УХВАЛА

м. Київ

24.04.2026Справа № 910/16306/25

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Рєпкіної Ю. Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Департаменту забезпечення державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ВЕЙ ЕКС-ПОРТ"

про стягнення 238 597 398,24 грн,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 24.04.2026,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року Департамент забезпечення державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - позивач, Департамент) звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НЬЮ ВЕЙ ЕКС-ПОРТ" (далі - відповідач, Товариство) про стягнення 238 597 398,24 грн, з яких: 70 223 580,00 грн сума неповернутої попередньої оплати та 168 373 818,24 грн штрафних санкцій.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Департамент посилався на факт неналежного виконання відповідачем умов державного контракту № 5-1160 від 10.01.2025, державного контракту № 6-1160 від 10.01.2025, державного контракту № 56-1160 від 05.02.2025, державного контракту № 58-1160 від 07.02.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/16306/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.02.2026 та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

09.01.2026 через систему "Електронний суд" до суду надійшла заява Департаменту забезпечення державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2026 задоволено заяву Департаменту забезпечення державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 910/16306/25.

16.01.2026 через систему "Електронний суд" представником відповідача подано заяву про продовження строку на подання відзиву.

20.01.2026 через систему "Електронний суд" представником позивача подано заперечення на заяву відповідача про продовження строку на подання відзиву в якому викладено питання для позивача в порядку статті 90 ГПК України.

22.01.2026 через систему "Електронний суд" представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

26.01.2026 через систему "Електронний суд" представником позивача подано відповідь на відзив.

28.01.2026 через систему "Електронний суд" представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив.

30.01.2026 через систему "Електронний суд" представником відповідача подано клопотання про призначення експертизи та клопотання про зобов`язання позивача надати докази у належній процесуальній формі.

02.02.2026 (сформовано 30.01.2026) через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли заперечення на заяву відповідача про виконання процесуального обов`язку, на клопотання відповідача про зобов`язання надати докази в належний процесуальній формі та на клопотання про призначення судової експертизи. Також Департаментом була подана заява про збільшення розміру позовних вимог.

04.02.2026 через систему "Електронний суд" представником відповідача подано клопотання про долучення доказів.

У підготовче засідання 04.02.2026 прибув представник відповідача, представник позивача прийняла участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з власних технічних засобів.

Представник відповідача підтримав подані клопотання про продовження строку на подання відзиву, про зобов`язання позивача надати відповідь на запитання в порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України, про призначення експертизи та про зобов`язання подати докази в належній процесуальній формі. Також представник Товариства просив суд поновити строк на долучення доказів до матеріалів справи та долучити такі докази.

У свою чергу Департамент заперечував проти поданих клопотань, наголосивши на тому, що відповідачем пропущений строк на подання відзиву до суду. Позивач стверджував, що Товариством пропущений строк на подання клопотання про зобов`язання виконати процесуальний обов`язок - надати відповіді на питання в порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України. Департамент, посилаючись на те, що тягар доказування покладається виключно на сторону, яка порушила зобов`язання, і вона має надати переконливі докази, що підтверджують як існування форс-мажору, так і його прямий вплив на неможливість виконання договору, вважала безпідставним подане клопотання Товариства про зобов`язання надати докази у належній процесуальній формі. Позивач також вказував на відсутність підстав поновлення строку Товариству на подання клопотання про призначення експертизи, а також вказував на те, що призначення експертизи призведе до затягування розгляду справи.

За наслідками підготовчого засідання 04.02.2026 судом було вирішено прийняти заяву позивача про збільшення позовних вимог та здійснювати подальший розгляд справи у межах заявлених позовних вимог з урахуванням збільшення, а саме щодо стягнення з відповідача 246 794 232,00 грн, з яких: 70 223 580,00 грн складає сума неповернутої попередньої оплати та 176 570 652,00 грн штрафних санкцій. Також суд зобов`язав Департамент забезпечення державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України виконати вимоги статті 90 Господарського процесуального кодексу України в строк до 12.02.2026 та відмовив у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ВЕЙ ЕКС-ПОРТ" про призначення судової експертизи, у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ВЕЙ ЕКС-ПОРТ" про зобов`язання надати доказ Announcement No. 31 of 2024 у належній процесуальній формі. Підготовче засідання було відкладена на 05.03.2026 про що судом була постановлена відповідна ухвала суду.

