номер провадження справи 4/128/25-26/7/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2026 Справа № 908/103/25(908/2229/25)

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Юлдашева Олексія Олексійовича, розглянувши матеріали справи № 908/103/25(908/2229/25)

за позовом Керівника Тульчинської окружної прокуратури, (23600, Вінницька область, Тульчинський район, м. Тульчин, вул. Ростислава Покиньчереди, буд. 14) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державною здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Піщанської селищної ради, (24700, Вінницька область, Тульчинський район, сел. Піщанка, вул. Центральна, буд. 36)

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-ГАЗ", (69036, м. Запоріжжя, вул. Феросплавна, буд. 38, офіс 24)

до відповідача-2 Комунального підприємства "Піщанка-водоканал", (24700, Вінницька область, Тульчинський район, сел. Піщанка, вул. Центральна, буд. 1)

про визнання недійсними додаткових угод та повернення безпідставно сплачених коштів,

що розглядається в межах справи № 908/103/25

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-ГАЗ", (69035 Україна, м. Запоріжжя, вул. Феросплавна, буд. 38, офіс 24)

кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "МАРЕ", (01010 Україна, м. Київ, вул. Левандовська, буд. 3А, офіс 208)

Представники сторін:

від позивача - Стешенко В.Є. (прокурор Запорізької обласної прокуратури)

від відповідача-1 - не з`явився

від відповідача-2 - не з`явився

УСТАНОВИВ:

21.07.2025 до служби діловодства Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № 02.55/1-625вих-25 від 11.07.2025 (вх. № 2426/08-07/25 від 21.07.2025) Керівника Тульчинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державною здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Піщанської селищної ради, сел. Піщанка Тульчинського району Вінницької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-ГАЗ", м. Запоріжжя і до Комунального підприємства "Піщанка-водоканал", сел. Піщанка Тульчинського району Вінницької області про:

1. визнання недійсними додаткових угод № 4 від 30.04.2024, № 4/1 від 23.05.2024, № 5 від 31.05.2024, № 6 від 30.06.2024, № 8 від 31.07.2024, № 9 від 31.08.2024, № 10 від 30.09.2024 та № 13 від 31.10.2024 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 152 від 20.02.2024, укладеного між Комунальним підприємством "Піщанка-водоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ю-ГАЗ";

2. стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-ГАЗ" на користь Піщанської селищної ради 611 358,80 грн. надмірно (безпідставно) сплачених коштів.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2025 справу № 908/2229/25 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області (суддя Зінченко Н.Г.) від 11.08.2025 після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2229/25 та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, присвоєний номер провадження справи 4/128/25, підготовче засідання призначено на 09.09.2025.

25.09.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС до Господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-ГАЗ" надійшов Відзив на позовну заяву (вх. № 17168/08-08/25 від 26.08.2025).

02.09.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС до Господарського суду Запорізької області від Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області надійшла Відповідь на відзив на позовну заяву (вх. № 17686/08-08/25 від 02.09.2025).

08.09.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС до Господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-ГАЗ" надійшли Заперечення на відповідь на відзив (вх. № 18135/08-08/25 від 08.09.2025).

Зазначенні процесуальні документи прийняті судом до розгляду та залучені до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 09.09.2025 року (суддя Зінченко Н.Г.) передано матеріали справи № 908/2229/25 на розгляд до Господарського суду Запорізької області в межах справи № 908/103/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-ГАЗ" (), м. Запоріжжя.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.09.2025 року, справу № 908/2229/25 розподілено судді Юлдашеву О.О.

Ухвалою від 15.10.2025 (суддя Юлдашев О.О.) прийнято справу № 908/103/25(908/2229/25) до свого провадження; судове засідання призначено на 16.12.2025р. о 10-00.

Ухвалою вілд 16.12.2025 закрито підготовче провадження у справі № 908/103/25(908/2229/25) з розгляду позовної заяви Керівника Тульчинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державною здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Піщанської селищної ради, до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-ГАЗ" та до відповідача-2 Комунального підприємства "Піщанка-водоканал", про визнання недійсними додаткових угод та повернення безпідставно сплачених коштів; призначено справу до розгляду по суті на 27.01.2026 р. о 12:00 год.

Відповідачі не направили своїх представників у судове засідання.

До суду 23.01.2026 надійшло клопотання представника Відповідача-1 про відкладення судового засідання, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі "Осман проти Сполученого королівства" та від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції").

"Розумність" строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі "G. В. проти Франції"), тощо. Отже, поняття "розумний строк" є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Отже, при здійсненні правосуддя судом мають враховуватися не тільки процесуальні строки, визначені ГПК України, а й рішення ЄСПЛ, як джерела права, зокрема, в частині необхідності забезпечення судового розгляду впродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд звертає увагу на висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", відповідно до якого заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Teuschler v. Germany).

