ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2026 р. Справа№ 925/355/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Михальської Ю.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження, без виклику сторін, апеляційну скаргу Громадської організації "Черкаська спілка "Освіта"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.06.2025 (повний текст складено 23.06.2025)

у справі № 925/355/25 (суддя Чевгуз О.В.)

за позовом Черкаської міської ради

до Громадської організації "Черкаська спілка "Освіта"

про стягнення 21 390,76 грн безпідставно утримуваних грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Черкаська міська рада (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Черкаської області з позовом до Громадської організації "Черкаська спілка "Освіта" (далі - відповідач) про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за користування землею під об`єктом нерухомого майна у розмірі 21 390,76 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач на підставі договору дарування у вигляді пожертви, посвідченого 17.03.2006 приватним нотаріусом Довгань О.Я. за №1280 набув право власності на 179/500 (375 кв.м.) нежитлових приміщень частини комплексу будівель по вул. Небесної Сотні, 105/Благовісна, 269 в м. Черкаси загальною площею 10480,7 кв.м. Комплекс будівель розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:031:0012 площею 0,6156 кв.м. За розрахунком позивача частка землекористування відповідача (площа для нарахування плати за землю) в межах спільної території, пропорційно до частини площі нежитлового приміщення, що перебуває у власності відповідача, становить 220 кв.м., за період з 12.10.2023 по 29.01.2025 розмір плати складає 21390,76 грн.

Короткий зміст оскарженого рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 11.06.2025 у справі № 925/355/25 позов задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Громадської організації "Черкаська спілка "Освіта" на користь Черкаської міської ради для зарахування до міського бюджету м. Черкаси (рахунок №UА0023759, банк: Казначейство України (ЕАП), одержувач платежу: ГУК у Черк.обл./тг м. Черкаси, , код бюджетної класифікації: 24062200) безпідставно утримувані грошові кошти в розмірі 21 390,76 грн.

Присуджено до стягнення з Громадської організації "Черкаська спілка "Освіта" на користь Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради 3 028,00 грн судових витрат із зарахуванням на рахунок UA0086302, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд дійшов висновку, що відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Громадська організація "Черкаська спілка "Освіта" 14.07.2025 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 11.06.2025 у справі № 925/355/25 скасувати; прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю; розподілити судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте місцевим судом при неповноті встановлених обставин, які мають значення для справи та за наявності неправильності установлених обставин, які мають значення для справи. При цьому скаржник стверджував, що:

- судом першої інстанції при прийнятті рішення не враховано докази та обгрунтування скаржника стосовно неправильності розрахунку частки землекористування, з якої розраховується розмір податку та не надано мотивованої оцінки стосовно кількості співвласників, яка змінилась з 2006 року та не надано оцінки загальної площі об`єкта нерухомості, яка взята в розрахунок;

- копія листа Комунального підприємства "черкаське обласне об`єднання бюро технічної інвентаризації" №16122 від 10.12.2020 не є належним та допустимим доказом, оскільки вказаний лист надано не в повному обсязі та без належним чином завірення копії вказаного листа;

- розрахунок частки власності здійснено невірно, оскільки у кожного співвласника є у праві власності місця спільного користування техповерху, сходових кліток, внаслідок чого відбувається накладення вказаних площ. В зв`язку з тим, що у відповідача до загальної площі додано 151,7 кв.м. приміщень спільного користування, а згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у інших співвласників також до основних площ додано інші приміщення спільного користування, то відбувається накладення площ, і тому розрахунок часток співвласників є неправильним.

Також зазначив, що попередній орієновний розмір понесених судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції складає 9 500,00 грн.

