ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 914/1353/16(914/3218/23)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Картере В.І. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар"

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 29.01.2026 (колегія суддів у складі: Матущак О.І. - головуючий, Скрипчук О.С., Кравчук Н.М.)

у справі №914/1353/16(914/3218/23)

за позовом Акціонерного товариства "Мегабанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальви-Маркет"

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державного реєстратора Славської селищної ради Стрийського району Львівської області Свідрика Тараса Володимировича

про скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію припинення іпотеки та визнання права іпотекодержателя

в межах справи №914/1353/16

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальви-Маркет",

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст обставин справи

1. У провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/1353/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальви-Маркет" (далі - ТОВ "Мальви-Маркет"), порушена ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.06.2016 на підставі ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Зазначена справа перебуває на стадії судової процедури ліквідації банкрута - ТОВ "Мальви-Маркет", введеної постановою Господарського суду Львівської області від 20.07.2016. Повноваження ліквідатора ТОВ "Мальви-Маркет" виконує арбітражний керуючий Плесканка Олег Володимирович.

2. 27.10.2023 на розгляд Господарського суду Львівської області від Акціонерного товариства "Мегабанк" (далі - АТ "Мегабанк") надійшла позовна заява до ТОВ "Мальви-Маркет" про скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію припинення іпотеки щодо об`єктів нерухомого майна за адресою: м. Львів, вул. Литвиненка, 3 та визнання за АТ "Мегабанк" права іпотеки на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. 27.07.2006 за реєстраційним номером 3894.

3. Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.05.2025 позов задоволено.

4. Не погоджуючи з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 27.05.2025 у відповідних частинах та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Стислий виклад заяви про правонаступництво

5. Під час перегляду справи в апеляційному порядку, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар" (далі - ТОВ "ФК "Вінстар") подало до Західного апеляційного господарського суду клопотання про заміну АТ "Мегабанк" його правонаступником.

6. У поданому клопотанні заявник зазначає, що 08.09.2025 відбувся аукціон з продажу активів, за результатами якого 26.09.2025 між АТ "Мегабанк" та ТОВ "ФК "Вінстар" укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором №119/2006 від 25.07.2006, іпотечним договором від 25.07.2006, а також договорами поруки.

7. У зв`язку з викладеним, заявник вважає, що відповідно до умов договору про відступлення прав вимоги до ТОВ "ФК "Вінстар" перейшли права вимоги первісного кредитора та просить здійснити процесуальне правонаступництво позивача у справі №914/1353/16(914/3218/23), замінивши АТ "Мегабанк" його правонаступником - ТОВ "ФК "Вінстар".

8. У запереченнях на вказане клопотання представник відповідача зазначив, що ТОВ "Мальви-Маркет" повністю погасило заборгованість перед АТ "Мегабанк" до настання умови, передбаченої договором про відступлення прав вимоги від 26.09.2025 №GL43N1127772, укладеним між АТ "Мегабанк" та ТОВ "ФК "Вінстар".

Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції

9. Підставою визнання грошових вимог АТ "Мегабанк" саме як забезпеченого кредитора був нотаріально посвідчений договір №3894 від 25.07.2006, укладений між АТ "Мегабанк" та ТОВ "Мальви-Маркет" для забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Мальви-Маркет" за кредитним договором №119/2006 від 25.07.2006.

10. Іпотека була зареєстрована в Державному реєстрі іпотек, що підтверджується наданою інформацією з Державного реєстру.

11. Згідно з п. 1.2 іпотечного договору, з урахуванням договору про внесення змін до іпотечного договору від 07.03.2007, договору про внесення змін до іпотечного договору від 02.08.2007 та договору про внесення змін до іпотечного договору від 11.09.2007, предметом іпотеки є побутові приміщення площею 508,35 кв.м, номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 3464641; нежитлові приміщення площею 322,3 кв.м, номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 2055678; нежитлове приміщення площею 47,7 кв.м, номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 15301717; нежитлові приміщення підвалу площею 258,9 кв.м, приміщення першого поверху площею 464,6 кв.м, загальною площею 723,5 кв.м, номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 3464938; нежитлові приміщення площею 286,7 кв.м, номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 3465117, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Литвиненка, 3.

