УХВАЛА

08 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 908/2160/23 (908/2073/25)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Картере В.І. головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Енергоринок"

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2026 (колегія суддів у складі: Фещенко Ю.В. головуючий, Андрейчук Л.В., Золотарьова Я.С.)

у справі № 908/2160/23 (908/2073/25)

за заявою Акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"

про забезпечення позову до подачі позовної заяви Акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"

до : 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика"; 2) Акціонерного товариства "Метабанк"

про визнання правовідносин припиненими, визнання протиправним і скасування рішення Акціонерного товариства "Метабанк"

у межах справи № 908/2160/23

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика",

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Енергоринок" 20.03.2026 подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2026 у справі № 908/2160/23 (908/2073/25) разом із клопотанням про розгляд касаційної скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Здійснивши перевірку касаційної скарги Державного підприємства "Енергоринок" та доданих до неї матеріалів, Верховний Суд дійшов висновку, що вона відповідає вимогам ст. 290 ГПК України, у зв`язку з чим наявні підстави для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до частини 1 статті 294 ГПК України.

Відповідно до частини 4 статті 294 ГПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Зі змісту касаційної скарги Державного підприємства "Енергоринок" вбачається, що підставою для касаційного оскарження ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2026 є порушення судом норм матеріального та процесуального права ( абз. 2 частини 2 статті 287 ГПК України).

У касаційній скарзі Державне підприємство "Енергоринок" просить розглядати справу №908/2160/23 (908/2073/25) в загальному позовному провадженні за участю представників сторін.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За змістом ч. 1 ст. 301 ГПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням положень ст. 300 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, предметом касаційного оскарження є ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2026 про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Енергоринок" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 07.07.2025 у справі № 908/2160/23 (908/2073/25) про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству "Метабанк" вчиняти дії, направлені на блокування (арешт) грошових коштів та списання (стягнення) грошових коштів АТ "Запоріжжяобленерго", що містяться на рахунку в Акціонерному товариству "Метабанк", який використовується для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів при виплаті заробітної плати.

Виходячи з положень ч. 5 ст. 301 ГПК України, перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 6 ст. 301 ГПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд касаційної інстанції може розглянути касаційні скарги, зазначені у частинах четвертій і п`ятій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Отже, вирішення питання про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) учасників справи при розгляді касаційних скарг, зазначених у частинах четвертій і п`ятій зазначеної статті, покладається на розсуд суду касаційної інстанції з огляду на конкретні обставини справи. Жодних інших підстав чи умов, якими має керуватися касаційний суд при вирішенні зазначеного питання, у вказаній нормі не міститься.

При цьому Верховний Суд також враховує позицію, висловлену Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ) з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Вочевидь, "публічний характер провадження у судових органах, згаданих у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок. Публічність через прозорість, яку вона надає правосуддю, сприяє досягненню мети п. 1 ст. 6, а саме: справедливому судовому розгляду, гарантія якого є одним із основних принципів будь-якого демократичного суспільства у сенсі Конвенції" (рішення від 08.12.1983 у справі "Axen v. Germany", заява № 8273/78, § 25).

Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема й в суді касаційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у судах першої й апеляційної інстанцій. Зокрема тому ЄСПЛ не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції стосовно відсутності публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права (рішення у справі "Axen v. Germany", § 28).

Крім того, ЄСПЛ визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі "Varela Assalino contre le Portugal" (заява № 4336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду (рішення від 25.04.2002). У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права, а саме тлумачення норм Цивільного кодексу. ЄСПЛ зазначив, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно провести також усні слухання.

Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд створює учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи, шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 18.02.2019 у справі № 756/5081/14-ц.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду створив учасникам процесу у справі № 908/2160/23(908/2073/25) належні умови для ознайомлення з рухом справи, шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ГПК України.

До того ж питання про розгляд справи в порядку письмового провадження чи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не залежить від волевиявлення осіб, які беруть участь у справі, а залежить від конкретних обставин справи.

Оскільки обставин, що свідчили б про необхідність розгляду касаційної скарги Державного підприємства "Енергоринок" про розгляд касаційної скарги на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2026 у справі № 908/2160/23(908/2073/25) у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи колегією суддів не встановлено, а скаржником у клопотанні не наведено переконливих доводів і не доведено, що розгляд касаційної скарги в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи обмежить гарантовані статтями 6, 18 Конвенції права скаржника, то Верховний Суд не вбачає підстав для задоволення поданого скаржником клопотання.

Керуючись статтями 8, 234, 235, 294, 295, 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Державного підприємства "Енергоринок" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2026 у справі № 908/2160/23 (908/2073/25).

2. Відмовити Державному підприємству "Енергоринок" в задоволенні клопотання про розгляд касаційної скарги на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2026 у справі № 908/2160/23(908/2073/25) у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

3. Здійснити розгляд касаційної скарги Державного підприємства "Енергоринок" в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

4. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 24 квітня 2026 року.

5. Витребувати з Господарського суду Запорізької області та Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 908/2160/23 (908/2073/25).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере

Судді С. Жуков

В. Пєсков