РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2026 м. Івано-ФранківськСправа № 909/132/25

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В.,

секретар судового засідання Поп`юк Я. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом керівника Окружної прокуратури міста Івано-Франківська

в інтересах держави в особі МІНІСТЕРСТВА ОСВІТИ І НАУКИ УКРАЇНИ,

ЗАХІДНОГО ОФІСУ ДЕРЖАУДИТСЛУЖБИ

до відповідача 1 - ПРИКАРПАТСЬКОГО НАЦІОНАЛЬНОГО УНІВЕРСИТЕТУ ІМЕНІ ВАСИЛЯ СТЕФАНИКА,

до відповідача 2 - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРИКАРПАТЕНЕРГОТРЕЙД"

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 40 647,42 грн,

за участю прокурорів Кутинської Н. Я., Дубинського В. Б.,

представника відповідача 2 Дмитрука О. І.,

інші учасники справи не з`явились,

ухвалив таке рішення.

1. Предмет позову.

1.1. Керівник Окружної прокуратури міста Івано-Франківська звернувся з позовом в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України (позивач 1) та Західного офісу Держаудитслужби (позивач 2) до Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника (відповідач 1), до ТОВ "Прикарпатенерготрейд" (відповідач 2) про визнання недійсними додаткових угод № 1/47Т/22 від 13.09.2022, № 1/52Т/22 від 27.09.2022 та № 63Т/22 від 14.11.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 350154/30Т/22 від 31.03.2022 та стягнення 40 647,42 грн.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

2.1. Форма судочинства.

Відповідно до ухвали про відкриття провадження у справі від 12.02.2025 суд вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

2.2. Строк підготовчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 ГПК України суд ухвалив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів до 13.05.2025 (ухвала від 07.04.2025).

2.3. Зупинення провадження.

В підготовчому засіданні згідно з ухвалою від 29.04.2025 суд зупинив провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судової справи № 920/19/24.

У зв`язку з усуненням обставин, які зумовили зупинення провадження у справі, відповідно до ухвали суду від 11.02.2026 провадження у справі було поновлено.

3. Зміст позовних вимог та заперечень на позов, пояснення учасників справи.

3.1. Позовна заява від 10.02.2025 (вх. № 1148/25).

Позовні вимоги мотивує тим, що внаслідок укладення трьох додаткових угод вартість 1 кВт-год електричної енергії поетапно зросла з 3,4371638 грн до 4,3005264 грн, тобто загалом на 25,02 %, що призвело до перевищення імперативного 10-відсоткового ліміту збільшення ціни, встановленого п. 2 ч. 5 ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі", і, відповідно, зменшився обсяг поставленої електроенергії. Це призвело до повного нівелювання результатів тендерної закупівлі. Вважає, що внесення вказаних змін до умов договору відбулося з порушенням вимог ст. 203, 215, 216, 334, 628, 629, 632, 651, 652, 653, 712, 1222 ЦК України та ст. 189 ГК України, що є підставою для визнання їх недійсними. Наголошує, що внесення вказаних змін відбулося за відсутності належного документального підтвердження коливання ціни на ринку, оскільки надані довідки ТПП відображають лише зміну ціни на ринку "на добу наперед" і не доводять неможливості виконання договору постачальником. Крім того, оспорювані додаткові угоди застосовані сторонами до відносин, що виникли до їх укладення (ретроспективно), чим змінено ціну на вже поставлену та спожиту електричну енергію всупереч вимогам ст. 632 ЦК України. Внаслідок недійсності цих угод у відповідача 2 існує обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений, позивачу - Міністерству освіти і науки України. Позовні вимоги обґрунтовує приписами ст. 203, 215, 216, 334, 712, 1212 ЦК України, ст. 208 ГК України, ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі".

3.2. Відзив на позовну заяву ТОВ "Прикарпатенерготрейд" від 27.02.2025 (вх. № 3329/25).