Таким чином, сторона повинна демонструвати зацікавленість у найшвидшому вирішенні її питання судом, брати участь на всіх етапах розгляду, що безпосередньо стосуються її, для чого має утримуватись від дій, що можуть безпідставно затягувати судовий процес, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.10.2021 у справі № 11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі "Цихановський проти України" (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ "Смірнова проти України" (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), "Карнаушенко проти України" (Karnaushenko v. Ukraine, Application N23853/02).

Як відзначив Верховний Суд у постановах від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17, від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18, від 07.07.2022 у справі № 918/539/16 відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, згідно усталеної судової практики та позиції ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-то неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Враховуючи викладене, а також те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд залишає клопотання представника Відповідача-1 про відкладення судового засідання без задоволення, та вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, з метою дотримання розумного строку розгляду справи.

У судовому засіданні 27.01.2026 оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Тульчинською окружною прокуратурою в ході вивчення закупівлі за ID: № UA-2024-02-12-005660-a виявлено факт порушення інтересів держави внаслідок незаконного підвищення ціни товару, визначеної в договорі про закупівлю.

Так, при вивченні питання дотримання вимог Закону України «Про публічні закупівлі» встановлено, що на веб-сайті «Prozorro» (посилання: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2024-02-12-005660-a) комунальним підприємством «Піщанка-водоканал» 20.02.2024 оприлюднено звіт про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель.

Так, між комунальним підприємством «Піщанка-водоканал» (далі - Замовник, КП «Піщанка-водоканал») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ю-ГАЗ» (далі - Постачальник, ТОВ «Ю-ГАЗ») укладено договір № 152 від 20.02.2024 про постачання електричної енергії споживачу на суму 2 944 757,40 грн. з ПДВ (далі - Договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити Споживачу електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок Споживача [Електрична енергія (код 09310000-5 національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник»)], а Споживач оплатити Постачальнику вартість Товару у строки та на умовах, встановлених цим Договором.

Обсяг закупівлі Товару за цим Договором становить 381 940 кВт*год (п. 2.2 Договору).

Загальна вартість Договору складає 2 944 757,40 грн з ПДВ, в тому числі 2 201 000,00 грн - кошти загального фонду, 743 757,00 грн - власні кошти (п.5.1 Договору).

Згідно п.5.2 Договору, ціна за 1 кіловат-годину (одиницю Товару) визначена та розрахована відповідно до Додатку 2 (Комерційна пропозиція) до цього договору та становить 7,71 грн. з ПДВ.

Ціна за одиницю товару за Договором включає вартість закупівлі одиниці Товару Постачальником на ринку електричної енергії «на добу наперед» (далі - Ринок електроенергії), послуг оператора системи передачі, що необхідні для виконання Постачальником умов цього Договору, та визначена з урахуванням витрат Постачальника на пересилання документів, сплату митних тарифів, податків, зборів та платежів, інших витрат, які понесе Постачальник у зв`язку з виконанням Договору (п. 5.2 Договору, п.1.1 Комерційної пропозиції № 152).

Пунктом 5.4 Договору передбачено, що ціна цього Договору може бути змінена за згодою сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Вартість Товару за розрахунковий період визначається, як добуток ціни за одиницю Товару, визначеної у Додатку 2 до цього Договору, та обсягу спожитого протягом розрахункового періоду Товару (абз.3 п. 5.5 Договору).

Відповідно до п.13.1 Договір набуває чинності і вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами (20.02.2024) та діє до 31.12.2024 включно, а в частині виконання зобов`язань Сторонами - до повного їх виконання (надалі, додатковою угодою № 12 від 21.10.2024, термін постачання електричної енергії змінено та установлено з 20.02.2024 по 31.10.2024).

Вказаний договір підписано сторонами керуючись вимогами Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, принципами визначеними ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі», Постановою КМУ №1178 від 12.10.2022 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на підставі дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування».

Таким чином, в укладеному сторонами Договорі на постачання електричної енергії № 152 від 20.02.2024 передбачено постачання упродовж 2024 року електричної енергії споживачу в кількості 381 940 кВт*год., за ціною 7,71 грн. з ПДВ за 1 кВт*год, на загальну суму 2 944 757,40 грн. з ПДВ.

Надалі між ТОВ «Ю-ГАЗ» та КП «Піщанка-водоканал» укладено ряд додаткових угод до Договору № 152 від 20.02.2024 про постачання електричної енергії споживачу, якими змінено певні умови договору, загальні обсяги постачання електроенергії та вартість 1 кВт/год, а саме:

· додаткову угоду № 1 від 21.02.2024, якою внесено зміни до договору шляхом доповнення положень щодо складання та підписання актів приймання-передачі, строків здійснення оплати за товар, вирішення спорів та умов розірвання договору. Дана додаткова угода набирає чинності з 21.02.2024.