12. 26.09.2025 між АТ "Мегабанк", як попереднім кредитором, та ТОВ "ФК "Вінстар", як новим кредитором, укладено нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернелюх Л.В. договір №GL43N1127772 про відступлення права вимоги, де у п. 1 передбачено його предмет. Зокрема, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави та/або договорами та/або контрактами та/або договорами з розрахунково-касового обслуговування, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - "Основні договори", надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Стислий виклад ухвали господарського суду апеляційної інстанції

13. Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29.01.2026 відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ "ФК "Вінстар" про заміну АТ "Мегабанк" його правонаступником.

14. Господарський суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про заміну сторони її правонаступником, виходив з положень ч.ч. 1, 3 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та ст. 517 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

15. Господарський суд апеляційної інстанції виходив з того, що заявником не надано належних доказів переходу права вимоги, зокрема не підтверджено факту передачі первісним кредитором документів, що посвідчують таке право, а також не подано їх оригіналів або належним чином засвідчених копій.

16. Крім того, господарський суд апеляційної інстанції зазначив, що у заяві не визначено розмір кредиторських вимог, що унеможливлює встановлення обсягу прав, які нібито перейшли до заявника, та оцінку його процесуального статусу у справі.

17. Апеляційний господарський суд також врахував, що справа №914/1353/16(914/3218/23) розглядається у межах справи №914/1353/16 про банкрутство ТОВ "Мальви-Маркет", а позов подано АТ "Мегабанк" як забезпеченим кредитором, вимоги якого забезпечені іпотекою, з метою внесення змін до державних реєстрів у зв`язку з відсутністю записів про іпотеку щодо нерухомого майна, що належить боржнику.

18. При цьому, господарський суд апеляційної інстанції встановив, що наданий договір відступлення підтверджує перехід прав за основним зобов`язанням, однак не містить належного підтвердження переходу прав іпотекодержателя, що є визначальним з огляду на предмет спору, а відповідні зміни підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації з огляду на положення ч. 1 ст. 19 Закону України "Про іпотеку".

Стислий виклад вимог касаційної скарги та узагальнення доводів скаржника

19. ТОВ "ФК "Вінстар" (далі - скаржник) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить cкасувати ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 29.01.2026 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання про заміну позивача - АТ "Мегабанк" його правонаступником - ТОВ "ФК "Вінстар".

20. Скаржник як підставу касаційного оскарження судових рішень у справі зазначає обставини, передбачені абз. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

21. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник посилається на неправильне застосування господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. 52 ГПК України, ст.ст. 512-517 ЦК України, а також положень Закону України "Про іпотеку" та КУзПБ.

22. Скаржник зазначає, що між АТ "Мегабанк" та ТОВ "ФК "Вінстар" укладено договір відступлення права вимоги від 26.09.2025, який відповідно до ст.ст. 512, 514 ЦК України є належною правовою підставою для переходу до нового кредитора усіх прав первісного кредитора у зобов`язанні.

23. На думку скаржника, господарський суд апеляційної інстанції помилково застосував положення ст. 517 ЦК України, оскільки обов`язок передати документи, що посвідчують право вимоги, не впливає на сам факт переходу права вимоги, який виникає з моменту укладення договору відступлення.

24. Крім того, заявник вказує, що відповідно до ст. 516 ЦК України та положень Закону України "Про іпотеку" право забезпечення є похідним від основного зобов`язання, а відтак переходить до нового кредитора разом із правом вимоги без необхідності укладення окремого правочину щодо відступлення прав іпотекодержателя.

25. При цьому заявник посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постанові від 28.01.2021 у справі №50/311-б та постанові від 05.06.2018 у справі №5023/7064/11, відповідно до яких при вирішенні питання про правонаступництво у справі про банкрутство суд має дослідити обсяг і характер вимог нового кредитора; до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент їх переходу; обов`язок доведення наявності та дійсності вимог покладається на заявника.

26. Скаржник також зазначає, що господарський суд апеляційної інстанції безпідставно поклав на нього обов`язок доведення факту передачі оригіналів документів та визначення розміру кредиторських вимог, оскільки при вирішенні питання про процесуальне правонаступництво відповідно до ст. 52 ГПК України підлягає встановленню лише факт переходу прав у спірних правовідносинах, а не обсяг чи розмір вимог.

