ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/12379/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 (колегія суддів: Мельник О. В., Олексюк Г. Є., Гудак А. В.) у справі

за позовом Адміністрації Державної прикордонної служби України до Global Military Products, Inс. про стягнення 5 864 555,04 доларів США штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Хронологія спору

1. Адміністрація Державної прикордонної служби України звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Global Military Products, Inc. про стягнення коштів у розмірі 5 864 555,04 доларів США.

2. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 16.12.2025 відмовлено у відкритті провадження у справі № 910/12379/25.

3. Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та зобов`язати Господарський суд Хмельницької області відкрити провадження у справі.

4. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.01.2026 апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 16.12.2025 залишено без руху та надано 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме, надати належні докази на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами відповідачу.

5. На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху Адміністрація Державної прикордонної служби України 13.01.2026 подала заяву про усунення недоліків, до якої долучила докази направлення апеляційної скарги іншим учасникам справи, зокрема відповідачу, у вигляді скріншотів з електронної пошти.

Короткий зміст ухвали апеляційного суду

6. Північно-західний апеляційний господарський суд ухвалою від 21.01.2026 апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України повернув заявнику на підставі частини четвертої статті 174, статті 258 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк.

7. Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що надіслання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи можлива з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи або листом з описом вкладення, що є обов`язком заявника апеляційної скарги. Водночас скаржником не надано належних і допустимих доказів направлення копії апеляційної скарги на юридичну адресу вказаного учасника справи у паперовій формі листом з описом вкладення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. Адміністрація Державної прикордонної служби України звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду від 21.01.2026 та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

9. Суд касаційної інстанції відкрив касаційне провадження у цій справі на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України.

10. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що висновок апеляційного суду про ненадання позивачем належних доказів направлення копії апеляційної скарги відповідачеві в порядку статей 258, 259 ГПК України є необґрунтованим та таким, що не відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 27.11.2018 у справі № 914/2505/17, від 13.10.2021 у справі № 923/1379/20, від 15.07.2022 у справі № 914/1003/21, від 08.05.2023 у справі № 911/2003/22, від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21, щодо належності електронних доказів .

11. На переконання скаржника, роздруківки електронного листування між Адміністрацією Державної прикордонної служби України та Global Military Products, Inс.. які підтверджують надсилання позивачем на офіційну електронну пошту відповідача () копії апеляційної скарги є належним доказом в розумінні статей 258, 259 ГПК України.

12. Позивач також звертає увагу на неможливість направлення відповідачу, який є нерезидентом України, копії апеляційної скарги у паперовій формі рекомендованим листом з описом вкладення, оскільки згідно з чинними в Україні правилами надання послуг поштового зв`язку можливість надсилання міжнародних поштових відправлень (у тому числі листів) з описом вкладення не передбачена.

Позиція інших учасників справи

13. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу, що відповідно до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.

Позиція Верховного Суду

14. Предметом касаційного перегляду є ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

15. Відповідно до частини третьої статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

16. Відповідно до статті 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

17. Частиною сьомою статті 42 ГПК України визначено, якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (далі - ЄСІКС) або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

18. До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу (частина друга статті 260 ГПК України).

19. Положення частин першої, другої, четвертої статті 174 ГПК України визначають, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

20. Отже, після надходження апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має надати належну оцінку поданій апеляційній скарзі на предмет дотримання скаржником положень статті 258 ГПК України та відповідно вирішити питання про залишення апеляційної скарги без руху, відкриття або відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги скаржнику.

21. Зі змісту оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду вбачається, що апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України повернуто скаржнику на підставі частини четвертої статті 174, статті 258 ГПК України, оскільки скаржником не надано належних доказів на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами відповідачу.

22. При цьому апеляційним судом встановлено, що на підтвердження направлення копії апеляційної скарги на юридичну адресу відповідача позивачем було надано роздруківку скріншотів з електронної пошти, з якої не вбачається зміст вкладення, неможливо перевірити наявність накладення кваліфікованого електронного підпису учасника справи (його представника) відповідно до вимог вищевказаних законів України. Крім того, матеріали справи не містять доказів отримання зазначеного електронного листа відповідачем Global Military Products, Inс.

23. Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, скаржник стверджує, що апеляційним судом було неправомірно застосовано положення статті 259 ГПК України та Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі - Правила).

24. На думку позивача, формування опису вкладення передбачено виключно для внутрішніх поштових відправлень. Міжнародні поштові відправлення не передбачають можливості надсилання кореспонденції з описом вкладення. Оскільки відповідач (Global Military Products, Inc.) є нерезидентом, тому направлення копії апеляційної скарги відповідачу у паперовій формі рекомендованим листом з описом вкладення є неможливим.

