ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23 квітня 2026 року Справа № 903/377/26

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А. С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАСПІТ ТРЕЙД»

про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

установив:

21.04.2026 через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «КАСПІТ ТРЕЙД» звернулося до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у будь-яких банківських установах, та належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ «СНЕКТОРГГРУП" (ідентифікаційний код: 36931239) у межах ціни позову у розмірі 3105150,69 грн;

- накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ «СНЕКТОРГГРУП" (ідентифікаційний код: 36931239) у межах заявленої до стягнення суми позовних вимог в розмірі 3105150,69 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «КАСПІТ ТРЕЙД» зазначає, що має намір звертатися з позовом з метою стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «СНЕКТОРГГРУП" в сумі 3105150,69 грн., з них 3050000,00 грн основного боргу, 50136,99 грн пені, 5013,70 грн 3% річних. При цьому, 27.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КАСПІТ ТРЕЙД" та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «СНЕКТОРГГРУП" укладено договір поставки № К-1/2703/2025/КП, на виконання якого на підставі специфікації за видатковою накладною №1264 від 25 березня 2026 поставило на користь ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СНЕКТОРГГРУП» товар (н-гексан) в кількості 25,62 т на загальну суму 3 251 542,93 грн. Однак, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СНЕКТОРГГРУП» здійснило лише часткову оплату отриманого товару, а саме: 201542,93 грн, в іншій частині станом на 21.04.2026 товар залишається неоплаченим, у зв`язку з чим нараховують 50136,99 грн пені та 5013,70 грн 3% річних за прострочення оплати. Заявник стверджує, що вищевказані обставини свідчать про недобросовісність Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ «СНЕКТОРГГРУП", що вказує на наявність підстав стверджувати про високу вірогідність ухилення ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СНЕКТОРГГРУП» від виконання судового рішення. Зокрема, грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, які належать останньому, можуть зникнути або зменшитись за кількістю на момент виконання рішення суду, що істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у разі його ухвалення на користь заявника. На думку заявника, імовірність виконання судового рішення безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАСПІТ ТРЕЙД» про забезпечення позову до подачі позовної заяви, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження.

При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм рухомим, нерухомим майном, та не позбавляється грошових коштів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 15.01.2020 у справі №915/1912/19).

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.11.2021 у справі №344/14718/20).

Необхідно розрізняти види (способи) забезпечення позову, які можуть застосовуватися до позовів майнового характеру, а які - для забезпечення немайнових позовних вимог, тобто фактично заходи забезпечення позову можна поділити на майнові та немайнові. Майнові заходи забезпечення мають застосовуватися для забезпечення позовних вимог майнового характеру, тобто таких, де матеріальна позовна вимога виражена саме в грошовій формі в ціні позову в розумінні статті 163 ГПК України.

Метою застосування заходів забезпечення позову майнового характеру є обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача, на момент пред`явлення позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду. Заходи забезпечення немайнового характеру спрямовані на покладення на відповідача чи інших осіб обов`язку вчинити активні дії чи утриматись від їх вчинення, не пов`язаних з передачею грошових сум чи майна.

У постанові Верховного Суду від 24.05.2021 у справі № 910/3158/20 міститься висновок щодо застосування пункту 1 частини першої статті 137 ГПК України, відповідно до якого під час розгляду заяви про накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, а тому може застосовуватися в справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

У випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача у будь-який момент як розпорядитися коштами, що знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що у майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За наведених умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача у будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. Такий висновок Верховного Суду викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду 03.03.2023 у справі № 905/448/22.

Аналогічні висновки Верховного Суду містяться також у постановах від 06.12.2023 у справі № 917/805/23, від 11.10.2023 у справі № 916/409/21, від 22.04.2024 у справі №922/3929/23.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 06.10.2022 у справі № 905/446/22, від 27.04.2023 у справі № 916/3686/22, від 07.11.2024 у справі №915/538/24, у разі звернення з позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач.

Наведений підхід щодо розподілу тягаря доказування обставин співмірності заходів забезпечення позову є логічним та раціональним, адже інформація щодо дійсного фінансового стану відповідача (у тому числі відомості стосовно наявності банківських рахунків, фінансово-економічний стан клієнта) у розумінні статті 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" є банківською таємницею, а тому саме відповідач має можливість більш повно доводити наведені обставини. Зокрема спростувати підстави для накладення арешту на грошові кошти на відкритих ним рахунках в банківських установах в межах оспорюваної суми; обґрунтувати, яким чином накладення арешту на грошові кошти відповідача на відкритих ним рахунках в банківських установах в межах оспорюваної суми порушує його права; зазначити про наявність у нього на відкритих ним рахунках в банківських установах достатньої кількості грошових коштів, про наявність іншого майна (із конкретизацією переліку та вартості), що в сукупності свідчитиме про можливість реального та фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову. Тобто спростувати обставини імовірності утруднення виконання рішення суду у справі в разі задоволення позову у випадку невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту грошових коштів відповідача на відкритих ним рахунках в банківських установах та належного йому майна в межах спірної суми.

