ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2026м. ДніпроСправа № 904/945/26
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Електрод Україна", с. Пасіки-Зубрицькі Львівської області

до Приватного акціонерного товариства "Суха Балка", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 36 038,26грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Електрод Україна" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" заборгованість у розмірі 36 038,26грн, з яких:

- основний борг у розмірі 28 788,00грн;

- 3 % річних у розмірі 1 649,76грн;

- втрати від інфляції у розмірі 5 600,50грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №103ЕУ від 10 березня 2023 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Також позивач просить визначити в рішенні суду, що нарахування 3% річних на суму заборгованості має здійснюватися до моменту виконання рішення суду та розраховуватися за наступною формулою: (сума заборгованості) х 3% х (кількість днів прострочення) : (кількість днів у році).

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що позивачем в порушення п. 2.3 договору не надано пакету документів, а відтак відповідно до пункту 4.3 договору три проценти річних за користування чужими грошовими коштами та індекс інфляції не нараховуються та не сплачуються покупцем. Крім того, відповідач посилається на пункт 10.1 договору, яким передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання договірних зобов`язань у разі виникнення форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили після укладення договору.

У відповіді на відзив позивач не погоджується із запереченнями відповідача та зазначає, що при здійсненні поставки товару ним було належним чином виконано умови договору та передано відповідачу повний пакет первинних документів, що підтверджується підписаними зі сторони відповідача видатковими накладними без будь-яких зауважень чи заперечень. Факт підписання видаткових накладних свідчить про прийняття товару та відсутність претензій щодо комплектності супровідних документів на момент поставки. Окрім того, відповідач, не направляв жодних повідомлень щодо ненадання постачальником рахунку або будь якого іншого документу, як то передбачено п. 4.3 договору. Також, відповідачем не надано доказів своєчасного повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин та отримання відповідного сертифіката Торгово-промислової палати України. Сам факт наявності воєнного стану не є безумовною підставою для звільнення від виконання грошових зобов`язань.

Також позивач просить поновити строк для надання відповіді на відзив по справі № 904/945/26. Так, відзив відповідача було отримано позивачем у поштовому відділенні 18.03.2026. Водночас, відповідальна особа позивача, менеджер (управитель) Соколовий Артем Олександрович, до функціональних обов`язків якої належить отримання, обробка та передача вхідної кореспонденції для подальшого опрацювання, перебував у щорічній відпустці у період з 16.03.2026 по 25.03.2026, у зв`язку з чим своєчасна передача відзиву для юридичного опрацювання була об`єктивно неможливою. Фактично відзив було передано для юридичного опрацювання лише 26.03.2026, після повернення відповідальної особи з відпустки. Враховуючи воєнний стан на території України, значна частина співробітників позивача працює не щодня, а більшість виконує свої обов`язки віддалено, що ускладнює організацію процесу обробки документів та взаємодію між відділами. З огляду на обсяг відзиву, необхідність детального аналізу викладених у ньому доводів, перевірки первинних документів, умов договору, а також підготовки належної правової позиції та підбору релевантної судової практики, позивачу об`єктивно був необхідний додатковий час для належної підготовки відповіді на відзив.

Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку; заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч. 1, 4 ст. 119 ГПК України).

Наведені норми пов`язують можливість поновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього.

Частиною першою статті 14 ГПК України визначено принцип диспозитивності, що полягає в обов`язку суду здійснювати розгляд справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, з урахуванням конкретних обставин, суд вважає за можливе задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Електрод Україна" та поновити позивачу строк на подання відповіді на відзив на позовну заяву, прийняти відповідь на відзив на позовну заяву та долучити до матеріалів справи.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2026 справу №904/945/26 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 02.03.2026 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи частини четвертої статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Електрод Україна" (постачальник, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Суха Балка" (покупець, відповідач) укладено договір №10ЗЕУ (а.с. 12-15).

За умовами пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується передати покупцю продукцію (далі по тексту - товар), а покупець зобов`язується прийняти у власність і оплатити товар на передбачених цим договором умовах.

Номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна, вартість товару та інші умови узгоджуються сторонами в специфікаціях (додатках), які після їх підписання є невід`ємною частиною цього договору. При зазначенні переліку, асортименту в специфікаціях (додатках) обов`язково указується код УКТ ЗЕД товару з дотриманням наступних вимог: при придбанні товарів, вироблених в Україні (крім підакцизних), вказується не менш як 4 перших символів коду УКТ ЗЕД; при придбанні товарів, імпортованих в Україну та підакцизних, вказується 10 символів коду УКТ ЗЕД (п. 1.2 договору).