Відповідач 2 проти позову заперечив. Вказав, що збільшення ціни товару відбувалося не безпідставно, а виключно за наявності об`єктивних обставин стрімкого та непередбачуваного зростання цін на ринку електричної енергії. На підтвердження цього факту постачальник перед укладенням кожної додаткової угоди надавав замовнику відповідні фактографічні довідки Івано-Франківської торгово-промислової палати, які фіксували збільшення середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН). Зазначає, що кожне окреме підвищення ціни здійснювалося суворо в межах 10 відсотків від ціни, визначеної у попередній додатковій угоді, що, на його переконання, повністю узгоджується з положеннями п. 2 ч. 5 ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі" та з умовами укладеного договору. При цьому загальна сума договору не збільшувалася, натомість пропорційно зменшувався обсяг постачання.

Крім того, наголошує на неправильно обраному прокурором способі захисту. Вказує, що у разі визнання додаткових угод недійсними застосуванню підлягають наслідки недійсності правочину, передбачені ст. 216 ЦК України (двостороння реституція), а не загальні положення ст. 1212 ЦК України про безпідставне збагачення. З огляду на те, що повернути спожиту електричну енергію в натурі неможливо, університет зобов`язаний був би відшкодувати її вартість за цінами, що існують на момент відшкодування. Оскільки поточні ринкові ціни на електроенергію є значно вищими за ті, що діяли у 2022 році, відповідач 2 вважає, що жодних майнової шкоди державі не завдано, а правові підстави для стягнення з нього заявлених 40 647,42 грн відсутні.

3.3. Відповідь на відзив від 04.03.2025 (вх. № 3568/25).

Прокурор у відповіді на відзив заперечив щодо доводи відповідача 2, розцінюючи їх як такі, що ґрунтуються на хибному тлумаченні норм матеріального права. З посиланням на сталу практику та правові висновки Великої Палати Верховного Суду (зокрема у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22), прокурор наголосив, що передбачене п. 2 ч. 5 ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі" обмеження в 10 відсотків застосовується як максимальний ліміт щодо збільшення ціни саме від первісної ціни договору, визначеної за результатами тендеру, незалежно від кількості підписаних додаткових угод. Каскадне збільшення ціни загалом на 25,02 відсотка є прямим порушенням імперативних вимог закону.

Прокурор також зазначив, що надані відповідачем 2 довідки торгово-промислової палати носять виключно інформаційний характер, відображають коливання цін лише на одному із сегментів ринку (на ринку "на добу наперед") і жодним чином не підтверджують неможливість виконання договору постачальником за первісною ціною, а також не доводять факту закупівлі ним електроенергії саме за цими цінами. Відповідач 2, будучи професійним учасником ринку та суб`єктом підприємницької діяльності, діє на власний ризик і мав передбачити можливі цінові коливання під час формування своєї тендерної пропозиції.

Щодо доводів відповідача 2 про необхідність застосування двосторонньої реституції прокурор зауважив, що у спірних правовідносинах щодо повернення надміру сплачених бюджетних коштів, які виникли внаслідок укладення нікчемних або визнаних недійсними додаткових угод, застосовуються саме приписи ст. 1212 ЦК України (кондикційний позов). Оскільки оспорювані додаткові угоди є недійсними, грошові кошти, перераховані постачальнику понад первісну ціну договору, є майном, набутим без достатньої правової підстави, а тому вони підлягають безумовному стягненню на користь держави.

3.4. Письмові пояснення Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника від 29.04.2025 (вх. № 7053/25).

Відповідач 1 надав письмові пояснення, у яких зазначає, що що під час дії та виконання умов договору від 31.03.2022 він жодного разу не виступав ініціатором внесення змін до його істотних умов щодо збільшення ціни.

Вказує на відсутність у законодавстві чіткого механізму визначення коливання цін на ринку та конкретного документа, який має це підтверджувати. У зв`язку з цим, перед укладанням додаткових угод Університет брав до уваги роз`яснення Міністерства економіки України.

Головним мотивом підписання оспорюваних угод називає критичну необхідність забезпечення закладу електроенергією. Стверджує, що відсутність електроенергії призвела б до зупинення основної (освітньої) діяльності Університету та спричинила б значну кількість скарг від студентів.