Узагальнені доводи та заперечення позивача

18.07.2025 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив доводи викладені в ній, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Узагальнені доводи відзиву позивача зводяться до того, що:

- доводи відповідача щодо відсутності підстав для нарахування плати за землю, некоректності методики розрахунку частки землекористування або сумнівів у факті користування - є безпідставними, оскільки ці обставини вже встановлені судом у справі №925/1506/23 і не можуть переглядатися повторно;

- відповідачем не доведено невірність розрахунків, неналежність поданих позивачем доказів, не спростовано сам розрахунок частки землекористування, не надано альтернативного обчислення, більше того, навіть за іншими даними площі будівлі, частка землекористування лишається ідентичною.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2025 апеляційну скаргу Громадської організації "Черкаська спілка "Освіта" на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.06.2025 у справі № 925/355/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Коробенко Г.П., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Громадської організації "Черкаська спілка "Освіта" на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.06.2025 у справі № 925/355/25, розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2026 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від від 09.04.2026 апеляційну скаргу Громадської організації "Черкаська спілка "Освіта" на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.06.2025 у справі № 925/355/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Михальської Ю.Б., Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2026 вищезазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Громадської організації "Черкаська спілка "Освіта" на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.06.2025 у справі № 925/355/25, розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Черкаська міська рада в силу положень п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 06.09.2012 року №5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" є власником земельної ділянки загальною площею 0,6156 га, кадастровий номер: :02:031:0012, що знаходиться у м. Черкаси по вул. Небесної Сотні(Леніна), 105/Благовісна, 269.

Відповідно до листа Комунального підприємства "Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" № 16122о від 10.12.2020 право власності на нежитлові приміщення будинку побуту "Славутич" по вул. Небесної Сотні (Леніна), 105/Благовісна, 269 у м. Черкаси зареєстровано за 57 особами, в тому числі пунктом 41 вказано особу відповідача - Спілка "Освіта" Черкаська міська громадська організація, який набув право власності на частину комплексу будівель, що знаходиться в м. Черкаси по вул. Небесної Сотні(Леніна), 105/Благовісна, 269, на підставі договору дарування у вигляді пожертви, посвідченого 17.03.2006 року приватним нотаріусом Довгань О .Я. за №1280. В примітках зазначено реєстраційний номер 1103789. Коротка технічна характеристика за даними технічної інвентаризації станом на 09.06.2026 року містить дані про склад будівель і споруд: літ А-5 - Будинок побуту "Славутич" з прибудовами та підвалом - площа 9085,1кв.м., А-2 - Будинок побуту "Славутич" - площа 1395,6 кв.м., В - ТП, 1-2 огорожа, І замощення, загальна площа 10480,7 га (а.с. 21-23).

За даними інвентаризаційної справи Комунальним підприємством "Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" повідомлено розрахунок часток співвласників - відповідач є власником приміщень 3, 5 поверхів, а саме: А-5 з №№5-37 по 5-18,5-50, 5-76 (нежитлові приміщення) площею 223,3 кв.м., А-5 №№5-25, з 5-27 по 5-36, 5-49,5-77,5-V (частина приміщень спільного користування 3 пов. основного корпусу) площею 80 кв.м., частина приміщень спільного користування сходових маршів основного корпусу - площею 17 кв.м., частина приміщень техповерху площею 54,70 кв.м., загальна площа 375 кв.м. Відповідно до загальної площі будівлі 10480,7 га частка приміщень відповідача становить 358/10000=179/5000 (а.с. 24-25).

Рішенням Черкаської міської ради №2-4612 від 23.05.2019 "Про припинення Асоціації підприємств і організацій побутового обслуговування населення "Облпобутсоюз" права користування земельними ділянками по вул. Небесної Сотні/ вул. Благовісна, 105/269 та вул. Вернигори, 4" припинено право користування Асоціації підприємств і організацій побутового обслуговування населення "Облпобутсоюз",зокрема, земельною ділянкою по вул. Небесної Сотні/вул. Благовісна, 105/269, площею 0,6156 га, кадастровий номер: :02:031:0012 (а.с. 31).

Відповідно до інформаційної довідки № 409134015 від 22.01.2025 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна про наявність зареєстрованого права власності за адресою Черкаська область, м. Черкаси, вул. Небесної Сотні(Леніна)/вул. Благовісна, 105/269 та вул. Вернигори, 4 зареєстрованого за відповідачем (а.с. 14-15) встановлено записи:

дата прийняття рішення про державну реєстрацію 22.03.2006; дата внесення запису - 22.03.2006; власник: Спілка "Освіта" Черкаська міська громадська організація; Код ; форма власності - приватна, підстава виникнення: 1280, 17.03.2006 договір дарування у вигляді пожертви, приватний нотаріус Довгань О.Я.