Поставка товару здійснюється партіями. Партія товару - товар, оформлений одним товарно-транспортним документом (п. 2.1 договору).

На кожну поставлену партію товару постачальник повинен надати покупцю наступні документи: рахунок-фактуру- примірник (оригінал); сертифікат якості виробника/паспорт на товар-1 примірник (оригінал або копія, завірена печаткою постачальника); видаткову накладну-1 примірник (оригінал) та необхідну кількість копій в залежності від виду транспорту; інші документи, перераховані в специфікації (додатку). Зазначені вище документи при поставці товару автотранспортом надаються постачальником одночасно з товаром, а при поставці залізничним транспортом - не пізніше, ніж через 2 робочих дні з дати прибуття товару до покупця. В зазначених вище документах поруч з найменування товару зазначається код УКТ ЗЕД такого товару з дотриманням вимог, вказаних в п. 1.2 договору (п. 2.3 договору).

Відповідно до пункту 2.4 договору датою поставки товару вважається дата, проставлена на видатковій накладній при отриманні товару; при поставці залізничним транспортом - відмітка станції призначення в залізничній накладній, якщо інше не обумовлено специфікацією (додатком). Право власності на товар, а також всі пов`язані з ним ризики переходять від постачальника до покупця у відповідності до умов переходу права власності на товар, визначений у специфікаціях (додатках).

Ціна товару встановлюється та узгоджується сторонами відповідно до п. 1.2 цього договору. Загальна вартість договору визначається вартістю всіх специфікацій (додатків), підписаних по цьому договору, які є невід`ємною частиною договору (п. 3.1, 3.2 договору).

Ціни на товар, що поставляється за цим договором, фіксуються на момент підписання цього договору і не підлягають зміні в односторонньому порядку протягом строку дії цього договору. Зміна ціни допускається тільки за наявності письмової угоди сторін, умову про яку сторони зазначають у специфікації (додатку). Сторони прийняли, що всі ціни, обумовленій в специфікаціях (додатках) до цього договору, є звичайними, справедливими, ринковими (п. 3.3 договору).

В пункті 4.1 сторони погодили, що оплата вартості партії товару (платежі) здійснюється в гривнях, на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений у цьому договорі, на умовах оплати узгоджених сторонами у відповідній специфікації (додатках) до цього договору. У цьому випадку, умови оплати поширюються тільки на партії товару, передбачені такими специфікаціями (додатками).

Підставою для оплати узгодженої до відвантаження партії товару є виставлений постачальником рахунок (п. 4.2 договору).

У випадку, коли документи, зазначені в п. 2.3 цього договору, не надані постачальником у встановлений в п. 2.3 договору строк або оформлені постачальником неналежним чином (з порушенням чинного законодавства та умов цього договору), про що покупець направляє постачальнику відповідне повідомлення про порушення умов п. 2.3 договору, покупець має право затримати оплату товару до надання постачальником повного комплекту належним чином оформленої документації, при цьому строк оплати, вказаний у пункті 4.1 договору збільшується на період надання документів, зазначених у п. 2.3 договору, оформлених належним чином. Також в даному випадку, штрафні санкції до покупця за порушення строків розрахунків за договором не застосовуються, три проценти річних за користування чужими грошовими коштами та індекс інфляції не нараховуються та не сплачуються покупцем. Якщо податкова накладна не зареєстрована постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений в п. 2.5 договору строк або реєстрація податкової накладної була зупинена контролюючим органом, то відлік строку оплати, узгоджений сторонами відповідно до пункту 4.1 договору, починається з дати реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Також в даному випадку, штрафні санкції до покупця за порушення строків розрахунків за договором не застосовуються, три проценти річних за користування чужими грошовими коштами та індекс інфляції не нараховуються та не сплачуються покупцем (п. 4.3 договору).

В пункті 10.1 договору визначено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання договірних зобов`язань у разі виникнення форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили після укладення договору.

До форс-мажорних обставин належать: війна і військові конфлікти, терористичні акти, аварії на транспорті, цивільні безлади, страйки, рішення і розпорядження урядових і державних органів, а також будь-які інші події і факти, які перебувають поза контролем сторін, коли їх неможливо уникнути і подолати, і якщо ці обставини вплинули або впливають на виконання сторонами зобов`язань за цим договором. До обставин непереборної сили відносяться: стихійні лиха, пожежа, землетрус, повінь, епідемії та інші природні явища, що знаходяться поза контролем сторін, коли їх неможливо уникнути і подолати, і якщо ці обставини вплинули на виконання сторонами зобов`язань за цим договором (п. 10.2 договору).