11.02.2026 (сформовано 10.02.2026) через систему "Електронний суд" Департаментом забезпечення державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України на виконання вимог ухвали до суду були надані відповіді на питання в порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України із доказами скерування відповідачу.

05.03.2026 (сформовано 04.03.2026) Товариством до суду через систему "Електронний суд" були подані клопотання про долучення доказів - листів Адміністрації держспецзв`язку Департаменту забезпечення державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Міністерства закордонних справи України, а також клопотання про долучення доказів, в якому відповідач просив визнати поважними причини пропуску строку, поновити строк та долучити докази.

У підготовчому засіданні 05.03.2026, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Клопотання Товариства про долучення доказів - листів Адміністрації держспецзв`язку Департаменту забезпечення державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Міністерства закордонних справ України - суд приймає та долучає, оскільки про вказані докази відповідачем згадувалось у відзиві на позовну заяву та у попередньому підготовчому засіданні.

Щодо клопотання про долучення доказів, в якому відповідач просив визнати поважними причини пропуску строку, поновити строк та долучити докази суд зазначає наступне.

Приписами статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

За приписами статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (стаття 114 Господарського процесуального кодексу України).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущений строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи (стаття 119 Господарського процесуального кодексу України).

У заяві про визнання поважними причини пропуску строків та поновлення процесуального строку відповідач посилався на те, що у заяві свідка на питання № 5 (Чи був ДЗ Держспецзв`язку до укладення Державних контрактів обізнаний про запровадження експортного контролю КНР щодо БПЛА та їх компонентів?) Позивач зазначив: Станом на момент укладення Державних контрактів у січнілютому 2025 року ДЗ Держспецзв`язку не був обізнаний про запровадження експортного контролю Китайською Народною Республікою щодо безпілотних літальних апаратів та їх компонентів у значенні, яке б унеможливлювало виконання Державних контрактів. На той момент на території України не діяли жодні нормативно-правові акти, які б встановлювали відповідні обмеження щодо предмета Державних контрактів. ДЗ Держспецзв`язку, як служба державного замовника у сфері оборони, зобов`язана діяти виключно в межах законодавства України, тоді як ризики, пов`язані з дотриманням експортного контролю іноземних держав, визначенням джерел постачання та логістики, є сферою відповідальності суб`єкта господарювання і не можуть покладатися на державного замовника.

Натомість, у відповідь на адвокатський запит адвоката Савинського С.М., поданого 29.01.2026, Міністерство закордонних справ України (надалі МЗС України) повідомило:

- листом від 10.09.2024 МЗС України інформувало органи державної влади та установи України (у т.ч. Міністерство оборони України) стосовно опублікування Міністерством комерції КНР Повідомлення про оптимізацію та регулювання заходів експортного контролю за безпілотними літальними апаратами;

- листом від 30.10.2024 МЗС України інформувало органи державної влади та установи України (у т.ч. Міністерство оборони України) стосовно опублікування Положення щодо контролю за експортом товарів подвійного використання, які були затверджені Державною радою КНР 18.09.2024;

- листом від 04.12.2024 МЗС України інформувало органи державної влади та установи України (у т.ч. Міністерство оборони України) про набрання чинності 01.12.2024 в Китаї прийнятого Державною радою КНР Положення щодо контролю за експортом товарів подвійного використання.

Серед адресатів, які отримували відповідні листи та застереження серед інших вказані Міністерство оборони України та Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Зазначене, надає обґрунтовані підстави вважати, що позивач не тільки мав реальну можливість знати, а й був обізнаний про передбачуваність встановлених обмежень для поставки дронів DJI Mavic 3T за Державними контрактами, з огляду на що адвокат Савинський С.М. звернувся до Департаменту та Міністерства оборони України з новими адвокатськими запитами.