· додаткову угоду № 2 від 29.02.2024, на підставі якої ціну на електричну енергіюзалишено на рівні 7,71 грн з ПДВ за 1 кВт/год.

· Також збільшено загальний обсяг постачання електричної енергії за Договором з 381 940 кВт/год до 389 865,959793 кВт/год. Дана додаткова угода набирає чинності з 29.02.2024.

· додаткову угоду № 3 від 31.03.2024, на підставі якої зменшено ціну на електричну енергію з 7,71 грн з ПДВ за кВт/год до 7,338396 грн з ПДВ за кВт/год.

Крім того, збільшено загальний обсяг постачання електричної енергії за Договором з 389 865,959793 кВт/год до 400 585,980298 кВт/год.

Дана додаткова угода набирає чинності з 01.03.2024.

· додаткову угоду № 4 від 30.04.2024, на підставі якої збільшено ціну на електричну енергію з 7,338396 грн з ПДВ за кВт/год до 7,631484 грн з ПДВ за кВт/год (на 4 % більше від попередньої додаткової угоди).

Базова ціна за одиницю Товару становить 6,11533 грн/кВт/год без ПДВ, крім того ПДВ 1,223066 грн/кВт/год, разом з ПДВ 7,338396 грн/кВт/год.

Водночас, зменшено загальний обсяг постачання електричної енергії за Договором з 400 585,980298 кВт/год. до 387 436,761282 кВт/год.

Строк дії додаткової угоди визначено з 01.04.2024.

· додаткову угоду № 4/1 від 23.05.2024, якою ціну на електричну енергію залишено на рівні 7,631484 грн з ПДВ за кВт/год (на 4 % більше від ціни, визначеної додатковою угодою № 3 від 31.03.2024). Водночас, внесено зміни щодо розрахунку Базової ціни за одиницю Товару.

Базова ціна за одиницю Товару становить 6,35957 грн/кВт/год без ПДВ, крім того ПДВ 1,271914 грн/кВт/год, разом з ПДВ 7,631484 грн/кВт/год.

Строк дії додаткової угоди визначено з 30.04.2024.

· додаткову угоду № 5 від 31.05.2024, на підставі якої збільшено ціну на електричну енергію з 7,631484 грн з ПДВ за кВт/год до 8,697264 грн з ПДВ за кВт/год (на 18,52 % більше від № 3 від 31.03.2024).

Водночас, зменшено загальний обсяг постачання електричної енергії за Договором з 387 436,761282 кВт/год до 350 959,717618 кВт/год.

Строк дії додаткової угоди визначено з 01.05.2024.

· додаткову угоду № 6 від 30.06.2024, на підставі якої збільшено ціну на електричну енергію з 8,697264 грн з ПДВ за кВт/год до 10,115016 грн з ПДВ за кВт/год (на 37,84 % більше від ціни, визначеної додатковою угодою № 3 від 31.03.2024).

Водночас, зменшено загальний обсяг постачання електричної енергії за Договором з 350 959,717618 кВт/год до 318 222,28292 кВт/год.

Строк дії додаткової угоди визначено з 01.06.2024.

· додаткову угоду № 7 від 08.07.2024, якою внесено зміни до договору № 152 від 20.02.2024 у зв`язку зі зміною банківських реквізитів Постачальника.

· додаткову угоду № 8 від 31.07.2024, на підставі якої збільшено ціну на електричну енергію з 10,115016 грн з ПДВ за кВт/год до 10,791492 грн з ПДВ за кВт/год (на 47,06 % більше від ціни, визначеної додатковою угодою № 3 від 31.03.2024).

Водночас, зменшено загальний обсяг постачання електричної енергії за Договором з 318 222,28292 кВт/год до 307 731,566362 кВт/год.

Строк дії додаткової угоди визначено з 01.07.2024.

· додаткову угоду № 9 від 31.08.2024, на підставі якої зменшено ціну на електричну енергію з 10,791492 грн з ПДВ за кВт/год до 10,51728 грн з ПДВ за кВт/год.

Проте, установлена даною додатковою угодою ціна залишилась вищою від ціни визначеної Договором на 2,80728 грн з ПДВ за кВт/год (що на 43,32 % більше від ціни, визначеної додатковою угодою № 3 від 31.03.2024).

Крім того, збільшено загальний обсяг постачання електричної енергії за Договором з 307 731,566362 кВт/год. до 310 887,815481 кВт/год.

Строк дії додаткової угоди визначено з 01.08.2024.

· додаткову угоду № 10 від 30.09.2024, на підставі якої зменшено ціну на електричну енергію з 10,51728 грн з ПДВ за кВт/год до 10,427952 грн з ПДВ за кВт/год.