У разі виникнення форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили строк виконання зобов`язань за договором відповідно відсувається на час, протягом якого діяли такі обставини (п. 10.3 договору).

За умовами пункту 10.4 договору сторона, для якої створилася неможливість виконання зобов`язань за договором, внаслідок виникнення форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили, зобов`язана сповістити іншу сторону про це в письмовому вигляді протягом 10-ти (десяти) календарних днів (з попереднім одночасним направленням повідомлення в найкоротші терміни по факсу або телеграмою) про настання, терміни можливого їх припинення, характер несприятливих обставин, що наступили і можливі наслідки. Зазначені обставини і момент їх настання повинні бути належним чином підтверджені Торгово-промисловою палатою України.

Після припинення дії форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили Сторона, яка знаходилася під дією таких обставин, зобов`язана протягом 3 (трьох) календарних днів письмово (з попереднім одночасним направленням повідомлення в найкоротші терміни по факсу або телеграмою) повідомити іншу Сторону про припинення дії форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили (п. 10.5 договору).

Протягом строку дії форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили, сторона, яка знаходиться під впливом цих обставин, зобов`язана, по можливості, проводити всі можливі заходи з метою припинення дії форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили та/або скорочення терміну їх дії (п. 10.6 договору).

У випадку, якщо форс-мажорні обставини та/або обставини непереборної сили будуть тривати більше 3 (трьох) місяців поспіль, то кожна із сторін має право розірвати цей договір в односторонньому порядку без відшкодування іншій стороні збитків за умови письмового повідомлення іншої сторони про майбутнє розірвання договору не менше ніж за 14 (чотирнадцять) календарних днів до передбачуваної дати розірвання. У цьому випадку договір вважається розірваним з дати, зазначеної у письмовому повідомленні ініціюючої сторони про дострокове розірвання договору (п. 10.7 договору).

Цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2024, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Моментом підписання договору є дата, зазначена у верхньому правому куті на першій сторінці цього договору (п. 13.5 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним в судовому порядку.

10 березня 2023 року сторонами підписано Специфікацію №1 до договору на поставку товару: мундштук внутрішній №2к (181.001.1 7), у кількості 2 шт., за ціною 165,00грн (без ПДВ); редуктор БКО-50ДМ, у кількості 3 шт., за ціною 1 070,00грн (без ПДВ); редуктор БАО-5ДМ, у кількості 3 шт., за ціною 1 020,00грн (без ПДВ); пальник Г2 Малятко 233, у кількості 1 шт., за ціною 1 300,00грн (без ПДВ); різак рідкопаливний Вогник 181, у кількості 2 шт., за ціною 2 390,00грн (без ПДВ); бачок БГ-08ДМ, у кількості 1 шт., за ціною 3 000,00грн (без ПДВ); різак "Донмет" 300А, у кількості 1 шт., за ціною 1 550,00грн (без ПДВ); мундштук зовнішній №1 (181.001.17), у кількості 2 шт., за ціною 585,00грн (без ПДВ); бачок БГ-08ДМ з манометром, у кількості 1 шт., за ціною 3 000,00грн (без ПДВ); скло СЗ, у кількості 2 шт., за ціною 30,00грн (без ПДВ); скло С4, у кількості 2 шт., за ціною 30,00грн (без ПДВ); електродотримач ОЕ 2500, у кількості 4 шт., за ціною 750,00грн (без ПДВ); манометр МП2-У2 (0,6 МПа), у кількості 2 шт., за ціною 165,00грн (без ПДВ); манометр МП2-У2 (1,0 МПа), у кількості 1 шт., за ціною 165,00грн (без ПДВ), на загальну суму 30 018,00грн (а.с. 17).

Умови оплати: відтермінування платежу 21 календарний день (п. 2 специфікації).

Умови поставки: СРТ, склад вантажоперевізника, м. Кривий Ріг (згідно Інкотермс-2010). Умова про перехід права власності на товар від постачальника до покупця - при перевезенні автомобільним транспортом право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати поставки (п. 3, 4 специфікації).

Термін поставки товару: 14 календарних днів з моменту підписання специфікації (п. 5 специфікації).