Відповідно до витягу № НВ-023 від 16.02.2023 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :02:031:0012, вказана земельна ділянка розташована по вул. Небесної Сотні/вул. Благовісна, 105/269, м. Черкаси; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид цільового призначення земельної ділянки - 03.13 Для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування; форма власності - комунальна; площа - 0,6156 га; державна реєстрація здійснена 18.04.2007 Черкаською регіональною філією ДП "Центр ДЗК" на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку 20.08.2006; ДП Міський земельно-кадастровий центр", ТОВ "Черкаський міський земельно-кадастровий центр", Веклич В.М. (а.с.26-27).

В позовній заяві позивач зазначив, що відповідач після припинення Асоціації підприємств і організацій побутового обслуговування населення "Облпобутсоюз" права користування земельною ділянкою по вул. Небесної Сотні/вул. Благовісна, 105/269, відповідно до його частки у праві власності, користуючись земельною ділянкою по вул. Небесної Сотні/вул. Благовісна, 105/269, м. Черкаси у відповідній частині з кадастровим номером :02:031:0012, кошти за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів не сплатив, договір оренди не уклав, права на земельну ділянку не оформив.

У зв`язку з користуванням відповідачем земельною ділянкою по вул. Небесної Сотні/вул. Благовісна, 105/269 кадастровий номер :02:031:0012 у відповідній площі 220 кв.м. у період з 12.10.2023 по 29.01.2025 позивачем подано до Господарського суду Черкаської області позов про стягнення 21390,76 грн безпідставно утриманих коштів на підставі ст. 1212 ЦК України.

За розрахунком позивача, заборгованість за користування відповідачем земельною ділянкою кадастровий номер :02:031:0012 площею 0,6156 га по вул. Небесної Сотні/вул. Благовісна, 105/269 в м. Черкаси за період з 12.10.2023 по 29.01.2025 становить 21390,76 грн, з якої площа для нарахування плати за землю становить 0,220 га

з 12.10.2023 по 31.12.2023 - 3473,98 грн;

з 01.01.2024 по 31.12.2024 - 16452,71 грн;

з 01.01.2025 по 29.01.2025 - 1464,07 грн.

Розмір грошової оцінки земельної ділянки в 2023 році - 521811,40 грн, в 2024 році - 548423,78 грн, в 2025 році - 614234,64 грн (а.с. 35).

Таким чином, предметом позову у справі, що розглядається, є вимога позивача до відповідача про стягнення 21390,76 грн безпідставно утриманих коштів за фактичне користування земельною ділянкою.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частинами 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Положеннями статей 116, 125 ЗК України визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України передбачено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Оскільки відповідач не є власником і постійним землекористувачем земельної ділянки, то і не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку. Проте, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього як землекористувача - орендна плата (статті 14.1.72, 14.1.73 Податкового кодексу України).

Відповідно до абз. 4 ч.1 ст.123 ЗК України надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно з абз. 5 ст. 5 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться:

розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років;

розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.

Відповідно до абз. 2 ст. 20 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Абзацом 1 ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації.

Згідно з п.п. 289.1.-282.2. Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:

Кi = І:100,

де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

З огляду на викладені обставини справи, на підставі договору дарування у вигляді пожертви, посвідченого 17.03.2006 приватним нотаріусом Довгань О .Я. за №1280, відповідач набув право власності на частину нежитлових приміщень 3,5 поверхів будинку побуту "Славутич", що знаходиться в м. Черкаси по вул. Небесної Сотні(Леніна), 105/Благовісна, 269, реєстраційний номер майна: 1103789, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 22.03.2006; дата внесення запису - 22.03.2006; форма власності - приватна.

Вказане нежитлове приміщення розташоване на земельній ділянці площею 0,6156 кв.м. з кадастровим номером :02:031:0012, що перебуває у комунальній власності міста.

