписали акт приймання-передачі майна до статутного капіталу ТОВ "Калина ЛТД плюс".

28. Згідно із зазначеним актом, ТОВ "Калинівський маслосирзавод" передало, а ТОВ "Калина ЛТД плюс" прийняло в якості додаткового грошового вкладу (внеску) до статутного капіталу товариства означене нерухоме майно.

29. Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав, 21.06.2024 право власності на вказану нерухомість зареєстровано за ТОВ "Калина ЛТД плюс".

30. Враховуючи наведене, Позивач звернувся до суду із позовом у цій справі про визнання недійсними, вчинених Відповідачами правочинів щодо передачі майна, оскільки вважав їх такими, що вчинені йому на шкоду з метою унеможливлення виконання рішення суду у справі № 902/1261/23 та ухилення Відповідача-1 від погашення присудженої заборгованості.

Узагальнений зміст і обґрунтування рішень судів попередніх інстанцій

31. Виходячи з встановлених обставин, Господарський суд Вінницької області рішенням від 08.09.2025 позов ТОВ "Вінницягаз Збут" повністю задовольнив.

32. Визнав недійсним правочин з відчуження нерухомого майна ТОВ "Калинівський маслосирзавод" (припинення речового права) на користь ТОВ "Калина ЛТД плюс", оформлений актом приймання-передачі майна до статутного капіталу ТОВ "Калина ЛТД плюс", узгоджений сторонами 19.06.2024, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колотіловим О. О. за реєстровими № 270, 271, зареєстрований та внесений до державного реєстру 26.06.2024 приватною нотаресою Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Майструк В. І., зокрема:

- земельної ділянки, реєстраційний номер 253, кадастровий номер :05:007:0053, площею 2,2039 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Коцюбинського, буд. 91, індексний номер рішення: № 73841900 від 26.06.2024;

- земельної ділянки, реєстраційний номер 253, кадастровий номер :05:011:0021, площею 0,1171 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Пушкіна, індексний номер рішення № 73842172 від 26.06.2024;

- нежитлових будівель відомчого автомобільного газозаправного пункту, реєстраційний номер 253, загальною площею 8,1 кв.м., № 1-3 - споруди, які знаходяться за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Героїв Майдану, буд. 284А, індексний номер рішення № 73841514 від 26.06.2024;

- земельної ділянки, реєстраційний номер 253, кадастровий номер :05:007:0054, площею 0,0025 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Коцюбинського, буд. 91, індексний номер рішення № 73842449 від 26.06.2024;

- земельної ділянки, реєстраційний номер 253, кадастровий номер :05:011:0020, площею 3,2234 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, які знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Героїв Майдану, земельна ділянка 284, індексний номер рішення № 73840031 від 26.06.2024;

- нежитлових будівель та споруд, реєстраційний номер 253, індексний номер рішення № 73839529, які знаходяться за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Героїв Майдану, буд. 284, на земельних ділянках, кадастровий номер::05:011:0020, площею 3,2234 га.

33. Застосував наслідки недійсності правочину та скасував рішення приватної нотареси Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Майструк В. І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вказане нерухоме майно (припинення речового права).

34. Стягнув з Відповідачів на користь Позивача по 7 267, 20 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору за подання позову.

35. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із доведеності Позивачем обставин того, що у спірних правовідносинах ТОВ "Калинівський маслосирзавод" діяло недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам інших осіб, зокрема ТОВ "Вінницягаз Збут", оскільки відчуження належного йому нерухомого майна відбулося з метою уникнення звернення стягнення на це майно задля виконання судового рішення.

36. Переглянувши справу в апеляційному порядку, Північно-західний апеляційний господарський суд з висновками господарського суду першої інстанції повністю погодився, а тому своєю постановою від 13.01.2026 рішення Господарського суду Вінницької області від 08.09.2025 залишив без змін.

