ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про розстрочення виконання рішення суду

"14" квітня 2026 р. м. ХарківСправа № 922/2612/25

Господарський суд Харківської області у складі судді Добрелі Н.С.

за участю секретаря судового засідання Хруслової А.К.

розглянувши заяву АТ «УКРЕНЕРГОМАШИНИ» про розстрочення виконання судового рішення (вх. №7545/26 від 30.03.2026) у справі

за позовом Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ»
доАкціонерного товариства «УКРАЇНСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ»
про стягнення коштів

за участю представників:

стягувача Гижко О.Л.

боржника (заявника) Бакулін А.С.

ВСТАНОВИВ:

30.03.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від боржника АТ "УКРЕНЕРГОМАШИНИ" до Господарського суду Харківської області надійшла заява про розстрочення виконання судового рішення (вх. №7545/26), в якій просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2026 у справі №922/2612/25 за наступним графіком:

- до 30.04.2026 - 4.500,00 доларів США;

- до 31.05.2026 - 4.500,00 доларів США;

- до 30.06.2026 - 4.500,00 доларів США;

- до 31.07.2026 - 6.820,00 доларів США;

- до 31.08.2026 - 6.820,00 доларів США;

- до 30.09.2026 - 6.820,00 доларів США;

- до 31.10.2026 - 9.110,00 доларів США;

- до 30.11.2026 - 9.110,00 доларів США;

- до 31.12.2026 - 9.110,00 доларів США;

- до 31.01.2027 - 11.360 доларів США;

- до 16.02.2027 - залишок боргу 517.108,00 доларів США та 81.582.806,30грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.03.2026 у справі №922/2612/25 прийнято до розгляду заяву АТ "УКРЕНЕРГОМАШИНИ" та призначено судове засідання на 14.04.2026 о 12:30 год.

09.04.202 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від заявника надійшла заява з уточненнями (вх. №8556/26), в якій зазначив, що в графіку розстрочення боржником не були враховані витрати зі сплати судового збору в розмірі 975.018,68грн, у зв`язку з чим уточнив запропонований графік розстрочення, а саме останній платіж до 16.02.2027 вважати залишок боргу 517 108,80 дол США (з розрахунку сплати 507.688,82 доларів США - основного боргу; 6.619,20 доларів США заборгованість по процентам; 2.800,78 доларів США 3% річних) та 82.557.824,98грн.

09.04.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від стягувача надійшли пояснення (вх. №8561/26), в яких зазначив, що в запропонованому боржником графіку погашення не вірно зазначено суму в гривнях, що заплановано до погашення 16.02.2027, яку стягнуто за рішенням Господарського суду Харківського суду від 17.02.2026 у справі №922/2612/25, замість загальної суми 82.557.824,98 грн зазначено 81.582.806,30 грн, тобто не включені витрати зі сплати судового збору в розмірі 975.018,68 грн. Стягувач вважає, що наразі наявні законодавчо визначені підстави для встановлення розстрочки виконання рішення Господарського суду Харківського суду від 17.02.2026 у справі №922/2612/25 на 11 місяців згідно запропонованого графіку погашення та за умови повного відображення суми стягнення, тобто включення витрат зі сплати судового збору у розмірі 975.018,68 грн.

Присутній у судовому засіданні 14.04.2026 представник боржника підтримав подану заяву про розстрочення виконання судового рішення та просив суд її задовольнити з урахуванням додатково наданих уточнень щодо останнього платежу.

Представник стягувача в судовому засіданні 14.04.2026 проти задоволення поданої заяви боржника не заперечував.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.02.2026 у справі №922/2612/25 (далі - Рішення) стягнуто з АТ "УКРЕНЕРГОМАШИНИ" на користь АТ "УКРЕКСІМБАНК" наступну заборгованість:

1) за Кредитним договором від 24.12.2015 №68115K17:

- суму заборгованості за кредитом (основний борг) 579.015,15 доларів США;

- проценти за користування кредитом 7.549,11 доларів США;

- комісія за управління 34.008,42 грн;

- пеня 2.267.209,42 грн (перерахунок з доларів США);

- пеня 289,33 грн;

- 3% річних 376,86 грн та 3.194,54 доларів США;

- втрати від інфляції 1.043,71 грн.