Суд зазначає, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України).

З представлених до суду копій адвокатських запитів адвоката Савинського С.М. до Департаменту та Міністерства оборони України вбачається. що останні датовані 04.03.2026, у той час, як відповіді позивача на питання в порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України, на які безпосередньо посилається адвокат відповідача, доставлені останньому 10.02.2026 о 18:05 в електронний кабінет в системі "Електронний суд", що підтверджується квитанцією № 5920329. Отже адвокатські запити були скеровані за день до підготовчого засідання, хоча інформація, яка стала підставою їх звернення була отримана представником відповідача за двадцять два календарні дні до підготовчого засідання - 10.02.2026.

Відповідно до приписів статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про відмову в поновленні процесуального строку та, як наслідок, залишення клопотання про долучення доказів (адвокатських запитів) Товариства без розгляду.

За наслідками підготовчого засідання 05.03.2026 судом була постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначений розгляд справи по суті в судовому засіданні 25.03.2026.

У судовому засіданні судом була оголошена перерва до 24.04.2026.

23.04.2026 через систему «Електронний суд» від Товариства до суду надійшло клопотання, в якому останній просить суд передати справу № 910/16306/25 за підсудністю до Господарського суду міста Києва на розгляді якого перебуває судова справа № 910/1765/26 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ВЕЙ ЕКС ПОРТ".

24.04.2026 через систему «Електронний суд» позивачем до суду були подані заперечення на клопотання відповідача.

У судовому засіданні 24.04.2026, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд дійшов висновку про наступне.

Приписами пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника (частина 13 статті 30 Господарського процесуального кодексу України).

У той же час, відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за умови відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, суд в межах цієї справи вирішує всі спори, стороною в яких є боржник, тобто визначений порядок передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

За таких обставин, з урахуванням того, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/1765/26 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Вей Екс-Порт» (ідентифікаційний ), а предметом даного позову є стягнення 238 597 398,24 грн, з яких: 70 223 580,00 грн сума неповернутої попередньої оплати та 168 373 818,24 грн штрафних санкцій з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Вей Екс-Порт», який є боржником у розмінні статті 20 Господарського процесуального кодексу України та статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає розгляду в межах справи № 910/1765/26 про банкрутство про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Вей Екс-Порт» (ідентифікаційний ).

Відповідно до пункту 1 частини 1 та частини 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріали даної справи № 910/16306/25 підлягають передачі за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/1765/26 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Вей Екс-Порт» (ідентифікаційний ).

Суд критично оцінює заперечення позивача щодо передачі справи за підсудністю та зазначає, що з введенням в дію 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд справи у спорах, наслідком вирішення яких може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника у справі про банкрутство, а також спори з вимогами до боржника за правилами статті 7 цього Кодексу підлягають розгляду виключно у межах справи про його банкрутство.

Системний аналіз змісту приписів статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд у сукупності із статтями 20, 30 Господарського процесуального кодексу України щодо предметної та територіальної юрисдикції (підсудності) свідчить, що принцип концентрації в межах справи про банкрутство всіх спорів, у яких стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна є універсальним і норми ГПК України чи КУзПБ не встановлюють винятків із цього правила, що забезпечує дієвість механізму забезпечення реалізації принципу конкурсного імунітету, а також судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, за яким усі рішення чи дії, що можуть вплинути на майнові активи боржника, мають бути підконтрольні суду, що здійснює провадження у справі про банкрутство.

Керуючись статтями 20, 30, 31, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Матеріали справи № 910/16306/25 за позовом Департаменту забезпечення державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України до Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ВЕЙ ЕКС-ПОРТ" про стягнення 238 597 398,24 грн передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/1765/26 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Вей Екс-Порт» (ідентифікаційний ).

2. Ухвала набирає законної сили 24.04.2026 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