25. Як встановлено апеляційним судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач Global Military Products, Ins є нерезидентом України, місцезнаходження якого є США (Сполучені Штати Америки).

26. Отже, він не зобов`язаний мати зареєстрований електронний кабінет у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

27. Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та відносини між ними врегульовані, зокрема, Законом України "Про поштовий зв`язок" та Правилами.

28. Статтею 1 Закону України "Про поштовий зв`язок" визначено терміни, зокрема, розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

29. Пунктом 62 Правил визначено, що підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є: поштові марки, наклеєні на письмову кореспонденцію або нанесені типографським способом на поштові конверти, поштові картки; електронні марки; відбитки державного знака, нанесені маркувальними машинами; відбитки про оплату письмової кореспонденції, нанесені друкарським чи іншим способом; розрахунковий документ про оплату послуги поштового зв`язку.

30. Відповідно до пункту 11 Правил поштові відправлення поділяються на внутрішні (пересилаються в межах України) та міжнародні (пересилаються за межі України, надходять до України, переміщуються через територію України транзитом).

31. Згідно із пунктом 8 Правил до міжнародних поштових відправлень належать: поштові картки - прості, рекомендовані; листи - прості, рекомендовані; поштові відправлення з оголошеною цінністю; відправлення для сліпих - прості, рекомендовані; дрібні пакети - рекомендовані; мішки "M" - рекомендовані; посилки - без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю; відправлення "EMS"; згруповані поштові відправлення "Консигнація".

32. Відповідно до пунктів 17, 47 Правил внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою, згідно з тарифами оператора поштового зв`язку. Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення.

33. Згідно із пунктами 19, 56, 63, 64 Правил міжнародні поштові відправлення приймаються для пересилання до країн, з якими встановлено поштовий обмін. Реєстровані міжнародні поштові відправлення приймаються для пересилання лише до країн, перелік яких та умови приймання поштових відправлень визначені у Керівництві з приймання міжнародних поштових відправлень, що формується операторами поштового зв`язку на підставі відомостей Міжнародного бюро Всесвітнього поштового союзу. Для пересилання міжнародних поштових відправлень (дрібних пакетів, відправлень з оголошеною цінністю, посилок, відправлень "EMS") відправник у встановленому порядку заповнює митні декларації у кількості, що визначена країною призначення у Керівництві з приймання міжнародних поштових відправлень. На міжнародних поштових відправленнях можуть наноситися відмітки, які свідчать про те, що оплату проведено в повному обсязі ("Taxe percue"). Для оплати міжнародних поштових відправлень можуть використовуватися міжнародні купони для відповіді, що видаються Міжнародним бюро Всесвітнього поштового союзу.

34. З огляду на викладене, Правилами надання послуг поштового зв`язку можливість надсилання оператором поштового зв`язку листів з описом вкладення передбачена тільки для внутрішніх поштових відправлень.

35. Натомість, міжнародні поштові відправлення (зокрема листи) виділено в окрему групу, щодо якої чинними в Україні Правилами надання послуг поштового зв`язку не передбачено можливості надсилання кореспонденції з описом вкладення, що унеможливлює виконання заявником апеляційної скарги вимог статті 259 ГПК України.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.11.2025 у справі № 914/3182/24, від 30.10.2023 у справі № 920/368/17, та від 27.02.2019 у справі № 910/7308/16.

36. Таким чином, Верховний Суд погоджується з доводами скаржника про те, що суд апеляційної інстанції помилково зазначив в оскаржуваній ухвалі про те, що апеляційна скарга разом з доданими до неї матеріалами мала бути направлена відповідачу у паперовій формі рекомендованим листом з описом вкладення.

37. Проте зазначені вище норми не звільняють скаржника від обов`язку надсилання копії апеляційної скарги стороні у справі. З огляду на те, що сторона у справі є нерезидентом України, таке направлення повинно підтверджуватися розрахунковим документом про здійснення міжнародного відправлення.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.02.2026 у справі № 911/871/23.

38. Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

39. Однак, апеляційний суд в ухвалі від 05.01.2026, залишаючи апеляційну скаргу без руху, не вказав належний спосіб усунення недоліків апеляційної скарги, зокрема, не вказав, які саме належні докази на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами відповідачу має надати позивач.

40. З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права (зокрема, частини другої статті 174 ГПК України), оскільки не надав скаржнику чіткого та зрозумілого роз`яснення щодо способу усунення недоліків, позбавивши скаржника можливості належним чином виконати вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

41. В свою чергу, електронне листування, на яке посилається скаржник, не замінює встановлений законом порядок надсилання відповідачу копії апеляційної скарги міжнародним поштовим відправленням.