Враховуючи звернення ТОВ "Прикарпатенерготрейд" із доданими фактографічними довідками Торгово-промислової палати та критичну ситуацію, відповідні служби Університету здійснювали аналіз обґрунтованості підняття ціни, після чого приймалося рішення про внесення змін до договору задля уникнення зупинення діяльності.

Окремо Університет зауважує, що зі свого боку повною мірою дотримався процедурних вимог ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі" щодо обов`язкового оприлюднення повідомлень про внесення змін до договору.

4. Обставини справи, оцінка доказів.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, суд встановив таке.

4.1. Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника провів відкриті торги щодо закупівлі електричної енергії обсягом 175 000 кВт*год (ДК 021:2015:09310000-5: електрична енергія) (ідентифікатор закупівлі UA-2022-01-14-002852-c).

За результатами проведеної процедури закупівлі переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРИКАРПАТЕНЕРГОТРЕЙД" з ціновою пропозицією 601 503,66 грн.

4.2. Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРИКАРПАТЕНЕРГОТРЕЙД" як постачальником та Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника як споживачем укладено договір про постачання електричної енергії від 31.03.2022 № 350154/30T/22 (далі Договір).

Умови Договору такі.

п. 1.1. Цей договір про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір) є договором, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії, як товарної продукції споживачу (далі Споживач) постачальником електричної енергії (далі Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

п. 2.1. За цим Договором Постачальник продає електричну енергію (електрична енергія (СОК "Смерічка"), код ДК: 09310000-5 електрична енергія) Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

п. 2.2. Обсяг закупівлі електричної енергії складає 175 00 кВт- Год.

п. 5.1. Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору

У разі надання у встановленому порядку Постачальником Споживачу повідомлення про зміни умов цього Договору (у тому числі зміну ціни), що викликані змінами регульованих складових ціни (тарифу на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії) та/або змінами в нормативно-правових актах щодо формування цієї ціни або умов постачання електричної енергії, цей Договір вважається із зазначеної в повідомленні дати зміни його умов (але не раніше ніж через 20 днів від дня надання Споживачу повідомлення):

1) розірваним (без штрафних санкцій) за ініціативоію Споживача - у разі надання Постачальнику письмової заяви Споживача про незгоду/неприйняття змін;

2) зміненим на запропонованих Постачальником умовах - якщо Споживач не надав Постачальнику письмову заяву про незгоду/неприйняття змін.

п. 5.2. Загальна вартість цього Договору становить 601 503,66 грн з ПДВ, в т.ч. ПДВ 20% 100 250,61 грн.

п. 13.1. Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної у заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього Договору, та укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач.

13.2. Істотні умови цього Договору не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків передбачених ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі":

13.2.1 Зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

п. 13.2.2. Збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

У випадку коливання ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення, Постачальник має право письмово звернутись до Споживача з відповідною пропозицією, при цьому, така пропозиція в кожному окремому випадку, коли на ринку відбувається об`єктивне коливання ціни за одиницю товару в бік збільшення, повинна бути обґрунтована і документально підтвердоісена. Постачальник разом з письмовою пропозицією щодо внесення змін до договору надає документ (або документ, що підтверджує збільшеннясередньоринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару в тих межах/розмірах, на які Постачальник пропонує змініти ціну товару. Документ повинен бути наданий у формі належним чином оформленої довіки/ інформації виданої торгово-промисловою палатою України або регіональною торгово-промисловою палатою, або органом державної статистики.

4.3. Невід`ємними частинами Договору є підписані сторонами додатки, а саме:

додаток 1 "Заява-приєднання до Договору про постачання електричної енергії споживачу";

додаток 2 "Комерційна пропозиція".

У додатку 2 сторони зафіксували фінансові умови та порядок розрахунків.

1. Ціна (тариф) електричної енергії. 1.1. Ціна за 1 кВт*год електричної енергії за цим договором становить 3,43716377 грн з ПДВ.

1.2. Ціна 1 кВтгод електричної енергії за цією комерційною пропозицією визначається за наступною формулою: **Ц постачання = Цзак + Тпер, грн/кВтгод.**, де: Тпер тариф на послуги передачі електричної енергії НЕК "Укренерго", який встановлюється відповідними постановами НКРЕКП.