2) за Договором про надання гарантії від 28.02.2018 №G07188/2/2018:

- комісія за управління 184.579,63 грн;

- 3% річних 3.169,22 грн;

- втрати від інфляції 13.156,70 грн.

3) за Договором про надання гарантії від 28.02.2018 №G07185/2/2018:

- комісія за управління 134.631,55 грн;

- 3% річних 2.355,74 грн;

- втрати від інфляції 9.596,45 грн.

4) за Договором про надання гарантії від 03.07.2019 №19-72GR0011:

- комісія за управління 291.414,20 грн;

- 3% річних 4.658,01 грн;

- втрати від інфляції 18.460,60 грн.

5) за Договором про виконання зобов`язань за врахованими векселями №21-72VZ0001:

- сума заборгованості за врахованими векселями 68.711.727,44 грн;

- проценти за врахованими векселями 9.756.129,02 грн;

- понесені витрати з опротестування векселів 150.000,00 грн.

- витрати зі сплати судового збору 975.018,68 грн.

24.03.2026 на примусове виконання Рішення Господарським судом Харківської області було видано відповідний наказ.

В обґрунтування заяви про розстрочку виконання Рішення боржник зазначає, що територія, майно боржника неодноразово були піддані обстрілам, в результаті чого зазнали руйнувань та пошкоджень. Загальна сума шкоди заподіяної боржнику внаслідок неодноразових обстрілів рф станом на листопад 2023 становила 557,8 млн. грн. У результаті зазначених обставин господарська діяльність боржника багато в чому паралізована. Відповідно до наказу Міністерства економіки України від 05.01.2026 №4 боржник є критично важливим підприємством для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Боржник включений до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, згідно з постановою КМУ від 04.03.2015 №83. Одночасне стягнення коштів за Рішенням критично відобразиться на фінансовому становищі боржника та на фінансовому стані Україні, оскільки підприємство боржника належить до суб`єктів господарювання державного сектору економіки та таке стягнення також є загрозою для сталого економічного розвитку Підприємства. Також підприємство боржника включено до переліку підприємств, державні пакети акцій яких підлягають приватизації. Разом із тим законодавством про приватизацію передбачений ряд обмежень у здійсненні господарської діяльності суб`єктом (підприємством), щодо якого розпочато процедуру приватизації на весь період її проведення, а також особливий порядок розпорядження його майном. Примусове виконання Рішення може призвести до неплатоспроможності боржника в подальшому, що у свою чергу призведе до неможливості або ускладнень щодо повного виконання самого Рішення.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав заяви про розстрочку виконання Рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до статті 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Так, вищезазначеними нормами визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду, оскільки у процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

За змістом частини четвертої статті 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Разом з тим, положення ГПК України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 ГПК України. Відповідно до вказаної статті господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що при вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Так, розстрочення судом виконання судового рішення має бути пов`язано з об`єктивними та виключними обставинами, які ускладнюють його вчасне виконання, при цьому розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів як стягувача, так і боржника, між цим, оскільки право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист, вирішуючи питання про відстрочення виконання рішення, суд не повинен надавати перевагу жодній із сторін.

Необхідною умовою при розгляді питання про розстрочення виконання рішення є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку розстрочення.

Існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, легітимні сподівання на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить майно цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008).

З метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін у національному законодавстві компенсація потерпілій стороні за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як потерпілої сторони; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Відповідно до положень статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Проаналізувавши наведені боржник в обґрунтування поданої заяви, суд дійшов висновку, що твердження боржника є переконливими та вказують на нездоланні причини, які виправдовують розстрочення виконання Рішення в даній справі. При цьому, дотримання принципу обов`язкового виконання судового рішення не повинно призводити до припинення фінансування першочергових зобов`язань боржника за відсутності реальної можливості виконати судове рішення.

При цьому, суд вважає загальновідомим та нормативно врегульованим питання відносно існування на території України надзвичайних обставин, а саме введення воєнного стану, що неодмінно впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків, обмежує безперешкодне провадження господарської діяльності. 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан, який на час розгляду заяви відповідача про відстрочення виконання Рішення не скасований.

Судом встановлено, що Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань одним із видів діяльності боржника є, зокрема, виробництво двигунів і турбін, крім авіаційних, автотранспортних і мотоциклетних двигунів.