27. Окремо скаржник наголошує, що доводи відповідача щодо нібито погашення заборгованості не стосуються предмета розгляду заяви про правонаступництво та не можуть впливати на вирішення питання про заміну сторони у справі.

28. Також скаржник зауважує, що договір про відступлення прав вимоги №GL43N1127772 від 26.09.2025, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Черленюх Л.В., реєстр. №407, а відтак укладений в нотаріальній формі.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

29. У відзиві на касаційну скаргу Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зазначає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

30. Відповідно до ч. 2 ст. 295 ГПК України відзив на касаційну скаргу має містити, зокрема, обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги.

31. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 297 ГПК України учасники справи мають право приєднатися до касаційної скарги, поданої особою, на стороні якої вони виступали. До заяви про приєднання до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору та докази надсилання відповідної заяви іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

32. Поданий Фондом гарантування вкладів фізичних осіб документ, попри назву "відзив", не містить самостійного викладу заперечень щодо доводів касаційної скарги, а зводиться до підтримки вимог скаржника про скасування ухвали апеляційного господарського суду. За таких обставин Верховний Суд оцінює цей документ за його змістом, а не за назвою, як "заяву про приєднання до касаційної скарги". Водночас до такого відзиву (заяви про приєднання до касаційної скарги) не додано документа про сплату судового збору. Оскільки ГПК України не передбачає надання строку для усунення недоліків заяви про приєднання до касаційної скарги, поданий відзив (заява про приєднання до касаційної скарги) підлягає залишенню без розгляду.

33. Подібні за змістом висновки щодо застосування ст.ст. 295, 297 ГПК України викладено в постановах Верховного Суду від 11.04.2023 у справі №924/793/21, від 09.05.2023 у справі №910/158/22, від 24.05.2023 у справі №916/875/20, від 23.01.2024 у справі №908/174/20, від 11.06.2024 у справі №917/1710/23, від 24.09.2024 у справі №910/21998/21, від 22.04.2025 у справі №910/18089/23, від 15.01.2026 у справі №904/3993/19, від 02.04.2026 у справі №916/1507/21(916/2307/25).

34. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Мальви-Маркет" просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

35. ТОВ "Мальви-Маркет" зазначає, що господарський суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для процесуального правонаступництва, оскільки заявником не доведено належного переходу прав за іпотечним договором.

36. На думку ТОВ "Мальви-Маркет", укладений договір відступлення прав вимоги не підтверджує переходу прав іпотекодержателя, оскільки відсутній окремий нотаріально посвідчений договір відступлення прав за іпотечним договором, що суперечить вимогам ст. 24 Закону України "Про іпотеку".

37. Також відповідач зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази державної реєстрації переходу прав за іпотечним договором, а тому відсутні підстави вважати, що відповідні права перейшли до заявника.

38. Крім того, ТОВ "Мальви-Маркет" вказує, що заявником не визначено розмір кредиторських вимог та їх структуру, що унеможливлює встановлення обсягу його прав та належну оцінку процесуального статусу у даному провадженні.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

39. Предметом касаційного перегляду у цій справі є питання правильності застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права під час розгляду клопотання про заміну позивача його правонаступником у відокремленому спорі, що розглядається в межах справи про банкрутство.

40. Питання процесуального правонаступництва врегульовані ч. 1 ст. 52 ГПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

41. Відповідно до ст. 512 ЦК України підставами для заміни кредитора у зобов`язанні є: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

42. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

43. Відповідно до ст. 517 цього Кодексу первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

44. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

45. Відповідно до ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

46. Отже, законодавець передбачив можливість відступлення первісним кредитором новому кредитору як повного обсягу прав та обов`язків, належних йому на момент відступлення (універсальне правонаступництво), так і можливість відступлення прав лише у певній частині, що обумовлюється сторонами в договорі відступлення права вимоги (сингулярне правонаступництво).

47. Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

48. Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва господарському суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

49. Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 ГПК України, є похідним від правонаступництва у матеріальному правовідношенні. Для вирішення питання про заміну сторони правонаступником господарський суд має встановити факт переходу до заявника саме тих матеріальних прав та обов`язків, щодо яких виник спір.

50. Верховний Суд враховує, що процедура банкрутства поєднує як розгляд питань, пов`язаних із здійсненням провадження у справі про банкрутство, так і вирішення спорів, стороною в яких є боржник, що розглядаються у позовному провадженні.