Касаційна скарга

37. Не погодившись із рішенням і постановою судів попередніх інстанцій, ТОВ "Калина ЛТД плюс" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та увалити нове рішення про відмову у позові.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи касаційної скарги

38. Підставами касаційного оскарження рішення і постанови судів попередніх інстанцій Відповідач-2 визначив приписи пунктів 1 і 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

39. Обґрунтовуючи наявність вказаних підстав, скаржник стверджує про те, що при ухваленні оскаржених рішення і постанови суди неправильно застосовували та порушили норми матеріального та процесуального права (статті 3, 15, 16, 203, 215, 234, 251 Цивільного кодексу України, статті 10, 36, 37, 52 Закону України "Про виконавче провадження", статті 2, 7, 13, 236, 237 ГПК України), а також:

- суди не врахували висновків Верховного Суду щодо правильного застосування приписів статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, викладених у постановах від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19, від 29.08.2023 у справі № 910/5958/20, від 23.12.2025 у справі № 756/4253/23;

- суди не врахували висновків Верховного Суду щодо правильного застосування приписів статей 203, 215, 234 Цивільного кодексу України, викладених у постановах від 11.04.2019 у справі № 910/11715/17, від 08.08.2018 у справі № 920/1144/17, від 21.08.2018 у справі № 910/11565/17, від 26.02.2019 у справі № 925/1453/16, від 31.03.2021 у справі № 201/2832/19, від 24.11.2021 у справі № 905/2030/19 (905/2445/19);

- відсутні висновки Верховного Суду щодо необхідності розгляду подібних спорів в межах справи про банкрутство боржника; щодо неможливості вважати подібні оспорюваному правочини безоплатними та фіктивними; щодо обсягу доказування у подібних правовідносинах, зокрема, достатності повідомлень виконавця про відсутність у боржника майна.

40. Скаржник узагальнено пояснює, що на момент подання позову у цій справі примусове виконання рішення про стягнення боргу у справі № 902/1261/23 ще триває, в той час як Позивач не надав постанову про повернення виконавчого документа через відсутність майна боржника, що, на думку Відповідача-2, свідчить про передчасність звернення до суду. Стверджує, що суди зробили помилковий висновок про неплатоспроможність боржника лише на підставі інформації про гроші та нерухомість, ігноруючи інші види активів (майнові права, дебіторська заборгованість тощо). У цій частині також наполягає, що Позивач не довів, що його право на стягнення коштів було реально порушене саме оспорюваним правочином, оскільки факт відчуження майна сам по собі не є доказом неможливості виконання судового рішення.

41. Скаржник також акцентує, що Позивач не довів відсутність наміру створити правові наслідки при передачі спірного майна до статутного капіталу, а тому застосована судами конструкція фіктивного правочину у спірних правовідносинах є помилковою. Окремо зауважує, що за подібних цій справі правовідносин Позивач мав ініціювати справу про банкрутство боржника, в межах якої доводити факт його неплатоспроможності і тільки потім кредитор був би вправі звертатися до суду з позовом про витребування спірного майна до ліквідаційної маси банкрута. Скаржник вважає, що суди попередніх інстанцій проігнорували обов`язок Позивача доводити обставини неплатоспроможності боржника належними доказами.

Узагальнені доводи інших учасників справи

42. ТОВ "Вінницягаз Збут" надіслало відзив на касаційну скаргу, в якому з доводами Відповідача-2 не погоджується, вважає їх безпідставними та формальними. Наполягає на законності та обґрунтованості оскаржених рішення і постанови судів попередніх інстанцій і у зв`язку з цим у задоволенні касаційної скарги просить відмовити, рішення і постанову - залишити без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

43. Верховний Суд ухвалою від 09.03.2026 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Калина ЛТД плюс" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2026 і рішення Господарського суду Вінницької області від 08.09.2025 у даній справі з підстав касаційного оскарження, передбачених у пунктах 1 і 3 частини другої статті 287 ГПК України.

44. Згідно із частинами першою - другою статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

45. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

46. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Позивача (Коробейник А. В.) і Відповідача-2 (Василик В. В.), дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши матеріали справи щодо дотримання судами попередніх інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

47. Предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога ТОВ "Вінницягаз Збут" про визнання недійсним, вчиненого ТОВ "Калинівський маслосирзавод" і ТОВ "Калина ЛТД плюс" правочину щодо передачі Відповідачем-1 в статутний капітал Відповідача-2 спірного нерухомого майна з підстав його фраудаторності, а саме вчинення на шкоду Позивачеві з метою унеможливлення звернення стягнення на це майно в процедурі виконання судового рішення.

