УХВАЛА

м. Київ

22.04.2026Справа № 910/2160/26
Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши

зустрічну позовну заяву Адміністрації державної прикордонної служби України

до Приватного підприємства «Фобос»

про стягнення 24 973 157, 09 грн

у справі №910/2160/26

за позовом Приватного підприємства «Фобос»

до Адміністрації державної прикордонної служби України

про визнання чинним державного контракту та укладеними акта задоволення рекламації та додаткової угоди з додатками до вказаного правочину,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Фобос» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Адміністрації державної прикордонної служби України (надалі - відповідач) в якому просить суд:

- визнати укладений між сторонами державний контракт на поставку продукції оборонного призначення від 22.04.2023 № 13-23 чинним (діючим) (таким, що не припинив свою дію згідно положень пункту 53 - 31.12.2023, а саме після закінчення визначеного строку його дії);

- визнати укладеним з 02.02.2027 акта задоволення рекламації до державного контракту;

- визнати укладеним з 02.02.2026 додаткову угоду з додатками № 1 та № 2 до державного контракту.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/2160/26, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02.04.2026. Цією ж ухвалою суду вирішено проводити розгляд справи № 910/2160/26 у закритому судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2026 самовідвід судді Павленка Є.В. від розгляду справи №910/2160/26 задоволено, а матеріали справи №910/2160/26 передано уповноваженій особі для вирішення питання про повторний автоматичний розподіл справи.

17.03.2026 за результатом автоматизованого розподілу справа №910/2160/26 передана судді Карабань Я.А.

Відповідно до ч. 14 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2026 суддею Карабань Я.А. прийнято справу №910/2160/26 до провадження, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання в справі на 22.04.2026.

06.04.2026 від представника позивача надійшла заява про зміну предмету та збільшення позовних вимог.

17.04.2026 від представника відповідача надійшла зустрічна позовна заява про стягнення суми грошових коштів у розмірі 24 973 157, 09 грн. У зустрічний позовній заяві відповідач зазначає, що позивачем через Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд подано заяву про зміну предмету та збільшення позовних вимог. З урахуванням зазначеного, зокрема, зміни предмету позовних вимог та збільшення позовних вимог, відповідно до приписів ч.1 ст.180 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Так, згідно з ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до з частин 1, 2, 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2026 про прийняття суддею Карабань Я.А. справи №910/2160/26 до свого провадження, відповідачу було встановлено строк для подання відзиву - протягом 15-ти днів з дня вручення даної ухвали, з дотриманням приписів статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Як убачається з повідомлення доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, ухвала суду від 23.03.2026 була отримана відповідачем у його електронному кабінеті - 23.03.2026 о 18:27 год.

Частиною 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з абз. 2 ч. 6 цієї статті, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, ухвала суду від 23.03.2026 вважається врученою 24.03.2026, а тому останній мав право на подачу відзиву та зустрічного позову у порядку ч.1 ст.180 Господарського процесуального кодексу України до 08.04.2026 включно.

Однак, у встановлений судом строк відзив та зустрічний позов до суду відповідачем подано не було.

17.04.2026 від представника відповідача надійшла зустрічна позовна заява, тобто з порушенням встановленого судом строку.

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених ч. 1, 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, як убачається з матеріалів зустрічної позовної заяви, відповідач подав її поза межами строку для подання відзиву, визначеного судом, при цьому будь-якого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку не заявлено, причин його пропуску не наведено та відповідних доказів суду не надано.

Так, відповідач в обґрунтування причин подання зустрічного позову 17.04.2026 зазначає, що позивачем 06.04.2026 подано заяву про зміну предмету та збільшення позовних вимог, а тому з урахуванням зміни предмету позовних вимог та збільшення позовних вимог, відповідно до приписів ч.1 ст.180 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Водночас суд зазначає, що положення ч.1 ст.180 Господарського процесуального кодексу України не містять приписів, які б передбачали виникнення у відповідача права на пред`явлення зустрічного позову у зв`язку з поданням позивачем заяви про зміну предмета позову чи збільшення позовних вимог.

Отже, саме по собі подання позивачем заяви про зміну предмета позову та збільшення розміру позовних вимог не є юридичним фактом, з яким норми Господарського процесуального кодексу України пов`язують виникнення чи реалізацію права відповідача на пред`явлення зустрічного позову.

Крім цього, суд звертає увагу відповідача, що у підготовчому засіданні 22.04.2026 суд протокольною ухвалою відмовив у прийнятті до розгляду заяви позивача про зміну предмету та збільшення позовних вимог від 06.04.2026, яка за своєю суттю є заявою про зміну підстав і предмета позову.

Враховуючи вказане вище, суд зазначає, що посилання представника відповідача, як на підставу для пред`явлення зустрічного позову, що позивачем 06.04.2026 подано заяву про зміну предмету та збільшення позовних вимог є необґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, суд зазначає, що доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню та обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема, й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України. Тому, учасники провадження мають розуміти, що встановлені судом строки будуть застосовані.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Частиною 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

Враховуючи те, що зустрічну позовну заяву було подано відповідачем після закінчення строку на її подання, за відсутності поважних причин, з яким процесуальний закон пов`язує право суду продовжити строк на подання відповідної заяви по суті справи, суд дійшов висновку про необхідність повернення зустрічної позовної заяви разом з доданими до неї документами відповідачу.

Разом з тим суд вважає за необхідне зауважити, що повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє відповідача права звернутись до господарського суду з окремим позовом в загальному порядку.

Аналогічні правові висновки наведені в постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 904/2739/18 та від 29.03.2019 у справі № 905/1054/18.

Керуючись статтями 118, 119, 180, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Зустрічну позовну заяву Адміністрації державної прикордонної служби України до Приватного підприємства «Фобос» про стягнення 24 973 157, 09 грн, разом з доданими до неї документами повернути заявнику.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Я.А.Карабань