Згідно з наказом Міністерства енергетики України від 04.06.2024 №215 АТ "УКРЕНЕРГОМАШИНИ" включено до Переліку підрядних організацій підприємств, установ та організацій паливно-енергетичного комплексу, які здійснюють будівництво, ремонт, відновлення, виготовлення та/або постачання обладнання, надають послуги, проводять інші інженерно-технічні заходи, спрямовані на забезпечення безперебійного функціонування Об`єднаної енергетичної системи та газотранспортної системи України в особливий період.

Наказами Міністерства енергетики України від 31.01.2025 №45 та від 05.01.2026 №4 АТ "УКРЕНЕРГОМАШИНИ" підтверджено статус критично важливого підприємства для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час боржник має стратегічне значення для економіки та безпеки України в особливий період.

Суд приймає до уваги, що матеріальний інтерес відповідача полягає у виконанні рішення суду таким чином, щоб це дозволило одночасно не збанкрутувати та продовжити господарську діяльність, а матеріальний інтерес позивача, натомість, полягає у виконанні рішення суду у даній справі повністю та протягом розумного строку.

Разом із тим, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність у позивача збитків саме у зв`язку з порушенням відповідачем строків виконання зобов`язання за Генеральною угодою, неналежне виконання якої відповідачем було предметом спору у справі №922/2612/25.

Суд враховує, що в силу закріплених в пункті 1 статті 6 Конвенції принципів на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява №6962/02).

Однак, за практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого ст. 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява №60858/00). Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 31.07.2019 у справі №904/4566/18 та від 20.09.2018 у справі № 905/2953/17.

Розстрочення виконання Рішення для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання таких рішень, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, відновити нормальну господарську діяльність з метою забезпечення повного виконання рішення та погашення заборгованості перед позивачем. При цьому сам позивач не заперечує проти задоволення поданої боржником заяви, розуміючи ситуацію, котра наразі склалася в країні.

З огляду на встановлені вище судом обставини, а також з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи баланс інтересів сторін, суд дійшов висновку, що розстрочення виконання Рішення на 11 місяців в повній мірі буде відповідати принципам справедливого судового розгляду в контексті частини першої статті 6 Конвенції, принципам рівності сторін перед законом і судом (стаття 7 ГПК України), забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами (стаття 15 ГПК України).

Суд зауважує, що в протилежному разі зміст права на розстрочку виконання рішення буде нівельовано (перетворено у правову фікцію) для сторони, котра звертається з відповідною заявою. З іншого боку, на думку суду, цей строк є необхідним і достатнім для проведення повного циклу господарських робіт, в результаті яких можуть бути одержані кошти, необхідні для виконання рішення суду. В підсумку такий крок буде забезпечувати досягнення розумного балансу між приватними й публічними інтересами. Так, зокрема, з одного боку буде задоволено приватний інтерес позивача в отриманні грошових коштів. А з іншого боку буде задоволено публічний інтерес в збереженні господарюючого суб`єкта, котрий є критично важливим підприємством для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, а також публічний інтерес у забезпеченні невідворотності виконання рішення суду.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена (частина сьома статті 331 ГПК України).

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви боржника АТ "УКРЕНЕРГОМАШИНИ" про розстрочення виконання судового рішення з урахування додатково поданих уточнень щодо сплати останнього платежу.

Керуючись статтями 73, 74, 76, 77, 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву АТ «УКРЕНЕРГОМАШИНИ» задовольнити.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2026 у справі №922/2612/25 за наступним графіком:

- до 30.04.2026 - 4.500,00 доларів США;

- до 31.05.2026 - 4.500,00 доларів США;

- до 30.06.2026 - 4.500,00 доларів США;

- до 31.07.2026 - 6.820,00 доларів США;

- до 31.08.2026 - 6.820,00 доларів США;

- до 30.09.2026 - 6.820,00 доларів США;

- до 31.10.2026 - 9.110,00 доларів США;

- до 30.11.2026 - 9.110,00 доларів США;

- до 31.12.2026 - 9.110,00 доларів США;

- до 31.01.2027 - 11.360 доларів США;

- до 16.02.2027 - залишок боргу 517.108,80 доларів США (з розрахунку сплати 507.688,82 доларів США основного боргу; 6.619,20 доларів США заборгованість по процентам; 2.800,78 доларів США 3% річних) та 82.557.824,98 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повну ухвалу підписано 15.04.2026.

Суддя Добреля Н.С.