Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Біогаз-Україна»
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біогаз-Україна»
до Держаного підприємства «Гарантований покупець»
про стягнення 4354897,36 грн
Без виклику представників сторін
Товариство з обмеженою відповідальністю «БІОГАЗ-УКРАЇНА» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Держаного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення 4354897,36 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.04.2026 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Гарантований покупець» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Біогаз-Україна» заборгованість у розмірі 3322882 грн 25 коп., 3% річних у розмірі 49052 грн 97 коп., інфляційні втрати у розмірі 89848 грн 45 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 41541 грн 40 коп. Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення здійснювати нарахування 3 % річних на суму основного боргу 3322882 (три мільйони триста двадцять дві тисячі вісімсот вісімдесят дві) грн 25 коп., з урахуванням майбутніх часткових сплат основного боргу, починаючи з 27.08.2025 до моменту повної оплати боргу, за наступною формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С - несплачена сума основного боргу; 3 - розмір процентів; Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість; 100 - цифра сто; х - арифметична дія множення; символ «:» - арифметична дія ділення. Провадження у справі №910/10720/25 в частині позовних вимог про стягнення з Державного підприємства «Гарантований покупець» суми заборгованості у розмірі 884501 грн 06 коп. закрито. Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Біогаз-Україна» з Державного бюджету України частину сплаченого судового збору у розмірі 5307 грн 01 коп., сплаченої на підставі платіжної інструкції №5345 від 27.08.2025. В іншій частині позову відмовлено.

08.04.2026 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Біогаз-Україна» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 64800,00 грн.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву, заперечив проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Біогаз-Україна» про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про те, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. (частина 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону № 4508-IX від 18.06.2025)

За приписами ст.244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Судом встановлено, що при прийнятті судом рішення від 02.04.2026 у справі №91010720/25 Господарським судом міста Києва не було вирішено питання про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами п.п. 1-2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених 129 ГПК України.

Судом встановлено, що на підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем подано ордер серії АР №1267798 від 30.09.2025 року, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю №720 від 26.12.2008 року, копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 30.06.2025, копію додаткової угоди від 30.06.2025 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 30.06.2025, копію угоди про впровадження електронного документообігу від 16.10.2025 року, акт приймання-передачі послуг від 10.07.2025 на суму 6 300,00 грн., рахунок №39/06 від 30.06.2026 на суму 6 300,00 грн, акт приймання-передачі послуг від 28.08.2025 на суму 42 000,00 грн.; рахунок №32/08 від 28.08.2025 на суму 42 000,00 грн, акт приймання-передачі послуг від 24.11.2025 на суму 11 500,00 грн., рахунок №18/11 від 24.11.2025 на суму 11 500,00 грн, акт приймання-передачі послуг від 23.12.2025 на суму 5 000,00 грн, рахунок №16/12 від 23.11.2025 на суму 5 000,00 грн.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Дослідивши надані документи, суд приходить до висновку про співмірність вартості наданих послуг адвоката із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, та виконаних робіт.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 232, 233, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Біогаз-Україна» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/10720/25 задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Гарантований покупець» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27; ідентифікаційний код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Біогаз-Україна» (69600, м. Запоріжжя, Північне Шосе, 4, кім. 302; код ідентифікаційний код 36835907) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 64800 (шістдесят чотири тисячі вісімсот) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання: 13.04.2026

Суддя Я.В. Маринченко