Проте, установлена додатковою угодою ціна залишилась вищою від ціни визначеної Договором на 2,717952 грн з ПДВ за кВт/год (що на 43,10 % більше від ціни, визгаченої додатковою угодою № 3 від 31.03.2024).

Крім того, збільшено загальний обсяг постачання електричної енергії за Договором з 310 887,815481 кВт/год до 311 664,718316 кВт/год.

Строк дії додаткової угоди визначено з 01.09.2024.

додаткову угоду № 11 від 30.09.2024, на підставі якої внесено зміни до договору в частині розподілу коштів на фінансування даної закупівлі.

Зокрема, загальну ціну договору за лишено без змін - 2 944 757,40 грн., з яких 2 645 286 грн - кошти загального фонду (було - 2 201 000,00 грн) та 299 471,40 грн - власні кошти (було - 743 757,00).

Строк дії додаткової угоди визначено з 01.09.2024.

· додаткову угоду № 12 від 21.10.2024, якою внесено зміни до договору в частині терміну його дії, а саме: п. ІІ додатку 1 договору викладено в новій редакції: «ІІ. Термін постачання електричної енергії: з 20.02.2024 по 31.10.2024». Дана додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами.

· додаткову угоду № 13 від 31.10.2024, на підставі якої зменшено ціну на електричну енергію з 10,427952 грн з ПДВ за кВт/год до 10,422924 грн з ПДВ за кВт/год.

Проте, установлена додатковою угодою ціна залишилась вищою від ціни визначеної Договором на 2,712924 грн з ПДВ за кВт/год (що на 43,03 % більше від від ціни, визначеної додатковою угодою № 3 від 31.03.2024).

Крім того, збільшено загальний обсяг постачання електричної енергії за Договором з 311 664,718316 кВт/год до 311 690,461256 кВт/год.

Строк дії додаткової угоди визначено з 01.10.2024.

Таким чином, внаслідок укладення додаткових угод № 4 від 30.04.2024, № 4/1 від 23.05.2024, № 5 від 31.05.2024, № 6 від 30.06.2024, № 8 від 31.07.2024, № 9 від 31.08.2024, № 10 від 30.09.2024 та № 13 від 31.10.2024 в середньому збільшено ціну за одиницю товару до 9,88 грн з ПДВ за кВт/год (на 34,63 % більше від ціни, визначеної додатковою угодою № 3 від 31.03.2024) в період з квітня по жовтень 2024 року при цьому, кількість кВт*год. електричної енергії зменшено.

Водночас, із запланованих, відповідно до умов договору, до постачання 381 940 кВт*год, за наслідками укладання додаткових угод заплановано було поставити лише 311 690,461256 кВт/год.

Однак, згідно розрахункових актів приймання-передачі електричної енергії для здійснення розрахунків за спожиту електричну енергію за Договором № 152 за період з 20.02.2024 по 30.10.2024 КП «Піщанка-водоканал» фактично отримано лише 298 401 кВт/год електричної енергії, за які сплачено 2 806 242,35 грн, а саме:

- Розрахунковий акт № 1 від 18.03.2024 за лютий 2024 року отримано електричну енергію обсягом 23 731 кВт/год на суму 179 246,32 грн з ПДВ (оплата згідно платіжної інструкції № 70 від 26.03.2024);

- Розрахунковий акт № 2 від 15.04.2024 за березень 2024 року отримано електричну енергію обсягом 34 473 кВт/год на суму 252 976,53 грн з ПДВ (оплата згідно платіжної інструкції № 72 від 17.04.2024);

- Розрахунковий акт № 3 від 17.05.2024 за квітень 2024 року отримано електричну енергію обсягом 31 563 кВт/год на суму 240 872,53 грн з ПДВ (оплата згідно платіжної інструкції № 74 від 31.05.2024);

- Розрахунковий акт № 4 від 14.06.2024 за травень 2024 року отримано електричну енергію обсягом 23 731 кВт/год на суму 179 246,32 грн з ПДВ (оплата згідно платіжної інструкції № 75 від 09.07.2024);

- Розрахунковий акт № 5 від 17.07.2024 за червень 2024 року отримано електричну енергію обсягом 33 476 кВт/год на суму 338 610,28 грн з ПДВ (оплата згідно платіжної інструкції № 76 від 25.07.2024);

- Розрахунковий акт № 6 від 22.08.2024 за липень 2024 року отримано електричну енергію обсягом 35 806 кВт/год на суму 386 400,17 грн з ПДВ (оплата згідно платіжної інструкції № 77 від 29.08.2024);

- Розрахунковий акт № 7 від 17.09.2024 за серпень 2024 року отримано електричну енергію обсягом 33 519 кВт/год на суму 352 528,70 грн з ПДВ (оплата згідно платіжної інструкції № 81 від 25.09.2024);

- Розрахунковий акт № 8 від 17.07.2024 за вересень 2024 року отримано електричну енергію обсягом 38106 кВт/год на суму 397 3367,54 грн з ПДВ (оплата згідно платіжної інструкції № 82 від 28.10.2024);

- Розрахунковий акт № 9 від 19.11.2024 за жовтень 2024 року отримано електричну енергію обсягом 40 101 кВт/год на суму 417 969,67 грн з ПДВ (оплата згідно платіжної інструкції № 83 від 21.11.2024).