07 вересня 2023 року сторонами підписано Специфікацію №2 до договору на поставку товару: редуктор БКО-50ДМ ф.9, у кількості 5 шт., за ціною 1 050,00грн (без ПДВ); редуктор БАО-5ДМ, у кількості 1 шт., за ціною 1 020,00грн (без ПДВ); різак рідкопаливний Вогник 181, у кількості 1 шт., за ціною 2 390,00грн (без ПДВ); різак "Донмет" 300П, у кількості 1 шт., за ціною 1 500,00грн (без ПДВ); різак "Донмет" 300А, у кількості 6 шт., за ціною 1 550,00грн (без ПДВ); скло для звар.маски С-3 90x110мм, у кількості 5 шт., за ціною 30,00грн (без ПДВ); скло для звар.маски С-4 90x110мм, у кількості 5 шт., за ціною 30,00грн (без ПДВ); електродотримач ОЕ 2500, у кількості 4 шт., за ціною 765,00грн (без ПДВ), на загальну суму 27 384,00рн (а.с. 17 на звороті).

Умови оплати: відтермінування платежу 14 календарний день (п. 2 специфікації).

Умови поставки: СРТ, склад вантажоперевізника, м. Кривий Ріг (згідно Інкотермс-2010). Умова про перехід права власності на товар від постачальника до покупця - при перевезенні автомобільним транспортом право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати поставки (п. 3, 4 специфікації).

Термін поставки товару: 14 календарних днів з моменту підписання специфікації (п. 5 специфікації).

На виконання умов договору ТОВ "Електрод Україна" поставило відповідачу обумовлений договором товар на загальну суму 71 388,00грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними:

№2402 від 20.10.2023 на суму 3 672,00грн (а.с. 18);

№2304 від 11.10.2023 на суму 5 076,00грн (а.с. 19);

№2303 від 11.10.2023 на суму 23 712,00грн (а.с. 20);

№388 від 06.03.2023 на суму 14 580,00грн (а.с. 23).

Видаткові накладні містять підписи сторін скріплені печатками підприємств. Водночас, видаткова накладна №2402 від 20.10.2023 не містить підпису отримувача.

Поставка товару також підтверджується податковою накладною №69 від 10.05.2023 на суму 24348,00грн (а.с. 25-26).

ПАТ "Суха Балка" перерахувало на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти у розмірі 42 600,00грн, що підтверджується платіжними інструкціями:

№06/06/2023 від 06.06.2023 на суму 24 348,00грн;

№19272 від 26.03.2024 на суму 3 672,00грн;

№DOC0000000 від 09.05.2023 на суму 14 580,00грн (а.с. 27-29).

Залишок несплаченої суми становить 28 788,00грн (71 388,00грн - 42 600,00грн).

Позивач посилається на те, що ним належним чином виконано зобов`язання, поставлено узгоджений товар, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання з повної оплати не виконав, внаслідок чого позивачем заявлено вимогу про стягнення основного боргу у розмірі 28 788,00грн, 3% річних у розмірі 1 649,76грн та втрат від інфляції у розмірі 5 600,50грн, що і стало причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору закупівлі товару, строк його дії, умови поставки, загальна ціна, строк оплати, докази оплати, наявність/відсутність заборгованості, наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Частина перша статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України).

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

Частиною першою ст. 692 ЦК України унормовано, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст.530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

В пункті 4.1 сторони погодили, що оплата вартості партії товару (платежі) здійснюється в гривнях, на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений у цьому договорі, на умовах оплати узгоджених сторонами у відповідній специфікації (додатках) до цього договору. У цьому випадку, умови оплати поширюються тільки на партії товару, передбачені такими специфікаціями (додатками).

Підставою для оплати узгодженої до відвантаження партії товару є виставлений постачальником рахунок (п. 4.2 договору).

Згідно пункту 2 специфікації 1 від 10.03.2023 умови оплати: відтермінування платежу 21 календарний день.

Згідно пункту 2 специфікації 2 від 07.09.2023 умови оплати: відтермінування платежу 14 календарний день.

Пунктом 4.3 договору встановлено, що у випадку, коли документи, зазначені в п. 2.3 цього договору, не надані постачальником у встановлений в п. 2.3 договору строк або оформлені постачальником неналежним чином (з порушенням чинного законодавства та умов цього договору), про що покупець направляє постачальнику відповідне повідомлення про порушення умов п. 2.3 договору.

Матеріали справи не містять жодних звернень чи заперечень відповідача стосовно невиконання позивачем умов пункту 2.3 договору, після отримання поставленого товару.

З огляду на положення спірного договору та специфікацій до нього, строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Між тим, в установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання не виконав.

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 28 788,00грн відповідачем відповідно до положень статей 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

З урахуванням викладеного, вимога позивача про стягнення заборгованості в сумі 28 788,00грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику (ст. 44 ГК України, чинний на дату виникнення спірних відносин).