Відповідач не позбавлений права подати суду докази, які б дозволили оцінити дійсний майновий стан відповідача та в залежності від цього встановити, чи є ризики утруднення виконання судового рішення у разі задоволення позову або, що заходи забезпечення позову, про вжиття яких просить позивач, є неспівмірними. При цьому, у разі, коли відповідач не доводить, що наявних у нього грошових коштів та майна достатньо для виконання судового рішення у разі задоволення позову, накладення арешту на майно в межах спірної суми є співмірним та виправданим.

Аналогічний висновок Верховного Суду міститься у постанові від 07.01.2025 у справі № 910/1/21.

Як зазначає заявник, Товариство з обмеженою відповідальністю «КАСПІТ ТРЕЙД» має намір звернутися з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ «СНЕКТОРГГРУП" 3105150,69 грн., з них 3050000,00 грн основної заборгованості за договором, 50136,99 грн пені, 5013,70 грн 3% річних.

Отже, у даному випадку, суд встановив, що виконання в майбутньому судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів та рухомого чи нерухомого майна (у разі звернення стягнення на майно виконавцем).

Тобто застосування заходів до забезпечення позову, запропоновані заявником, безпосередньо пов`язані із предметом майбутнього позову.

Отже, на переконання суду наявний зв`язок між заявленим заходом забезпечення позову в межах ціни позову у виді накладення арешту на майно (рухоме, нерухоме, грошові кошти) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ «СНЕКТОРГГРУП" та співмірністю та адекватністю заходів майбутнім позовним вимогам. Застосування заходу до забезпечення позову гарантуватиме у майбутньому виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Суд приймає до уваги висновок Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладений у п. 23 постанови від 03.03.2023 у cправі № 905/448/22, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

З огляду на викладене, суд вважає, що виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми.

При цьому обраний заявником вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване рухоме та нерухоме майно фактично перебуватиме у володінні та користуванні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним. Можливість накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ «СНЕКТОРГГРУП", в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів(у разі їх наявності на банківських рахунках останнього), є для заявника додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Накладення арешту на майно та грошові кошти в межах суми заявлених вимог не створює подвійного забезпечення позову і дисбалансу інтересів сторін. Грошові кошти різновид майна відповідно до гл. 13 ЦК України, тому одночасне накладення арешту на рухоме, нерухоме майно та грошові кошти в межах суми позову не є подвійним забезпеченням позову. Такий захід забезпечення позову є обґрунтованим за наявності реальної загрози невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також суд звертає увагу, що піддане арешту майно (рухоме, нерухоме, грошові кошти) обмежуються ціною позову.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 06.08.2025 по справі № 759/22148/24.

За таких обставин, арешт майна у розмірі ціни позову, забезпечить рівність становища обох сторін, баланс їх інтересів, не позбавить відповідача можливості здійснювати господарську діяльність, а лише обмежить його право на період дії таких заходів вільно розпоряджатись майном у межах ціни позову.

З огляду на вищевикладене, оцінивши наведені заявником обставини, суд прийшов висновку, що обраний позивачем захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно (рухоме, нерухоме, грошові кошти) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ «СНЕКТОРГГРУП" в межах ціни майбутнього позову, відповідає вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін та співмірності, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом майбутніх позовних вимог, можливості останнього в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, попередить можливе порушення прав позивача щодо можливого ухилення відповідача від виконання рішення суду (у разі задоволення позову).

Отже, суд прийшов висновку про задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме рухоме, нерухоме, грошові кошти на рахунках у банківських установах, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ «СНЕКТОРГГРУП", у межах ціни позову в розмірі 3105150,69 грн.

Крім того, суд звертає увагу сторін у виконавчому провадженні за цією ухвалою на положення ч. 3 ст. 138, ч. 13 ст. 145 ГПК України, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. У разі неподання заявником відповідної позовної заяви, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 141, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

постановив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАСПІТ ТРЕЙД» про забезпечення позову до подачі позовної заяви - задовольнити.

2. Накласти арешт на майно, а саме рухоме, нерухоме, грошові кошти на рахунках у банківських установах, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ «СНЕКТОРГГРУП" (44212, Волинська обл., Камінь-Каширський р-н, село Любешівська Воля, вул. Шевченка, будинок 41, ) у межах суми 3105150,69 грн.

Сторонами у виконавчому провадженні за цією ухвалою про забезпечення позову є:

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КАСПІТ ТРЕЙД» (01033, місто Київ, вул. Короленківська, будинок 3, офіс 703, ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ «СНЕКТОРГГРУП" (44212, Волинська обл., Камінь-Каширський р-н, село Любешівська Воля, вул. Шевченка, будинок 41, ).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" та може бути пред`явлена до виконання до 24.04.2029.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду підписана 23.04.2026.

Суддя А. С. Вороняк