Розрахунок суми, необґрунтовано сплаченої КП «Піщанка-водоканал» на користь ТОВ «Ю-ГАЗ» за договором № 152 від 20.02.2024 про постачання електричної енергії споживачу.

Згідно розрахункових актів складених за результатами надання Споживачу товару, на виконання вищевказаного Договору ТОВ «Ю-ГАЗ» поставлено КП «Піщанка-водоканал» електричну енергію загальним обсягом 298 401 кВт.

Відповідно до платіжних інструкцій про сплату за електроенергію за договором № 152 від 20.02.2024 КП «Піщанка-водоканал» перераховано ТОВ «Ю-ГАЗ» кошти в сумі 2 806 242,35 грн.

З них в період з квітня 2024 року по жовтень 2024 року за завищеними тарифами 240 197 кВт на суму 2 374 019,5 грн.

Проте, за 240 197 кВт КП «Піщанка-водоканал» (за ціною встановленою додатковою угодою № 3 від 31.03.2024) мала би сплатити 1 762 660,70 грн (240 197 кВт *7,338396 грн = 1 762 660,70 грн).

Отже, в результаті укладення сторонами додаткових угод, якими необґрунтовано збільшено ціну за одиницю товару і зменшено обсяг електроенергії, КП «Піщанка-водоканал» за не поставлений товар зайво сплачено бюджетні кошти в сумі 611 358,8 грн (2 374 019,5 грн -1 762 660,70 грн = 611 358,8 грн).

Як наслідок, саме - 611 358,8 грн підлягає стягненню з ТОВ «Ю-ГАЗ».

Така позиція окружної прокуратури повністю узгоджується з позицією Верховного суду, викладеною у постанові № 927/491/19 від 18.06.2021 та у постанові № 917/1062/21 від 22.06.2022.

На підтвердження факту набуття майна до позовної заяви додано копії розрахункових актів та платіжних інструкцій, що підтверджують факт отримання товару за підвищеними цінами.

У якості доказу відсутності підстав для набуття вказаних коштів, зазначено про порушення допущені відповідачами, оскільки будь-які документи, висновки тощо, щодо коливання цін на електроенергію у період дії Договору Постачальником не надавались.

Таким чином, позовна вимога про повернення коштів у сумі 611 358,8 грн. до бюджету Піщанської селищної ради обумовлена тим, що вони були перераховані на користь Відповідача 1 без відповідної правової підстави, а тому дані кошти мають бути повернуті Відповідачем 1, оскільки ТОВ «Ю-ГАЗ» збережено ці кошти у себе без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно).

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 3 БК України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Статтею 23 Бюджетного кодексу України встановлено, що усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснення Міністерства фінансів України, наданих листом від 06.03.2003 р. № 021-03/6 та Державного казначейства України від 09.03.2006 №3.4 - 22/498 та від 12.02.2008 №7.1-10/744, якщо спочатку нового бюджетного періоду здійснюються повернення зайво виплачених в минулих бюджетних періодах коштів, то зазначені кошти не можуть бути відображені як відновлення касових видатків, а повинні бути перераховані до бюджету.

Відповідно до преамбули Закону України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон), цей Закон визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону, замовники, учасники процедур закупівлі, суб`єкт оскарження, а також їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми правами, визначеними цим Законом. Забороняється зловживання правами, у тому числі правом на оскарження рішень, дії чи бездіяльності замовника.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про публічні закупівлі» одним з принципів публічних закупівель є максимальна економія та ефективність.

Як зазначено в ч. 1 ст. 41 Закону, договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Закону, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Разом з тим, п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону встановлено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Ключовим у даній нормі Закону є те, що для збільшення ціни за одиницю товару має бути реальне коливання ціни такого товару на ринку в сторону збільшення, що повинно оцінюватися починаючи від підписання договору та до моменту укладення відповідної додаткової угоди, тобто на момент укладання додаткової угоди ціни на товар повинні бути вищими ніж на момент укладання основного договору про закупівлю (або ж додаткової угоди, у разі її обґрунтованого укладення).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору.