51. Верховний Суд зазначає, що цей спір розглядається в межах справи про банкрутство за правилами позовного провадження, а тому питання процесуального правонаступництва у ньому вирішується за приписами ст. 52 ГПК України.

52. Водночас положення ст. 43 КУзПБ, які регулюють заміну кредитора у самій справі про банкрутство, безпосередньо до цих правовідносин не застосовуються, однак підлягають врахуванню як такі, що визначають особливості набуття статусу кредитора у відповідному провадженні.

53. Верховний Суд враховує правову позицію, викладену в ухвалі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.01.2025 у справі №922/1521/18(922/2869/17), відповідно до якої процесуальне правонаступництво у справі, що розглядається в межах справи про банкрутство, є похідним від набуття особою статусу учасника у відповідній справі про банкрутство.

54. Отже, передумовою для заміни позивача у цій справі, що розглядається у позовному провадженні в межах справи про банкрутство, є заміна цієї особи в основній справі про банкрутство та набуття нею статусу учасника у справі про банкрутство. На цьому неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема в ухвалах від 20.06.2024 у справі №910/18802/21(910/3246/22), від 13.11.2024 у справі №916/1950/16(916/4694/15) тощо.

55. Водночас матеріали цієї справи не містять належних та допустимих доказів того, що позивача у справі про банкрутство було замінено на заявника як правонаступника у встановленому законом порядку.

56. За відсутності доказів набуття заявником статусу кредитора у справі про банкрутство відсутні правові підстави для його залучення до участі у даній справі як правонаступника відповідного учасника.

57. Протилежний підхід, за якого питання про наявність підстав для заміни кредитора попередньо вирішується у відокремленому позовному спорі, є процесуально нелогічним, оскільки фактично створює визначеність щодо правонаступництва у провадженні, в якому заявник ще не набув статусу учасника у справі про банкрутство.

58. Наведені обставини самі по собі не свідчать про відсутність у заявника матеріально-правових підстав для набуття прав вимоги, а лише вказують на недоведеність таких обставин у межах цього судового провадження.

59. Саме тому з`ясування підстав заміни кредитора має відбуватися насамперед у межах основної справи про банкрутство, а питання про заміну позивача у відокремленому спорі є похідним від такого процесуального результату.

60. Верховний Суд звертає увагу, що визначення належного кредитора у справі про банкрутство шляхом його заміни правонаступником у встановленому законом порядку має важливе значення для всього провадження у справі про банкрутство, оскільки саме від цього залежить обсяг прав такої особи як учасника справи та можливість реалізації нею відповідних процесуальних прав у спорах, що розглядаються в її межах.

61. Такий підхід забезпечує узгодженість судових рішень у межах однієї справи про банкрутство, унеможливлює паралельне вирішення питання правонаступництва у різних провадженнях та сприяє дотриманню принципів правової визначеності і процесуальної економії.

62. Водночас матеріали цієї справи не містять належних та допустимих доказів того, що учасника справи №914/1353/16 про банкрутство ТОВ "Мальви-Маркет" - АТ "Мегабанк" було замінено на іншого учасника справи - ТОВ "ФК "Вінстар" у порядку процесуального правонаступництва.

63. За відсутності такого попереднього процесуального оформлення у справі №914/1353/16 про банкрутство ТОВ "Мальви-Маркет" відсутні правові підстави для заміни АТ "Мегабанк" на ТОВ "ФК "Вінстар" у цьому відокремленому спорі.

64. За таких обставин доводи касаційної скарги не спростовують правильності висновку апеляційного господарського суду про відсутність підстав для процесуального правонаступництва у цьому провадженні.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

65. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

66. Згідно зі ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

67. Частиною 1 ст. 311 ГПК України визначено, що суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

68. Згідно із ч. 4 ст. 311 ГПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

69. З огляду на зазначене ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 29.01.2026 слід змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а в іншій частині залишити без змін.

70. Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Судові витрати

71. У зв`язку з тим, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 308, 309, 311, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 29.01.2026 у справі №914/1353/16(914/3218/23) змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

3. В іншій частині ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 29.01.2026 у справі №914/1353/16(914/3218/23) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Картере

Судді С. Жуков

В. Пєсков