1.3. У разі укладення Договору з дотриманням положень Закону України "Про публічні закупівлі", зміна ціни цього Договору допускається із настанням підстав, передбачених ч. 5 ст. 41 згаданого Закону.

1.4. У разі зміни ціни цього Договору з підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", факт коливання ціни за одиницю товару повинен бути обґрунтованим та документально підтвердженим сторонами.

Додаток 3 "Договірні обсяги постачання електричної енергії Споживачу".

У цьому додатку сторони визначили кількісні параметри закупівлі.

Згідно з таблицею "Договірні величини постачання електричної енергії Споживачу (без урахування субспоживачів, якщо такі є) ", загальний річний обсяг постачання на 2022 рік зафіксовано у розмірі 175,00 тис. кВт*год.

Також додаток містить помісячний план розподілу вказаного обсягу та порядок його коригування: "Обсяг заявленого місячного споживання може бути скоригований споживачем шляхом подання заяви щодо корегування у строк до 13-го числа (включно) календарного місяця на розрахунковий період, який не закінчився".

4.4. Сторони 13.09.2022 уклали додаткову угоду № 1/47T/22 до Договору.

Керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі" (зі змінами), а саме про збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, сторони домовились збільшити ціну за одиницю товару до 10 % та внести зміни до пункту 2.2. Договору та викласти його в такій редакції: "2.2 Обсяг закупівлі електричної енергії складає 169 263 кВт-год".

Також внесли зміни до п. 1 додатку 2 Договору та виклали його в такій редакції: "1. Ціна (тариф) 1.1. Ціна за 1 кВт*год електричної енергії за цим договором становить електричної енергії. 3,7333584 / кВт*год з ПДВ."

Передбачили, що ця угода набирає чинності з моменту підписання її Сторонами, є невід`ємною частиною Договору та відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України поширює свою дію на відносини сторін, що виникли з 01.07.2022.

4.5. Сторони 27.09.2022 уклали додаткову угоду № 1/52T/22 до Договору.

Керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі" (зі змінами), а саме про збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, сторони домовились збільшити ціну за одиницю товару до 10 % та внести зміни до пункту 2.2. Договору та викласти його в такій редакції: "2.2. Обсяг закупівлі електричної енергії складає кВт-год."

Внесли зміни до п. 1.1 додатку 2 Договору та викласли його в такій редакції: "1.1. Ціна за 1 кВт/год електричної енергії за цим договором становить 4,058578 грн. з ПДВ.

Внесли зміни до таблиці додатку 3 Договору та викласти його в такій редакції: " Обсяг постачання електричної енергії в рік складає 169 263 кВт-год".

Передбачили, що ця угода набирає чинності з моменту підписання її Сторонами, є невід`ємною частиною Договору та відповідно до ст. 631 ЦК України поширює свою дію на відносини сторін, що виникли з 01.09.2022.

4.6. Сторони 14.11.2022 уклали додаткову угоду № 63Т/22 до Договору.

Керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі" (зі змінами), а саме про збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, сторони домовились збільшити ціну за одиницю товару до 10 % та внести зміни до пункту 2.2. Договору та викласти його в такій редакції: "Обсяг закупівлі електричної енергії складає 153 073 кВт-год".

Внесли зміни до п. 1.1 додатку 2 Договору та викласли його в такій редакції: "1.1. Ціна за 1 кВт/год електричної енергії за цим договором становить 4,3005264 грн з ПДВ".

Внесли зміни до таблиці додатку 3 Договору та виклали його в такій редакції: " Обсяг постачання електричної енергії в рік складає 153 073 кВт-год".

Передбачили, ця угода набирає чинності з моменту підписання її Сторонами, є невід`ємною частиною Договору та відповідно до ст. 631 ЦК України поширює свою дію на відносини сторін, що виникли з 01.11.2022.