З даними Комунального підприємства "Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" право власності на нежитлові приміщення по вул. Небесної Сотні(Леніна), 105/Благовісна, 269 у м. Черкаси зареєстровано за 57 особами, в тому числі пунктом 41 вказано особу відповідача, як власника приміщень 3, 5 поверхів, а саме: А-5 з №№5-37 по 5-18,5-50, 5-76 (нежитлові приміщення) площею 223,3 кв.м., А-5 №№ 5-25, з 5-27 по 5-36, 5-49, 5-77,5-V (частина приміщень спільного користування 3пов.основного корпусу) площею 80 кв.м., частина приміщень спільного користування сходових маршів основного корпусу - площею 17 кв.м., частина приміщень техповерху площею 54,70 кв.м., загальна площа 375 кв.м. Відповідно до загальної площі будівлі 10480,7 га частка приміщень відповідача становить 358/10000=179/5000.

Суд враховує, що у спільному користуванні відповідача та Асоціації підприємств і організацій побутового обслуговування населення "Облпобутсоюз" перебувала частина приміщень у будівлі, разом з тим, рішенням Черкаської міської ради №2-4612 від 23.05.2019 припинено право користування Асоціації підприємств і організацій побутового обслуговування населення "Облпобутсоюз", зокрема, земельною ділянкою по вул. Небесної Сотні/вул. Благовісна, 105/269, площею 0,6156 га, кадастровий номер: :02:031:0012.

З 23.05.2019 одноосібним власником і фактичним користувачем приміщень з часткою у спільній власності 179/5000, що становить 375 кв.м. став відповідач.

Позивачем за період користування відповідачем з 12.10.2023 по 29.01.2025 земельною ділянкою з кадастровим номером :02:031:0012 визначено площу для нарахування плати за землю у розмірі 220 кв.м., якою він фактично користувався відповідно до площі займаних ним нежитлових приміщень

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Управління надання адміністративних послуг № 12688 від 29.03.2023 (а.с. 30) нормативно-грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :02:031:0012 площею 6156 кв.м. становить -14601231,72 грн, (цільове призначення земельної ділянки - 03.13 для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування; категорія земель - землі житлової та громадської забудови).

Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси, а також рішення Черкаської міської ради від 27.06.2019 року № 2-4690 яким це Положення затверджене, знаходяться у відкритому доступі опубліковані на офіційному сайті Черкаської міської ради та відповідно до ст. 3 Податкового кодексу України є актами податкового законодавства.

Пунктами 10 таблиці 1 вказаного Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 27.06.2019 року № 2-4690 для земельних ділянок, що віднесені до категорії інші землі встановлено розмір % орендної плати у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки таких земельних ділянок (а.с. 32).

Відповідно до повідомлення Держгеокадастру від 13.01.2025 "Про індексацію нормативної грошової оцінки земель за 2024 рік" (а.с. 33) убачається, що значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2017-2020 рр. було сталим та становило - 1,0, за 2021 рік становить для земель несільськогосподарського призначення - 1,1, за 2022 рік -1,15, за 2022 рік -1,15, за 2022 рік -1,15, за 2023 рік -1,051, за 2024 рік -1,12.

Враховуючи вимоги ст. 23 Закону України "Про оцінку земель", п.п. 289.1.-282.2. Податкового кодексу України та відсутність прийнятих рішень Черкаською міською радою щодо зміни нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, розмір нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :02:031:0012 щодо майна відповідача площею 370 кв.м. та займаною площею земельної ділянки 220 кв.м. в 2023 році - 521811 грн. 40 коп.

До відповідача перейшло право користування частиною земельної ділянки по вул. Небесної Сотні(Леніна)/вул. Благовісна у м. Черкаси з 17.03.2006 та фактичного користування з 23.05.2019 однак належним чином оформлені договірні відносини з приводу оренди спірної земельної ділянки між сторонами відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 629/4628/16-ц, (провадження № 14-77цс18), а також від 13.02.2019 справа № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) викладено правовий висновок про те, що за змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (див. також висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/3412/17 Провадження № 12-182гс18).

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно (частина перша статті 1212 ЦК України).

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України (аналогічні висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, від 20.11.2018 року по справі № 922/3412/17).