48. Щодо правової природи акта приймання-передачі майна до складу статутного капіталу товариства колегія суддів Касаційного господарського суду звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.12.2024 у справі № 916/379/23 та зазначає, що залежно від установлених судами обставин конкретної справи документ, який сторони справи іменують як "акт приймання-передачі", може як підтверджувати певні факти та бути документом первинного бухгалтерського обліку, так і мати ознаки правочину, тобто бути спрямованим на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

49. Встановлення правової природи акта приймання-передачі - це питання дослідження як його змісту, так і інших доказів, наявних у матеріалах справи. Висновок із цього приводу в разі його необхідності для вирішення справи повинен робити суд у межах кожної окремої справи.

50. Таким чином, суд досліджує акт у кожному конкретному випадку та надає йому оцінку залежно від того, чи підтверджує він волевиявлення сторін, а також чи створює він юридичні наслідки.

51. У спірних правовідносинах акт приймання-передачі нерухомого майна до складу статутного капіталу ТОВ "Калина ЛТД плюс" підписано директорами обох Відповідачів на підставі відповідного рішення загальних зборів учасників. Акт приймання-передачі нерухомого майна підтверджує волевиявлення сторін, а також має юридичні наслідки - факт переходу права власності на спірне нерухоме майно. Двосторонній акт у цих правовідносинах свідчить про погоджену дію шляхом волевиявлення обох сторін правочину на набуття певних цивільних прав та обов`язків.

52. Тобто, результатом вчинення комплексу дій з передачі майна до складу статутного капіталу ТОВ "Калина ЛТД плюс" у спірних правовідносинах є правочин, оформлений у цьому випадку актом приймання-передачі майна від 19.06.2024.

53. В частині заявленого дефекту означеного правочину, колегія суддів Касаційного господарського суду враховує, що фраудаторні правочини - це правочини, які вчиняються сторонами з порушенням принципу добросовісності, закріпленого у пункті 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України, з метою приховування боржником своїх активів від звернення на них стягнення окремими кредиторами за зобов`язаннями боржника, завдаючи тим самим шкоди цим кредиторам.

54. Мета таких правочинів в момент їх укладання є прихованою, але проявляється через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку. Основною метою фраудаторних правочинів є отримання певної користі шляхом шахрайства, обману або зловживання довірою.

55. Фраудаторними правочинами є правочини, що завдали шкоди боржнику (як приклад, договір з метою виведення майна).

56. Касаційний господарський суду у складі Верховного Суду в постанові від 06.10.2022 у справі № 904/624/19 дійшов висновку про те, що фраудаторний договір може бути як оплатний (договір купівлі-продажу), так і безоплатний (договір дарування), а також може бути як односторонній, так і двосторонній чи багатосторонній. Формулювання критеріїв фраудаторності правочину залежить від того, який правочин на шкоду кредитору використовує боржник для уникнення задоволення його вимог. Зокрема, але не виключно, такими критеріями можуть бути: момент вчинення оплатного відчуження майна або дарування (вчинення правочину в підозрілий період, упродовж 3-х років до порушення провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження судової справи, відмови в забезпеченні позову і до першого судового засіданні у справі); контрагент, з яким боржник вчинив оспорювані договори (родичі боржника, пов`язані або афілійовані юридичні особи); щодо оплатних цивільно-правових договорів важливе значення має ціна (ринкова, неринкова ціна).

57. Категорія фраудаторності у процедурі виконавчого провадження спрямована на недопущення недобросовісного виведення активів з метою уникнення відповідальності цим майном перед кредитором, зважаючи, що частина друга статті 96 Цивільного кодексу України вимагає, щоб юридична особа відповідала за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Тобто, боржник має усвідомлювати повне виконання свого обов`язку перед кредитором.

58. Приватноправовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили.

59. Зловживання правом і використання приватноправового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа (особи) "використовувала / використовували право на зло"; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки є певним станом, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів / умов безпосередньо залежить від дій іншої особи, інша особа може перебувати в конкретних правовідносинах із цими особами, які "потерпають" від зловживання нею правом, або не перебувати); враховується правовий статус особи /осіб (особа перебуває в правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття і здійснення; особа не вперше перебуває в цих правовідносинах чи ці правовідносини є тривалими або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

60. Згідно із частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

61. Відповідно до частини першої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

62. Частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

63. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 2-591/11 зазначено, що в юридичній науці та судовій практиці договори, дії, бездіяльність та рішення органів, що вчиняються з метою завдати шкоди кредитору і така мета досягнута, називають фраудаторними. Правочин, вчинений боржником у період виникнення у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину як такий, що вчинений боржником на шкоду кредиторам.