4.7. Згідно з листами від 18.07.2022, 31.08.2022 та 08.11.2022 відповідач 2 звертався до відповідача 1 з пропозиціями про внесення змін до Договору в частині збільшення ціни за одиницю електричної енергії. Відповідні звернення обґрунтовувалися значним зростанням середньозваженої ціни купівлі-продажу електроенергії на ринку "на добу наперед" (РДН) у відповідних розрахункових періодах. У кожному листі постачальник наводив розрахунок нової ціни, пропонуючи збільшити вартість товару пропорційно зростанню ціни на ринку в межах до 10 відсотків, а як документальне підтвердження ринкових коливань надавав відповідні фактографічні довідки Івано-Франківської торгово-промислової палати, а саме: від 13.07.2022 № В-242, від 15.08.2022 № В-303, від 11.10.2022 № В-418.

Згідно з вказаними довідками, за І декаду липня 2022 р. середньозважена ціна зросла на 21,78 % в порівнянні з аналогічним періодом червня; за І декаду серпня 2022 р. ціна зросла на 17,10 % в порівнянні з аналогічним періодом липня; за І декаду жовтня 2022 р. ціна зросла на 8,72 % в порівнянні з аналогічним періодом вересня.

4.8. На виконання умов договору відповідач поставив споживачу електроенергію, що підтверджується підписаними актами про використану електричну енергію за відповідні місяці 2022 р., а саме:

актом за квітень 2022 р. (17 006 кВт*год) на суму 58 452,41 грн;

актом за травень 2022 р. (8 366 кВт*год) на суму 28 755,31 грн;

актом за червень 2022 р. (5 805 кВт*год) на суму 19 952,74 грн;

актом за липень 2022 р. (15 974 кВт*год) на суму 59 636,66 грн;

актом за серпень 2022 р. (18 369 кВт*год) на суму 68 578,06 грн;

актом за вересень 2022 р. (16 559 кВт*год) на суму 67 205,99 грн;

актом за жовтень 2022 р. (11 570 кВт*год) на суму 46 957,74 грн;

актом за листопад 2022 р. (5 582 кВт*год) на суму 24 005,54 грн;

актом за грудень 2022 р. (9 471 кВт*год) на суму 40 730,28 грн.

4.9. Відповідач 1 перерахував відповідачу 2 кошти за поставлену електроенергію, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, зокрема:

№ 21 від 16.06.2022 на суму 152 352,17 грн;

№ 206 від 26.10.2022 на суму 215 373,45 грн;

№ 246 від 22.11.2022 на суму 46 957,74 грн;

№ 309 від 30.12.2022 на суму 64 735,82 грн.

4.10. Згідно з п. 1.5, 1.13, 2.1 Статуту Прикарпатського національного університету ім. Василя Стефаника, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 29.12.2021 № 1456, відповідач 1 є закладом вищої освіти державної форми власності та безпосередньо належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України.

4.11. З метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, прокурор у порядку ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" звернувся із запитами щодо обставин укладення та виконання оспорюваного Договору до:

Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області (запит від 14.02.2024 № 09.50-69-950ВИХ-24);

Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника (запити від 15.02.2024 № 09.50-59-992ВИХ-24 та від 21.02.2024 № 09.50-69-1093ВИХ-24);

Міністерства освіти і науки України (запит від 07.01.2025 № 09.50-69-60ВИХ-25).

На вказані запити відповідач 1 листами від 01.03.2024 № 2024-01-26/11-03/401, від 04.03.2024 № 2024-0126/11-03/418 та від 27.05.2024 № 2024-0126/11.03/980 надав запитувану інформацію, копії додаткових угод, актів ревізії та платіжних документів, а також повідомив, що станом на моменти надання відповідей жодних коштів від відповідача 2 до університету не надходило, а навчальний заклад з позовною заявою до суду не звертався.

Орган Держаудитслужби у своїх відповідях (зокрема у листі від 15.03.2024 № 130903-14/1138-2024) також підтвердив факти порушень, виявлених під час ревізії фінансово-господарської діяльності університету (акт від 26.06.2023 № 03-21/2), та надав матеріали, що свідчать про незаконні видатки бюджетних коштів внаслідок безпідставного збільшення вартості електроенергії.