Положення статті 652 ЦК України передбачають, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Верховний Суд у справі № 916/747/24 від 06.02.2025 констатує, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проєкту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (п. 51 постанови).

Також, Верховний Суд неодноразово зауважував, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний уже укладений договір і щоб не проводити новий тендер закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону «Про державні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної у договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод) (постанови Верховного Суду: від 12.11.2024 у справі № 910/19784/23, від 10.09.2024 у справі № 918/703/23, від 02.07.2024 у справі № 910/13579/23, від 14.05.2024 у справі № 917/1010/22).

У постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами у договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару у бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Таким чином, під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст. 652 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у справі № 922/2321/22 від 24.01.2024 та у справі № 916/747/24 від 06.02.2025.

Укладення між сторонами оскаржуваних додаткових угод про збільшення ціни за товар за відсутності обґрунтованих підстав для цього та зменшення його кількості не відповідає принципу максимальної економії та ефективності, спотворює результати закупівлі та нівелює економію, яку було досягнуто під час підписання договору.

Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результати закупівлі невизначеними та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 3 Закону України «Про публічні закупівлі» (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18).

Документи, що стали підставою для укладання зазначеної додаткової угоди на веб-порталі PROZORRO відсутні та письмові повідомлення щодо зміни умов договору на адресу (у т.ч. електронну) КП «Піщанка-водоканал» відповідачем не направлялись.

Слід зазначити, що дану закупівлю проведено без використання електронної системи на підставі Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі» (далі ? Закону) на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 (далі - Особливості).

Відповідно до п. 17 Особливостей, договір про закупівлю за результатами проведеної закупівлі згідно з п. п. 10 і 13 цих особливостей укладається відповідно до Цивільного і Господарського кодексів України з урахуванням положень ст. 41 Закону, крім ч.ч. 2-5, 7-9 ст. 41 Закону та цих особливостей.

Згідно з п. 18 Особливостей умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі, крім випадків:

- визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті;

- перерахунку ціни в бік зменшення ціни тендерної пропозиції переможця без зменшення обсягів закупівлі;

- перерахунку ціни та обсягів товарів в бік зменшення за умови необхідності приведення обсягів товарів до кратності упаковки.

Пунктом 19 Особливостей визначено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення;

3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку з зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування, а також у зв`язку з зміною системи оподаткування пропорційно до зміни податкового навантаження внаслідок зміни системи оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку "на добу наперед", що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої статті 41 Закону.

Отже, як вбачається зі змісту норми п. 19 Особливостей документ, який передає постачальник на підтвердження коливання ціни на ринку товару ініціюючи зміну істотних умов договору про закупівлю товару, має підтвердити саме зміну (коливання) ціни на ринку, тобто містити інформацію про попередню ціну і про ціну станом на певну дату.

Резюмуючи викладене, підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Аналогічне зазначено в роз`ясненні Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю» від 07.04.2015 № 3302-05/11398-07.

Такі висновки відповідають подібним правовим позиціям, викладеним в постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 915/346/18, від 23.01.2020 у справі № 907/788/18, від 21.03.2019 у справі № 912/898/18, від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18, від 25.06.2019 у справі № 913/308/18, від 15.06.2022 у справі № 924/674/21.

Таким чином, сторони у випадку коливання цін на ринку (як в бік зменшення, так і в бік збільшення ціни) наділені правом вносити зміни до ціни товару декілька разів, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Для внесення змін до умов договору щодо ціни товару визначальним є не просто коливання ціни, а й те, що таке коливання сторонами не було враховано попередніми змінами. Існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинно бути доведеним, документально підтвердженим. Тобто відповідні документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Поряд із цим, відповідно до Положення про Державну службу статистики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2014 № 481, Держстат України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики, одним з основних завдань якого є реалізація державної політики у сфері статистики. Держстат України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема організовує і проводить статистичні спостереження за соціально-економічними та демографічними явищами і процесами, екологічною ситуацією в Україні та її регіонах шляхом збирання форм державної статистичної звітності та проведення спеціально організованих статистичних спостережень.

Утім, перелік органів, установ та організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку не є вичерпним.

Отже, у кожному випадку це буде той документ, який підтверджує факт коливання ціни конкретного предмета закупівлі, зокрема, інформація (довідка) або експертний висновок відповідного органу, який має повноваження моніторити ціни на конкретний товар, визначати зміни в цінах на такий товар.

На підтвердження факту коливання ціни на товар у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору.

Тобто не будь-яка довідка уповноваженого органу про ціну товару на ринку, а тим паче лист, є належним підтвердженням та підставою для зміни ціни в договорі після його підписання, а лише яка містить інформацію про коливання ціни такого товару на ринку.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищій господарський суд України у справі № 904/6290/17 від 13.12.2017, Верховний Суд у справі № 913/368/19 від 02.12.2020, у справі № 912/1580/18 від 13.10.2020, у справі № 907/788/18 від 23.01.2020.