64. Що ж до фраудаторного правочину як зловживання правом, то намір заподіяти зло є неодмінним і єдиним надійним критерієм шикани (зловживання правом) (див. постанови Верховного Суду від 24.11.2021 у справі № 905/2030/19 (905/2445/19), від 22.09.2022 у справі № 902/858/15 , від 19.01.2023 у справі № 925/1248/21 (925/111/22), від 16.02.2023 у справі № 903/877/20 (903/150/22), від 19.04.2023 у справі № 912/2007/18).

65. Правочин не має вчинятись з метою заподіяти зло (тобто здійснити зловживання правом) і втілювати цей намір. Інакше такий правочин має кваліфікуватись судами як фраудаторний та, за наявності відповідної позовної вимоги, має бути визнаний недійсним.

66. У силу гнучкості та різноманіття цивільних правовідносин вичерпний та закритий перелік обставин, за яких той чи інший правочин слід вважати фраудаторним, відсутній. Натомість Верховний Суд напрацював перелік обставин, які окремо або в сукупності можуть враховуватися при оцінці правочину як фраудаторного. Остаточну кваліфікацію певного правочину як фраудаторного повинен здійснювати суд в кожній конкретній справі виходячи із встановлених обставин.

67. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/16579/20 зазначено, що в обранні варіанта добросовісної поведінки боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Тому усі боржники мають добросовісно виконувати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення прав та правомірних інтересів кредитора.

68. Вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи - стягувача за рахунок майна цього власника може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора.

69. Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватися від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною.

70. Боржник, який відчужує майно (вчиняє інші дії, пов`язані, зі зменшенням його платоспроможності) після виникнення у нього зобов`язання діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора.

71. Правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом, спрямованим на недопущення (уникнення) задоволення вимог такого кредитора.

72. Отже, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину - правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам.

73. Як вже зазначалося, в ході розгляду цієї справи суди встановили, що Відповідач-1 - ТОВ "Калинівський маслосирзавод" на момент вчинення оспорюваного правочину був обізнаний про наявність у нього обов`язку про повернення боргу, оскільки судові рішення Господарського суду Вінницької області в справі № 902/1261/23 були ухвалені 16.05.2024 та 30.05.2024 відповідно, а передача ТОВ "Калинівський маслосирзавод" майна до статутного капіталу Відповідача-2 - ТОВ "Калина ЛТД плюс" здійснена в наступному місяці - червні 2024 року.

74. При цьому, відсутність у ТОВ "Калинівський маслосирзавод" достатніх грошових коштів, а також іншого нерухомого майна, за рахунок котрого можливо було б забезпечити виконання судових рішень у справі № 902/1261/23 підтверджується листом приватної виконавиці Думанської А. Л., в якому вказано про стягнення з рахунків боржника грошових коштів в сумі 8 110, 21 грн і повідомлено про розшук його рухомого майна (транспортних засобів). Також в цьому листі повідомлено про відсутність у боржника нерухомого майна та зазначено про відчуження відповідної нерухомості ще до відкриття виконавчого провадження.

75. Щодо наявних у ТОВ "Калинівський маслосирзавод" транспортних засобів (Рено Дастер 2019 року випуску та ГАЗ 5312 1990 року випуску), які залишись у його власності, то суди попередніх інстанцій обґрунтовано погодились із доводами Позивача, що їх сукупна вартість, в разі реалізації, не дасть змоги ТОВ "Калинівський маслосирозавод" погасити існуючу перед ТОВ "Вінницягаз Збут" заборгованість.

76. Крім цього, починаючи з жовтня 2024 року ТОВ "Калинівський маслосирзавод" мало можливість реалізувати вказане майно або будь-яке інше, котре на думку скаржника він має, та хоча б частково виконати судові рішення Господарського суду Вінницької області у справі № 902/1261/23, однак останнім цього зроблено не було.