У свою чергу, Міністерство освіти і науки України у своєму листі-відповіді від 13.01.2025 № 1724/0/1-25 (вх. прокуратури № 1724/0/1-25) повідомило, що не володіло інформацією щодо укладення договору № 350154/30T/22 та додаткових угод до нього, у зв`язку з чим заходи, спрямовані на забезпечення дотримання вимог законодавства та повернення безпідставно сплачених коштів, Міністерством не вживалися.

З огляду на невжиття уповноваженими органами (Міністерством освіти і науки України та Західним офісом Держаудитслужби) самостійних заходів на захист майнових інтересів держави після отримання відповідних запитів, Окружна прокуратура міста Івано-Франківська скерувала позивачам повідомлення в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" від 09.01.2025 (№ 09.50-69-100ВИХ-25 Міністерству освіти і науки України та № 09.50-69-99ВИХ-25 Західному офісу Держаудитслужби) про намір звернутися до суду з цим позовом.

5. Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

5.1. Щодо наявності підстав для представництва інтересів держави прокурором та визначення особи позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 ГПК України та ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Суд встановив, що Університет є закладом вищої освіти державної форми власності, який безпосередньо належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України. Саме Міністерство є головним розпорядником бюджетних коштів, за рахунок яких фінансувалася закупівля, та органом, уповноваженим державою здійснювати контроль за фінансово-господарською діяльністю Університету і цільовим (ефективним) використанням бюджетних коштів.

В п. 36 ст. 1 ЗУ "Про публічні закупівлі" визначено, що уповноважений орган - це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері публічних закупівель. Відповідно до ч. 4 ст. 7 ЗУ "Про публічні закупівлі" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснює контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією, цим Законом та іншими законами України.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні регулюються ЗУ "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" та Положенням про Державну аудиторську службу України, який затверджено постановою КМУ від 03.02.2016 №43 (далі - Положення).

Згідно з ч. 2 ст. 2 ЗУ "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Положенням визначено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Згідно з пп. 3, 4, 9 п. 4 Положення Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту, перевірки закупівель, інспектування (ревізії), моніторингу закупівель; здійснює контроль, зокрема, за дотриманням законодавства про закупівлі; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог: звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.

З урахуванням наведеного, Держаудитслужба є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері закупівель, здійснення державного фінансового контролю. Держаудитслужба наділена контрольними повноваженнями як на виявлення відповідних порушень, так і можливостями подальшого реагування на них. Той факт, що органи Держаудитслужби не проводили заходи з контролю і не виявили вказане порушення, не впливає на наявність у цього органу відповідних повноважень.

Прокурор з дотриманням вимог ч. 4 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" попередньо звернувся із запитами до Міністерства та Держаудитслужби, повідомивши про виявлені порушення під час використання бюджетних коштів. Уповноважені органи самостійних заходів реагування не вживали (кошти не стягнуто, позов не подано). Після цього прокурор направив Міністерству та Західному офісу Держаудитслужби повідомлення про намір звернутися до суду з цим позовом.

Отже, у зв`язку з невжиттям уповноваженими органами своєчасних самостійних заходів, прокурор обґрунтовано та правомірно звернувся до суду в інтересах держави в особі Міністерства та Західного офісу Держаудитслужби.

5.2. При вирішенні цього спору по суті суд керується приписами ч. 1 ст. 67 ГК України, згідно з якою відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Договір про постачання електричної енергії споживачу - домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами (пп. 1.1.2. п. 1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії).

Суд встановив, що за результатами процедури відкритих торгів відповідно до вимог ЗУ "Про публічні закупівлі" (надалі - Закон) між сторонами укладений Договір про постачання електричної енергії споживачу.

Закон визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції. Суд застосовує Закон у редакції, чинній станом на момент укладення договору та додаткових до нього угод.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця; запобігання корупційним діям і зловживанням.

5.3. Згідно з ч. 4 ст. 41 Закону умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 5 ст. 41 Закону істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема: зменшення обсягів закупівлі з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю електричної енергії.

Суд встановив, що у Договорі сторони погодили всі істотні умови: електрична енергія в кількості 175 000 кВт*год (п. 2.2.); загальна вартість поставки 601 503,66 грн (п. 5.2.); початкова ціна за одиницю товару з урахуванням ПДВ - 3,4371638 грн.