Варто також зазначити, що відповідно до п. 3.2.4. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 у разі зміни умов договору про постачання електричної енергії споживачу, у тому числі комерційної пропозиції, електропостачальник не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування повідомляє про це споживача з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір.

У разі надання у встановленому порядку електропостачальником споживачу повідомлення про зміни умов договору про постачання електричної енергії (у тому числі зміну ціни), що викликані змінами регульованих складових ціни (тарифу на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, ціни (тарифу) на послуги постачальника універсальних послуг та/або "останньої надії") та/або змінами в нормативно-правових актах щодо формування цієї ціни або умов постачання електричної енергії, договір вважається із зазначеної в повідомленні дати зміни його умов (але не раніше ніж через 20 днів від дня надання споживачу повідомлення), про що зазначається у повідомленні:

1) достроково розірваним (без штрафних санкцій) за ініціативою споживача - у разі надання електропостачальнику письмової заяви споживача про незгоду/неприйняття змін протягом 5 робочих днів з дня отримання такого повідомлення, але не пізніше ніж за 10 календарних днів до зазначеної в повідомленні дати зміни умов договору;

2) зміненим на запропонованих електропостачальником умовах - якщо споживач не надав електропостачальнику письмову заяву про незгоду/неприйняття змін у встановлений цим пунктом термін.

Учасник роздрібного ринку (крім споживача) має інформувати споживача, з якими укладено відповідний договір, про будь-яку зміну в умовах договору шляхом направлення відповідної інформації у визначений договором (обраною споживачем комерційною пропозицією) спосіб (через особистий кабінет на своєму офіційному сайті у мережі Інтернет, засобами електронного зв`язку, СМС-повідомленням, у пунктах прийому платежів тощо).

Отже, сторони у випадку коливання цін на ринку наділені правом вносити зміни до договору щодо ціни товару декілька разів, але кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Отже, при укладенні додаткових угод № 4 від 30.04.2024, № 4/1 від 23.05.2024, № 5 від 31.05.2024, № 6 від 30.06.2024, № 8 від 31.07.2024, № 9 від 31.08.2024, № 10 від 30.09.2024, № 13 від 31.10.2024 не дотримано вимоги п. 19 Особливостей, безпідставно змінено істотні умови Договору, належним чином не обґрунтовано та документально не підтверджено коливання ціни електричної енергії на ринку після укладення основного Договору.

Недотримання вимог законодавства та умов договору порушує принципи, встановлені ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі». Відтак, не досягається мета цього Закону, а саме щодо забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки ТОВ «ЮГАЗ» під час проведення процедури закупівлі запропоновано одну ціну товару, без наміру продавати електричну енергією за такою ціною, адже безпідставно збільшено цю ціну шляхом укладання додаткових угод, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку за певні періоди. Фактично же постачання електричної енергії здійснювалося за іншими, вищими цінами, які попередньо не погоджувалися сторонами, що призвело до зайвого витрачання коштів місцевого бюджету.

Згідно зі ст. 215 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 1 ст. 203 ЦК України).

Частина 3 ст. 215 ЦК України визначає, якщо недійсність правочину прямо не встановлено законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Стаття 207 Господарського кодексу України (далі ГК України) передбачає, що господарське зобов`язання, яке не відповідає вимогам закону або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін чи відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

З огляду на викладене, додаткові угоди № 4 від 30.04.2024, № 4/1 від 23.05.2024, № 5 від 31.05.2024, № 6 від 30.06.2024, № 8 від 31.07.2024, № 9 від 31.08.2024, № 10 від 30.09.2024, № 13 від 31.10.2024 укладені до Договору № 152 від 20.02.2024 є недійсними з підстав, передбачених ст. ст. 203, 215, 217 ЦК України, і підлягають визнанню їх такими в судовому порядку.

Підставою необхідності внесення змін до Договору шляхом підписання оскаржуваних додаткових угод, якими збільшено ціну за одиницю товару, ТОВ «Ю-ГАЗ» зазначено положення постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» (далі - Особливостей) та п. 1.2 Додатку № 2 до Договору.