Так, юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, а тому, укладаючи із позивачем договір та визначаючи певні терміни виконання робіт, відповідач повинен був оцінити можливість виконання своїх зобов`язань у визначені терміни.

Відповідно до частини першої, другої статті 614 ЦК особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 13.12.2023 у справі №922/193/23, за загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (частина перша статті 617 ЦК).

Згідно з нормами статті 218 ГК у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

Разом з тим, форс-мажор є окремою, самостійною обставиною, яка звільняє від відповідальності за порушення договірних зобов`язань, яка характеризується тим, що обставини форс-мажору повинні виникнути після укладення договору, неможливість виконання зобов`язання повинна бути у період існування таких обставин і такі обставини повинні бути зазначені в договорі.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (частина 2 статті 14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні").

За умовами пункту 10.4 договору сторона, для якої створилася неможливість виконання зобов`язань за договором, внаслідок виникнення форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили, зобов`язана сповістити іншу сторону про це в письмовому вигляді протягом 10-ти (десяти) календарних днів (з попереднім одночасним направленням повідомлення в найкоротші терміни по факсу або телеграмою) про настання, терміни можливого їх припинення, характер несприятливих обставин, що наступили і можливі наслідки. Зазначені обставини і момент їх настання повинні бути належним чином підтверджені Торгово-промисловою палатою України.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №904/3886/21, ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи:

вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності;

форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом;

наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката.

Доказів на підтвердження настання форс-мажорних обставин відповідно до умов розділу 10 договору та Закону відповідачем до матеріалів справи не надано.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу зазначеної норми випливає, що нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 1 649,76грн за період з 27.03.2024 до 22.02.2026 та втрати від інфляції за період з квітня 2024 року по грудень 2025 року у розмірі 5 600,50грн (а.с. 10-11).

Господарським судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних та втрат від інфляції та встановлено, що розрахунок є вірним.

Відповідно до частини першої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Щодо вимоги позивача про нарахування 3 % річних до моменту виконання рішення, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини десятої ст. 238 ГПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Тобто, вимога про зазначення в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення не є самостійною позовною вимогою немайнового характеру, яка повинна оплачуватись судовим збором в розумінні норм ГПК України, оскільки вказана вимога заявляється безпосередньо не до відповідача у справі, а є за своєю правовою природою клопотанням позивача заявленим до суду про використання останнім передбаченого частиною десятою ст. 238 ГПК України відповідного права.

Таким чином, зазначаючи в тексті судового рішення про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення, суд лише використовує своє право на вчинення дій, встановлене частиною десятою ст. 238 ГПК України.

Остаточна сума відсотків у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача про нарахування 3 % річних до моменту виконання рішення суду.

Суд зазначає про нарахування 3% річних з 23.02.2026, оскільки розрахунок річних у позовній заяві здійснений по 22.02.2026, до моменту виконання рішення з урахуванням вимог законодавства України, що регулюють таке нарахування (ст. 625 ЦК України).

Органу (особі), що проводитиме примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2024 у справі №904/945/26 здійснювати нарахування 3% річних на суму боргу в розмірі 28 788,00грн з 23.02.2026 до моменту виконання цього рішення, за формулою:

С х 3 х Д : К : 100, де: С- сума непогашеної заборгованості; 3- відсотки річних; Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 328,00грн, замість 2 662,40грн, що підтверджується платіжною інструкцією №10335 від 20.02.2026. Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено випискою (а.с. 5, 40).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача у сумі 2 662,40грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Електрод Україна" до Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" про стягнення 36 038,26грн задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" (ідентифікаційний код 00191329; вул. Конституційна, буд. 5, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50029) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Електрод Україна" (ідентифікаційний код 39672948; вул. Дорожна, буд 58-а, с. Пасіки-Зубрицькі, Львівський район, Львівська область, 81137) основний борг у розмірі 28 788,00грн (двадцять вісім тисяч сімсот вісімдесят вісім гривень 00коп.), 3 % річних у розмірі 1 649,76грн (одна тисяча шістсот сорок дев`ять гривень 76коп.), втрати від інфляції у розмірі 5 600,50грн (п`ять тисяч шістсот гривень 50коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662,40грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40коп.)

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Органу (особі), що проводитиме примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2026 у справі №904/945/26 здійснювати нарахування 3% річних на заборгованість в розмірі 28 788,00грн з 23.02.2026 до моменту виконання цього рішення, за формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С- сума непогашеної заборгованості; 3- відсотки річних; Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 23.04.2026

Суддя Н.М. Євстигнеєва