5.4. За приписами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Суд встановив, що протягом 2022 року на підставі листів-звернень постачальника (відповідача 2) між сторонами було укладено три додаткові угоди (№ 1/47Т/22, № 1/52Т/22, № 63Т/22), якими ціна електричної енергії щоразу змінювалася в бік збільшення, а обсяг постачання зменшувався. Внаслідок цього загальне збільшення ціни за одиницю товару відбулось з 3,4371638 грн до 4,3005264 грн, що становить 25,12 % від початкової ціни товару, визначеної за результатами відкритих торгів.

Оцінюючи доводи відповідача 2 про те, що кожне окреме підвищення ціни здійснювалося в межах до 10 % на підставі наданих фактографічних довідок Івано-Франківської ТПП, суд відповідно до ч. 4 ст. 246 ГПК України враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду.

Щодо застосування ст. 41 Закону у постанові ВП ВС від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 вказано, що зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % не допускається, в тому числі і у випадку закупівлі електричної енергії. Зміни, внесені Законом № 1530-IX, стосуються лише альтернативного варіанту визначення моменту початку обчислення 90-денного строку та не скасовують абсолютну заборону збільшення ціни за одиницю товару сукупно більше ніж на 10 %. Виняток з обмежень (останнє речення п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону) має тлумачитися суто буквально він стосується лише строків (не потрібно чекати 90 днів) і не визначає верхньої межі збільшення (зміни) ціни.

5.5. Окрім того, кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (постанови КГС ВС від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18, від 02.12.2020 у справі № 913/368/19, від 11.05.2023 у справі № 910/17520/21). Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору. При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (і його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції). Як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.

Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Надані відповідачем 2 докази для обґрунтування підвищення ціни в оспорюваних додаткових угодах наведеним вимогам не відповідають. Сторони в додаткових угодах обмежились лише констатацією факту коливання цін на ринку, що, за позицією ВС, не є достатньою підставою для автоматичного підвищення ціни за договором. Відповідач 2 не довів, що ринкові зміни роблять виконання Договору за ціною тендеру неможливим або очевидно невигідним і що підвищення ціни неможливо було передбачити і закласти в ціну на момент подання тендерної пропозиції. Документи не містять аналізу ринкових прогнозів на момент укладення основного договору (березень 2022 року). Фактографічні довідки Івано-Франківської ТПП не містять порівняння ринкової ціни станом на дату, з якої почали змінюватися ціни, з урахуванням попередніх змін. Вони фіксують зміну ціни за короткий проміжок (10 днів), але не порівнюють ринкову ціну з тією, що була на момент укладення попередньої додаткової угоди. Водночас належить враховувати коливання як у бік збільшення, так і у бік зменшення. Усі надані довідки ТПП фокусуються виключно на зростанні ціни, що свідчить про вибірковий підхід постачальника, який суперечить вимозі щодо всебічного аналізу коливань. Довідки ТПП лише фіксують тренд на ринку, але не пояснюють, як саме цей тренд вплинув на здатність конкретного постачальника виконувати конкретний договір.

Тому суд доходить висновку, що надані документи не доводять наявність підстав для зміни істотних умов договору відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону.

5.6. Оспорювані додаткові угоди № 1/47Т/22, № 1/52Т/22, № 63Т/22 укладалися з посиланням на ч. 3 ст. 631 ЦК України, поширюючи дію нових (збільшених) цін на електричну енергію, яка вже була фактично поставлена та спожита відповідачем 1 у попередніх розрахункових періодах.

Згідно з ч. 3 ст. 632 ЦК України зміна ціни товару в договорі після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару покупцю не допускається. Застосування ч. 3 ст. 631 ЦК України не може слугувати інструментом для обходу імперативної заборони, встановленої ч. 3 ст. 632 ЦК України.

У постанові ВП ВС від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 зазначено, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю і зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається відповідно до ч. 3 ст. 632 ЦК України.