Верховний Суд у постанові від 17.08.2022 по справі №922/1646/20 зазначив, що Верховний Суд вважає обґрунтованим та правомірним застосування судами попередніх інстанцій пункту 286.6 статті 286 Податкового кодексу України за аналогією у спірних правовідносинах та дійшов висновку, що розрахувати суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою для кожної з кількох осіб пропорційно їх часткам у праві власності на нерухомість, яка знаходиться на такій земельній ділянці, можливо, а тому розрахунок позовних вимог, який містить у собі саме такий алгоритм, не суперечить вимогам закону, є раціональним та справедливим.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 05.08.2022 по справі №922/2060/20 зазначив, що за загальним правилом, правом власності на земельну ділянку, розташовану в межах відповідного населеного пункту, орган місцевого самоврядування наділений в силу закону, зокрема з уведенням 01.01.2002 у дію нового Земельного кодексу України. При цьому відсутність державної реєстрації речового права на земельну ділянку після 01.01.2013 не впливає на наявність права комунальної власності на відповідну земельну ділянку. Крім цього, нездійснення державної реєстрації речового права на сформовану земельну ділянку за органом місцевого самоврядування у відповідності до положень статті 79-1 Земельного кодексу України не є підставою для звільнення набувача права власності на будівлю або споруду від обов`язку сплачувати за фактичне користування земельною ділянкою комунальної власності, на якій розташований такий об`єкт нерухомості.

Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

Аналогічні правові висновки були викладені також, в постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №925/1081/20 та від 20.09.2022 у справі №925/1082/20.

Тобто, незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельною ділянкою у встановленому законодавчими актами розмірі свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під визначення Європейського суду з прав людини "виправдане очікування" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

При цьому, суд зазначає, що відновлення порушених прав позивача за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач із належно оформленими правами на земельну ділянку.

Позивач правомірно просить застосувати до правовідносин сторін ст. 1212 ЦК України для стягнення з відповідача спірних коштів за період з 12.10.2023 по 29.01.2025, з урахуванням площі займаної земельної ділянки.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Доказів сплати за користування землею за заявлений у позові період з відповідачем не надано.

Отже, у разі коли особа користувалася земельною ділянкою без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим зберегла кошти, вона зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17 ).

Щодо тверджень скаржника про неправильний розрахунок позивача без урахування загальної площі нежитлової будівлі та безпідставного нарахування орендної плати; клопотання про витребування оригіналу довідки КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 10.12.2020 № 16122о суд зазначає таке.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 10.07.2024, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2025, у справі № 925/1506/23 за позовом Черкаської міської ради до Громадської організації "Черкаська спілка "Освіта" про стягнення 58101 грн. 51 коп., позов задоволено повністю, стягнуто з Громадської організації "Черкаська спілка "Освіта", ідентифікаційний код юридичної особи 34257818, на користь Черкаської міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 25212542 - 58101,51 грн. безпідставно утриманих коштів для зарахування до міського бюджету м. Черкаси.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 10.07.2024 у справі № 925/1506/23 набрало законної сили 18.02.2025.

Зі змісту зазначеного рішення вбачається, що лист Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» № 16122 від 10.12.2020 є належним і допустимим доказом, взятий судом до уваги і досліджувався в судовому порядку, та встановлено: за даними Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» станом на 10.12.2020 року право власності на нежитлові приміщення по вул. Небесної Сотні/Благовісна, 105/269 зареєстровано за особами, в тому числі пунктом 41 вказано особу відповідача, як власника приміщень 3, 5 поверхів, а саме: А-5 з №№5-37 по 5-18,5-50, 5-76 (нежитлові приміщення) площею 223,3кв.м., А-5 №№5-25, з 5-27 по 5-36, 5-49,5-77,5-V (частина приміщень спільного користування 3пов.основного корпусу) площею 80 кв.м., частина приміщень спільного користування сходових маршів основного корпусу площею 17 кв.м., частина приміщень техповерху площею 54,70 кв.м., загальна площа 375 кв.м. Відповідно до загальної площі будівлі 10480,7 га частка приміщень відповідача становить 358/10000=179/5000.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 10.07.2024 у справі №925/1506/23, встановлено фактичне користування відповідачем земельною ділянкою без належних правових підстав, а також обґрунтованість застосування пропорційного розрахунку частки землекористування відповідно до площі нежитлових приміщень у власності.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 81 ГПК України встановлено, що у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Згідно з ч. 2 ст. 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Аналогічні правові висновки наведено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.11.2019 по справі № 922/643/19, якою зазначено, що факти, установлені у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ.