77. Вказаним спростовуються твердження ТОВ "Калина ЛТД плюс" про те, що судами попередніх інстанцій не обґрунтовано, що внаслідок укладення оспорюваного правочину у боржника відсутнє майно для виконання зобов`язань за наявним боргом, тобто, що правочин укладено не на шкоду кредитору.

78. При цьому, як також підставно відмічено у рішеннях судів попередніх інстанцій, Відповідачами на спростування заявлених Позивачем аргументів та долучених документів, не надано жодних доказів про те, що задоволення вимог ТОВ "Вінницягаз Збут" можливе за рахунок грошових коштів або іншого майна ТОВ "Калинівський маслосирзавод".

79. Аргументи касаційної скарги щодо недоведеності вимог Позивача у цій частині та про необхідність формування висновку щодо обсягу доказування у подібних правовідносинах Верховий Суд визнає безпідставними, нагадуючи, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

80. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

81. В залишку, обставини цієї справи свідчать про те, що:

- ТОВ "Калинівський маслосирзавод" за оспореним правочином передало нерухоме майно ТОВ "Калина ЛТД плюс", як внесок до статутного капіталу, за відсутності доказів оплатності;

- після відчуження спірного нерухомого майна у Відповідача-1 не залишилось активів, за рахунок яких можливо було б задовольнити вимоги Позивача, підтверджені рішеннями суду;

- відчуження спірного нерухомого майна здійснено після ухвалення Господарським судом Вінницької області рішення про стягнення заборгованості у справі № 902/1261/23, а отже ТОВ "Калинівський маслосирзавод" усвідомлювало ризик можливості примусового стягнення заборгованості за рахунок реалізації цього нерухомого майна.

82. Більше того, як з`ясували суди попередніх інстанцій, ТОВ "Калинівський маслосирзавод" та ТОВ "Калина ЛТД плюс" мають ознаки афілійованості.

83. Так, відповідно до відомостей з ЄДРПОУ ТОВ "Калина ЛТД плюс" засновано 03.06.2024 (тобто після ухвалення рішення у справі № 902/1261/23). Відповідно до історії змін реєстраційної інформації по ТОВ "Калина ЛТД плюс" (корпоративна структура): 20.06.2024 додано до переліку засновників - ТОВ "Калинівський маслосирзавод", змінено статутний капітал з 1 000 грн до 4 617 207 грн; 17.07.2024 додано до переліку бенефіціарів - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які є засновниками ТОВ "Калинівський маслосирзавод", видалений бенефіціарний власник - ОСОБА_6 ; 02.09.2024 виведено з переліку засновників - ТОВ "Калинівський маслосирзавод", змінено частку в статутному капіталі засновника з 1 000 грн до 4 617 206 грн; 06.09.2024 додано до переліку бенефіціарів - ОСОБА_6 , видалені бенефіціарні власники - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

84. Як підставно наголосили суди попередніх інстанцій, останнім записом взагалі спростовуються посилання скаржника на наявність у боржника майнового активу у вигляді права власності на частку у статутному капіталі ТОВ "Калина ЛТД плюс", на яку можливо звернути стягнення у межах виконавчого провадження.

85. Положення статей 15, 16 Цивільного кодексу України визначають, що кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

86. Частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

87. Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речові права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння.

88. Як вже зазначалось, договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції "фраудаторності" при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати сплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника.

89. При цьому, та обставина, що правочин із третьою особою, за яким боржник відчужив майно, реально виконаний, не виключає тієї обставини, що він направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника та, відповідно, може бути визнаний недійсним на підставі загальних засад цивільного законодавства (див. постанову Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 405/1820/17).

90. Звідси, враховуючи положення чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, висновки Верховного Суду щодо їх правильного застосування, а також встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини цієї справи, колегія суддів Касаційного господарського суду вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що між ТОВ "Калинівський маслосирзавод" та ТОВ "Калина ЛТД плюс" оспорюваний правочин було вчинено з метою ухилення Відповідача-1 від виконання зобов`язань, підтверджених судовими рішеннями. Цей правочин не відповідає критерію розумності і був направлений на зменшення розміру активів Відповідача-1 та приховування їх від можливого стягнення.