5.7. Отже, зміст усіх оспорюваних додаткових угод суперечить вказаним нормам цивільного законодавства, а тому їх належить визнати недійсними.

5.8. Щодо доводів відповідача 1 про вимушеність дій та необхідність забезпечення безперебійної діяльності навчального закладу, суд зазначає таке. Мотиви економічної доцільності, загрози відключення чи оптимізації витрат замовника, незалежно від їх практичної користі, не можуть виправдовувати порушення імперативних норм законодавства у сфері публічних закупівель. Оспорювані додаткові угоди закріплювали нову, безпідставно збільшену ціну за одиницю товару із незаконним ретроспективним застосуванням її дії. Відтак, посилання на критичну ситуацію не нівелює недійсності додаткових угод в цілому через порушення вимог ч. 3 ст. 632 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону.

5.9. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Ці положення застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Оскільки додаткові угоди № 1/47Т/22, № 1/52Т/22, № 63Т/22 визнаються недійсними, розрахунки за спожиту електричну енергію мали здійснюватися виключно за початковою ціною, встановленою у Договорі (3,4371638 грн за 1 кВтгод з ПДВ).

Суд встановив, що різниця між фактично сплаченими коштами за оспорюваними додатковими угодами та вартістю того ж обсягу енергії за первісною ціною становить 40 647,42 грн.

Оскільки видатки на оплату електроенергії здійснювалися за рахунок бюджетних асигнувань, ці кошти належить повернути на користь держави в особі позивача Міністерства освіти і науки України.

Щодо тверджень відповідача 2 про застосовуватися двосторонньої реституції (ст. 216 ЦК України) суд вважає за необхідне зауважити, що внаслідок недійсностіі додаткових угод кошти, сплачені закладом освіти понад первісну ціну, вважаються такими, що набуті постачальником без достатньої правової підстави, а тому двостороння реституція до цих правовідносин не застосовується, адже товар (обсяг енергії понад базову ціну) фактично не постачався.

6. Висновки суду.

6.1. З урахуванням викладеного суд дійщов висновку, щопозов належить задовольнити визнати недійсними додаткові угоди № 1/47Т/22 від 13.09.2022, № 1/52Т/22 від 27.09.2022 та № 63Т/22 від 14.11.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 350154/30Т/22 від 31.03.2022 та стягнути з відповідача 2 на користь позивача 40 647,42 грн безпідставно збережених коштів.

7. Судові витрати.

7.1. Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. Звертаючись з позовом, Івано-Франківська обласна прокуратура сплатила судовий збір у розмірі 9 689,60 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 74 від 22.01.2025.

7.3. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, враховуючи задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача 2.

Керуючись ст. 2, 86, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 256 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсними додаткові угоди № 1/47Т/22 від 13.09.2022, № 1/52Т/22 від 27.09.2022, № 63Т/22 від 14.11.2022 до договору постачання електричної енергії № 350154/30Т/22 від 31.03.2022, укладені між ПРИКАРПАТСЬКИМ НАЦІОНАЛЬНИМ УНІВЕРСИТЕТОМ ІМЕНІ ВАСИЛЯ СТЕФАНИКА та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРИКАРПАТЕНЕРГОТРЕЙД".

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРИКАРПАТЕНЕРГОТРЕЙД" (76019, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, ВУЛИЦЯ НАДРІЧНА, будинок 4-Б, ідентифікаційний код 42129720) на користь МІНІСТЕРСТВА ОСВІТИ І НАУКИ УКРАЇНИ (01135, місто Київ, пр. Берестейський, будинок 10, ідентифікаційний код 38621185) 40 647,42 грн (сорок тисяч шістсот сорок сім гривень сорок дві копійки.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРИКАРПАТЕНЕРГОТРЕЙД" (76019, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, ВУЛИЦЯ НАДРІЧНА, будинок 4-Б, ідентифікаційний код 42129720) на користь Івано-Франківської обласної прокуратури (вул. Грюнвальдська, буд. 11, м. Івано-Франківськ, ідентифікаційний код 03530483) 9 689,60 грн (дев`ять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять гривень шістдесят копійок) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.04.2026.

Суддя О. В. Малєєва