Отже, досліджені судом докази та встановлені рішенням Господарського суду Черкаської області від 10.07.2024 у справі № 925/1506/23 факти - це обставини, які вже доведені, мають преюдиційний характер та не потребують додаткового доказування.

Відповідач у суді першої інстанції зазначав, що відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності загальна площа будівлі становить 10513,20 кв.м. З даного приводу позивачем було заперечено, що навіть у випадку, якщо взяти до уваги саме цю площу, частка землекористування для відповідача залишиться незмінною, а саме: на даний момент частка власності відповідача нежитлових приміщень в спільній частковій власності: 375/10 480,7=0,03578005, частка землекористування (площа для нарахування плати за землю) 0,03578005*6156 = 220,26 (ціле число 220).

З врахуванням площі 10513,20 - частка власності власника нежитлових приміщень в спільній частковій власності: 375/10 513,2 = 0,03566944, частка землекористування (площа для нарахування плати за землю) 0,03566944*6156= 219,58 (ціле число 220).

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що ця частка відповідає тій, яка позивачем була покладена в основу розрахунку при загальній площі 10 480,7 кв.м. Різниця між ними є статистично незначущою і жодним чином не впливає на правильність обчислення плати за фактичне користування земельною ділянкою. Таким чином, навіть при площі 10513,20 кв.м. будівлі, частка землекористування відповідача залишається на тому ж рівні, що свідчить про відсутність порушення його прав та про обґрунтованість розрахунків позивача.

Разом з цим, в постанові Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 у справі №925/1506/23 (справа про стягнення коштів за попередній період) судом було зазначено: "Доводи апелянта (ГО «ЧС «Освіта»), викладені в апеляційній скарзі про неправильний розрахунок позивача без урахування загальної площі нежитлової будівлі 10 642,2 кв.м, як то зазначено в інформаційній довідці 335419578, є необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідач з посиланням на довідку з ДРРП від 07.06.2024 стосовно Реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна: 1, в якій зазначено, що загальна площа нежитлових приміщень становить 10 642,2 кв.м., стверджує, що саме від цієї площі майна має вираховуватися площа для нарахування плати на землю.

Однак, з вказаної довідки не вбачається, що майно відповідача входить до площі вказаних приміщень з РНОНМ: 1, оскільки як було зазначено вище, майно відповідача входить до об`єкту нерухомості з РНМ: 1103789, яке при перенесенні до новоствореного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень було присвоєно інший номер, а саме Реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна №01.

Окрім того, зі змісту вищевказаної інформаційної довідки з ДРРП від 07.06.2024, поданої відповідачем, вбачається, що підставою для відкриття розділу на об`єкт з РНОНМ: 1 (розділ відкрито 19.03.2013, що вбачається з дати проведеної державної реєстрації) та зазначенням площі в розмірі 10 642,2 кв.м. став виключно договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, серія та номер: 5810, виданий 20.12.2004 приватним нотаріусом Романій Н.В. Проте вказаний договір не містить відомостей щодо загальної площі всього об`єкту нерухомості з РНОНМ: 1, а решта документів не слугували підставою для реєстрації права власності та відкриття розділу, що вказує на безпідставність тверджень апелянта про його площу в розмірі 10642,2 кв.м. За наведених обставин, місцевим господарським судом правильно відхилено доводи відповідача щодо неправильного розрахунку».

Отже, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про стягнення 21390,76 грн безпідставно утриманих коштів за фактичне користування землею з відповідача на користь позивача.

Усі інші доводи, на які посилався відповідач під час розгляду даної справи, не приймаються до уваги, як безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

Викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Громадської організації "Черкаська спілка "Освіта".

Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі рішення від 10.07.2024 відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Громадської організації "Черкаська спілка "Освіта" на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.06.2025 у справі №925/355/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 11.06.2025 у справі №925/355/25 залишити без змін.

3. Матеріали справи №925/355/25 повернути Господарському суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

Ю.Б. Михальська