91. Відтак їх висновок про фраудаторність оспорюваного у цій справі правочину є підставним та правомірним, за цим і визнання його недійсним на підставі пункту 6 частини першої статті 3, частин першої - четвертої статті 13, частини першої статті 203, частини першої статті 215 Цивільного кодексу України відбулося з правильним застосуванням цих норм матеріального права та з урахуванням релевантної практики Верховного Суду.

92. Вказаним також підтверджуються і порушення прав Позивача, як стягувача за судовими рішеннями в справі № 902/1261/23, які з огляду на відчуження боржником нерухомого майна за оспорюваним правочином, неможливо виконати в примусовому порядку. Жодної неузгодженості із висновками Верховного Суду із постанов від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19, від 29.08.2023 у справі № 910/5958/20, від 23.12.2025 у справі № 756/4253/23 у даному випадку немає.

93. Щодо ж аргументів касаційної скарги про відсутність висновків Верховного Суду щодо необхідності розгляду подібних спорів в межах справи про банкрутство боржника, то вони є безпідставними, адже Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.02.2026 у справі № 910/6654/24 вже виснувала про можливість оспорення господарського договору як фраудаторного правочину поза провадженням про несплатоспроможність боржника. Велика Палата Верховного Суду вказала, що позивач вправі звернутися до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 Цивільного кодексу України).

94. При цьому, у цій же постанові Велика Палата Верховного Суду виснувала також про те, що кваліфікація правочину як фіктивного дійсно виключається, якщо на виконання оспорюваного правочину було передано майно чи відбувся перехід прав. Натомість для кваліфікації фраудаторного правочину в позаконкурсному оспоренні як такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 Цивільного кодексу України), не має значення, що на виконання оспорюваного правочину було передано майно чи відбувся перехід прав. Важливим для кваліфікації такого правочину як фраудаторного є те, що внаслідок його вчинення, зокрема, унеможливлюється звернення стягнення на майно боржника чи зменшується обсяг його майна. Очевидно, що одночасна кваліфікація оспорюваного фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як фіктивного (стаття 234 Цивільного кодексу України) і такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України), не допускається.

95. Враховуючи такі висновки Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів погоджується з тим, що висновки судів попередніх інстанцій щодо фіктивності оспорюваного у цій справі правочину є помилковими, проте, оскільки здійснені судами посилання на приписи статті 234 Цивільного кодексу України жодним чином не вплинули на правильність, обґрунтованість і законність ухвалених ними рішень, необхідності у їх зміні з цих підстав колегія суддів не вбачає.

96. Підсумовуючи, Верховний Суд констатує, що заявлені у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1 і 3 частини другої статті 287 ГПК України, в межах здійснення касаційного провадження у цій справі свого підтвердження не знайшли.

97. Щодо ж заявленого скаржником клопотання про передачу цієї справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду складі Верховного Суду, то колегія суддів у його задоволенні відмовила (протокольна ухвала від 08.04.2026), зокрема, з огляду на те, що питання правильності застосування норм матеріального права, які перед судом касаційної інстанції ставить скаржник, вже вирішені Великою Палатою Верховного Суду (постанова від 04.02.2026 у справі № 910/6654/24), висновки якої превалюють над правовими позиціями колегій, спеціалізованих та об`єднаних палат касаційних судів та мають ними враховуватись в обов`язковому порядку.

98. Враховуючи спірний характер правовідносин сторін, колегія суддів вважає, що наведена міра обґрунтування даної постанови є достатньою у світлі конкретних обставин справи, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

99. Учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

100. Крім цього, касаційний суд у прийнятті даної постанови керується принципомjudicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicatа можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не доведено і не обґрунтовано.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

101. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

102. Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

103. Під час касаційного розгляду Верховний Суд не встановив неправильного застосування чи порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Оскаржені рішення і постанова ухвалені за результатами повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи і підстав для їх зміни чи відміни, за мотивів наведених у касаційній скарзі, колегія суддів Касаційного господарського суду, не вбачає.

Судові витрати

104. За результатами касаційного провадження судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

За таких обставин, керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Калина ЛТД плюс" залишити без задоволення.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.01.2026 і рішення Господарського суду Вінницької області від 08.09.2025 у справі № 902/1317/24 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І. С.

Судді Берднік І. С.

Зуєв В. А.