Проаналізувавши підстави внесення змін до договору шляхом підписання додаткових угод встановлено, що вказані додаткові угоди укладено безпідставно, у порушення вимог п.п. 5.1, 5.2, Договору та п. 19 Особливостей (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Безпідставно змінено істотні умови Договору. Кожного разу при укладенні додаткових угод, Постачальник, як ініціатор внесення змін, належним чином не обґрунтував та документально не підтвердив необхідність внесення відповідних змін, а також не підтвердив факт коливання ціни електричної енергії на ринку після укладення Договору та попередньої додаткової угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 632 ЦК України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України, та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів, влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до п. 2.5.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013 № 11, визнання правочину (господарського договору) недійсним господарським судом є наслідком його вчинення з порушенням закону, а не заходом відповідальності сторін. Тому для такого визнання, як правило, не має значення, чи усвідомлювали (або повинні були усвідомлювати) сторони протиправність своєї поведінки під час вчинення правочину.

Пунктом 2.9 вищезазначеної постанови передбачено, що на підставі статті 215 ЦК України недійсними можуть визнаватися не лише правочини, які не відповідають цьому Кодексу, а й такі, що порушують вимоги інших законодавчих актів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч, 1-3 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

В частині 1 ст. 203 ЦК України закріплено імперативну норму, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно по вимог ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Крім того, ч. 2 ст. 208 ГК України визначено, що у разі визнання недійсним зобов`язання з інших підстав кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за зобов`язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов`язання не передбачені законом.

У ч. 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У ст. 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦКУ якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Частиною 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Загальна умова частини 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Стосовно інших доводів сторін, які детально не зазначені в рішенні, то вони не підлягають врахуванню, оскільки суперечать встановленим судом фактичним обставинам справи та не стосуються предмета доказування по даній справі.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача-1.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 30.04.2024 до Договору № 152 від 20.02.2024 про постачання електричної енергії споживачу укладеного між комунальним підприємством «Піщанка-водоканал» () та товариством з обмеженою відповідальністю «Ю-ГАЗ» ().

3. Визнати недійсною додаткову угоду № 4/1 від 23.05.2024 до Договору № 152 від 20.02.2024 про постачання електричної енергії споживачу укладеного між комунальним підприємством «Піщанка-водоканал» () та товариством з обмеженою відповідальністю «Ю-ГАЗ» ().

4. Визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 31.05.2024 до Договору № 152 від 20.02.2024 про постачання електричної енергії споживачу укладеного між комунальним підприємством «Піщанка-водоканал» () та товариством з обмеженою відповідальністю «Ю-ГАЗ» ().

5. Визнати недійсною додаткову угоду № 6 від 30.06.2024 до Договору № 152 від 20.02.2024 про постачання електричної енергії споживачу укладеного між комунальним підприємством «Піщанка-водоканал» () та товариством з обмеженою відповідальністю «Ю-ГАЗ» ().

6. Визнати недійсною додаткову угоду № 8 від 31.07.2024 до Договору № 152 від 20.02.2024 про постачання електричної енергії споживачу укладеного між комунальним підприємством «Піщанка-водоканал» () та товариством з обмеженою відповідальністю «Ю-ГАЗ» ().

7. Визнати недійсною додаткову угоду № 9 від 31.08.2024 до Договору № 152 від 20.02.2024 про постачання електричної енергії споживачу укладеного між комунальним підприємством «Піщанка-водоканал» () та товариством з обмеженою відповідальністю «Ю-ГАЗ» ().

8. Визнати недійсною додаткову угоду № 10 від 30.09.2024 до Договору № 152 від 20.02.2024 про постачання електричної енергії споживачу укладеного між комунальним підприємством «Піщанка-водоканал» () та товариством з обмеженою відповідальністю «Ю-ГАЗ» ().

9. Визнати недійсною додаткову угоду № 13 від 31.10.2024 до Договору № 152 від 20.02.2024 про постачання електричної енергії споживачу укладеного між комунальним підприємством «Піщанка-водоканал» () та товариством з обмеженою відповідальністю «Ю-ГАЗ» ().

10. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ю-ГАЗ» (, 69036, м. Запоріжжя, вул. Феросплавна, буд. 38, офіс 24) на користь Піщанської селищної ради (вул. Центральна, 36, с-ще Піщанка, Тульчинський район, Вінницька область, 24700, ) кошти в сумі 842 980 (вісімсот сорок дві тисячі дев`ятсот вісімдесят) грн. 59 коп. на рахунок UA0002890, код 37979858, отримувач ГУК у Вінницькій обл./смт. Піщанка/24060300, банк отримувача Казначейство України (ел.адмін.подат), код платежу 24060300 «Інші надходження».

11. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ю-ГАЗ» (, 69036, м. Запоріжжя, вул. Феросплавна, буд. 38, офіс 24) на користь Вінницької обласної прокуратури на розрахунковий рахунок UA 0003988, МФО 820172, , адреса: вул. Монастирська, 33 м. Вінниця, 21050 судовий збір у розмірі 33 394 (тридцять три тисячі триста дев`яносто чотири) грн. 38 коп.

12. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено та підписано-14.04.26.

Суддя О.О. Юлдашев