42. У касаційній скарзі позивач з посиланням на постанови Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 914/2505/17, від 13.10.2021 у справі № 923/1379/20, від 15.07.2022 у справі № 914/1003/21, від 08.05.2023 у справі № 911/2003/22, від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21 щодо належності електронних доказів зазначає про те, що наявні у матеріалах справи роздруківки електронного листування є належним доказом повідомлення відповідача на його офіційну електронну пошту () про факт подання апеляційної скарги з урахуванням того, що відповідач у справі не є резидентом.

43. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21, на яку посилається скаржник, вирішуючи питання про те, чи можуть слугувати доказами факту поставки товару електронні докази у формі електронного листування за допомогою месенджерів, зазначила, що роздруківки електронного листування не є ані письмовими доказами, ані електронними документами (копіями електронних документів) в розумінні частини першої статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", які могли б, з урахуванням інших наявних у справі доказів, достовірно підтвердити факти укладення між сторонами договорів та їх виконання в конкретних відносинах. Якщо з урахуванням конкретних обставин справи суд дійде висновку про те, що відповідне листування дає змогу встановити його учасників та може підтверджувати ті чи інші доводи сторін, наприклад, щодо наявності між ними відповідних відносин, ведення певних перемовин тощо, суд може прийняти таке листування як доказ і в такому разі надати йому оцінку сукупно з іншими доказами у справі.

44. Верховний Суд у постанові від 13.10.2021 у справі № 923/1379/20 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, вирішуючи питання, чи є роздруківка листування електронною поштою допустимим доказом, зазначив, що обмін сторонами інформацією при виконанні договірних зобов`язань шляхом надіслання електронних листів уже давно став частиною ділових звичаїв в Україні. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

До аналогічних висновків щодо належності роздруківки електронного листування в якості доказу виконання договірного зобов`язання та існування певних правовідносин між сторонами дійшов Верховний Суд і у постанові від 27.11.2018 у справі № 914/2505/17, на яку посилається скаржник.

45. З наведеного вбачається, що висновки Верховного Суду у зазначених скаржником справах щодо належності електронного листування між сторонами в якості доказу на підтвердження вимог та заперечень учасників справи, та інших обставин, що мають значення для справи, не стосуються випадків застосування частини сьомої статті 42 ГПК України щодо надання доказів на підтвердження надсилання учасником справи копій документів іншим учасникам справи.

46. Отже, посилання скаржника на практику Верховного Суду щодо прийнятності електронного листування як доказу виконання господарських зобов`язань є нерелевантним, оскільки такі висновки не стосуються процесуального обов`язку сторони щодо належного повідомлення інших учасників про звернення до суду.

47. Натомість Верховний Суд у постанові від 08.05.2023 у справі № 911/2003/22 виснував, що якщо до спірних правовідносин є застосовною частина сьома статті 42 ГПК України, яка чітко передбачає можливість направляти іншим учасникам справи документи виключно з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в електронній формі, тобто на офіційну електронну адресу, то надсилання копії апеляційної скарги з додатками на електронну адресу (яка не має статусу офіційної) іншим учасникам справи є додатковим способом повідомлення про звернення до суду апеляційної інстанції, однак не є альтернативним.

48. Таким чином, за висновком Суду, електронне листування між особами (зокрема у застосунках-месенджерах) не може бути належним доказом надсилання апеляційної скарги іншому учаснику справи, оскільки частина сьома статті 42 ГПК України встановлює чіткий та вичерпний перелік способів виконання обов`язку щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи: або через Електронний кабінет ЄСІТС, або у паперовій формі листом з описом вкладення.

49. Як зазначалось раніше, якщо учасником справи є нерезидент України, обов`язок надсилання копій документів іншим учасникам справи здійснюється шляхом надсилання міжнародного поштового відправлення.

50. За таких обставин, з огляду на помилкове твердження апеляційного суду про необхідність подання доказів надсилання апеляційної скарги разом з описом вкладення, суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про її повернення скаржнику на підставі частини четвертої статті 174 та статті 258 ГПК України у зв`язку з неусуненням недоліків у встановлений судом строк.

51. Оскільки доводи касаційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (вирішення питання про відкриття апеляційного провадження).

Висновки Верховного Суду

52. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю і передати справу повністю для продовження розгляду.

53. Згідно із частиною шостою статті 310 ГПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

54. Беручи до уваги те, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, що унеможливило виконання скаржником вказівок суду щодо способу усунення недоліків, ухвала апеляційного господарського суду про повернення апеляційної скарги підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Судові витрати

55. Оскільки касаційна скарга підлягає задоволенню, а справа передачі для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, то з урахуванням положень статті 129 ГПК України розподіл судових витрат у справі (у цьому випадку судовий збір, сплачений за подання цієї касаційної скарги) має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України задовольнити.

2. Ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 скасувати, а справу № 910/12379/25 направити до Північно-західного апеляційного господарського суду зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач