ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.04.2026 Справа № 908/887/26

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Ярешко Оксана Володимирівна, розглянувши заяву за вих. № б/н від 08.04.2026 Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ (вул. Олександрівська, буд. 35, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69063, , наявний зареєстрований електронний кабінет) про видачу судового наказу

про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЛО (вул. Барикадна, буд. 15А, БЦ «Степс», м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49044, наявний зареєстрований електронний кабінет) грошової заборгованості у сумі 5255,57 грн.

ВСТАНОВИВ:

08.04.2026 до Господарського суду Запорізької області через систему «Електронний суд» надійшла письмова заява за вих. № б/н від 08.04.2026 Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ про видачу судового наказу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЛО 5255,57 грн. заборгованості за спожиту у період: лютий 2022 електричну енергію.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2026 вказану заяву передано для розгляду судді Ярешко О.В.

Відповідно ч. 2 ст. 12 ГПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно ч. 1 ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК).

Згідно ч. 2 ст. 150 ГПК України, у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Як вбачається з вказаної заяви та доданих до неї документів, Між ТОВ ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ (далі заявник або постачальник) та ТОВ АЛЛО (далі боржник або споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 2143 від 01.01.2019. Адресою споживання електричної енергії за вказаним договором є: 72312, Запорізька область, м. Мелітополь, пр. Богдана Хмельницького, буд. 22. У порушення умов Договору в частині оплати вартості електричної енергії та п. 4.12 ПРРЕЕ у боржника виник борг за спожиту електричну енергію, обсяг якої підтверджується листом АТ ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО від 27.03.2026 № 007.2- 66/1750, та складає 880 кВт*год за період із 01.02.2022 по 28.02.2022, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 5255,57 грн.

До заяви заявником додано, зокрема рахунок від 28.02.2022 на суму 5255,57 грн. на оплату за фактично спожиту електричну енергію у лютому 2022, підписаний заявником в односторонньому порядку акт на суму 5255,57 грн. за електричну енергію, спожиту у лютому 2022, з доказами їх надіслання на електронну пошту боржника.

Згідно наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, Мелітопольська міська територіальна громада Мелітопольського району Запорізької області тимчасово окупована російською федерацією з 25.02.2022.

Як визначено у ч. 2 ст. 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

Верховний Суд у постанові від 06.12.2023 у справі № 908/1162/23 дійшов висновку про відсутність підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у постанові у справі № 910/9680/23 про поширення положень статті 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на території, тимчасово окуповані в період воєнного стану, лише з огляду на загальновідомий факт окупації таких територій за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрів України.

Стаття 42 «Положення про закони і звичаї війни на суходолі», що є додатком до IV Гаазької конвенції про закони і звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, учасницею якої є Україна (дата набрання чинності для України 24.08.1991), встановлює, що територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника.

Таким чином, враховуючи, що окупація з 25.02.2022 території, на яку, за твердженням заявника, постачалася електрична енергія відповідачу, є загальновідомим фактом (підтвердженим до того ж Кабінетом Міністрів України), а також положення ст. 13-1 вказаного вище Закону, заявник у даний період (із 25.02.2022) не мав права здійснювати господарську діяльність щодо постачання на окуповану територію товарів і послуг, у тому числі електричної енергії.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, оскільки заявник заявляє суму заборгованості у розмірі 5255,57 грн., що виникла за період із 01.02.2022 по 28.02.202 включно, враховуючи, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті та відповідно не здійснює власний розрахунок (перерахунок) заявленої суми, суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ у видачі судового наказу про стягнення грошової заборгованості у сумі 5255,57 грн. на підставі п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 150, 152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ у видачі судового наказу за заявою вих. № б/н від 08.04.2026 про видачу судового наказу щоо стягнення з АЛЛО грошової заборгованості у сумі 5255,57 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 13.04.2026 та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Суддя О.В. Ярешко