ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
15 квітня 2026 року м. Черкаси справа № 925/5/26
25.03.2026, 30.03.2026 позивач, в особі свого представника звернувся, через систему «Електронний суд», до Господарського суду Черкаської області із заявою про розподіл судових витрат (вх.№ 4969/26, а.с. 115-116), доповненням до заяви (вх.№ 5211/26, а.с. 127), у яких просив суд стягнути з відповідача Черкаської міської ради на свою користь понесені позивачем судові витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі в розмірі 8625 грн, до заяв додав докази на підтвердження наявності і розміру цих судових витрат.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 30.03.2026 заяву позивача про розподіл судових витрат призначено до розгляду в судове засідання на 15.04.2026, про її розгляд повідомлено сторін.
26.03.2026 відповідач, в особі свого представника, через систему «Електронний суд», подав заяву (вх.№ 5107/26, а.с. 123-124) про зменшення розміру судових витрат у справі, вважаючи вказаний позивачем їх розмір завищеним і неспіврозмірним з ціною позову.
Сторони явку представників в судове засідання не забезпечили, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання відповідно до довідок суду про доставку електронних листів з ухвалою суду від 30.03.2026 року до їх електронних кабінетів, причини неявки представників не повідомили.
Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з п. 1 ч. 3 статті 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути заяву позивача у відсутності представників сторін.
Дослідивши заяву позивача про розподіл судових витрат (вх. №4969/26 від 25.03.2026 року), з урахуванням заяви (вх.№ 4969/26 від 30.03.2026), матеріали справи № 925/5/26 в частині, що її стосуються, та оцінивши їх у сукупності суд заяву позивача задовольняє частково з таких підстав.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 08.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 12.02.2026, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
Представник позивача подав 04.03.2026, 17.03.2026, через систему «Електронний суд», клопотання (вх. № 3630/26, а.с. 47-48; №4434/26, а.с. 68-69), про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.
В судових засіданнях 12.02.2026, 04.03.2026 задоволено клопотання позивача за вх. № 3630/26, долучено до матеріалів справи надані представником докази (ухвалою суду в протоколі судового засідання від 04.03.2026), оголошено перерву до 17.03.2026.
В судовому засіданні 17.03.2026 року суд залишив без розгляду клопотання позивача за вх. №4434/26 (ухвалою суду в протоколі судового засідання), представник позивача з підстав і у розмірі, викладених у позовній заяві, підтримав і просив суд задовольнити повністю, представник відповідача заперечував проти заявлених вимог та просив у задоволенні позову відмовити повністю. Суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та оголосив дату для оголошення вступної та резолютивної частин - 20.03.2026.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 20.03.2026 позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Смілянська,65» задоволено повністю, стягнено з Черкаської міської ради - 38076 грн 31 коп. боргу за послуги з утримання (управління) багатоквартирного будинку та 2422 грн 40 коп. витрат по оплаті судового збору.

25.03.2026 року позивач в особі адвоката Савости С.В. подав, через систему «Електронний суд», заяву про розподіл судових витрат (вх. № 4969/26),з урахуванням заяви (вх.№ 4969/26), яка є предметом розгляду, до заяви додав копії: договору про надання правничої (правової) допомоги №35/11/22 від 28.11.2022 року; додаткової угоди № 1 від 23.12.2024; акта приймання-передачі наданих послуг №1/2026 від 20.03.2026 на суму 8625 грн.; платіжної інструкції №802 від 25.03.2026 про сплату позивачем на користь адвоката Савости С.В. 8625 грн. оплати за підготовку та написання позовної заяви, участь в судових засіданнях у справі № 925/5/26 згідно акту №1/2026 від 20.03.2026, договору №35/11/22 від 28.11.2022.

Із доданих до позовної заяви і заяви про розподіл судових витрат документів вбачається, що 28.11.2022 між позивачем, як клієнтом, та адвокатом Савостою Сергієм Васильовичем укладено договір про надання правничої (правової) допомоги №35/11/22, в якому сторони погодили, зокрема, наступне:

п. 9 відшкодування клієнтом адвокату витрат на відрядження визначається додатковою угодою до цього договору. Робота адвоката оплачується погодинно, з урахуванням вартості 1 години роботи 1500 грн без ПДВ, за домовленістю між сторонами правова допомога може надаватися безоплатно. Факт надання правової допомоги за цим договором підтверджується підписаними обома сторонами актами виконаних робіт (наданих послуг);

п. 10 клієнт перераховує кошти адвокату протягом 30 банківських днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт (наданих послуг);

п. 13 термін дії договору з моменту підписання до 30.12.2024 включно, у разі відсутності у сторін повідомлень про припинення договору за місяць д закінчення терміну дії договору, договір вважається автоматично пролонгованим на наступний рік.

23.12.2024 року сторонами до договору про надання правничої (правової) допомоги №35/11/22 від 28.11.2022 погоджено додаткову угоду №1 (а.с. 120) умовами якої продовжено строк дії договору по 31.12.2028 включно.

20.03.2026 року сторонами погоджено акт приймання-передачі наданих послуг №1/2026 на загальну суму 8625 грн, в якому зазначено детальний опис наданих адвокатом послуг у справі №925/5/26: підготовка та підписання позовної заяви по справі №925/5/26 - 5 год за ціною 1500 грн за 1 год на суму 7500 грн; участь в судових засіданнях 45хв за ціною 1500 грн за 1 год на суму 1125 грн.

Платіжною інструкцією №802 від 25.03.2026 позивач сплатив на користь адвоката Савости С.В. 8625 грн. з призначенням платежу: «за підготовку та написання позовної заяви, участь в судових засіданнях у справі № 925/5/26 згідно акту №1/2026 від 20.03.2026, договору №35/11/22 від 28.11.2022».

Отже, предметом розгляду є вимога позивача про стягнення з відповідача 8625 грн., судових витрат, за надану позивачу адвокатом Савостою С.В. правничу допомогу у даній справі і постановлення додаткового рішення про це.

Згідно з ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 п. 3, ч. 3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

При цьому ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За обставин даної справи суд вбачає, що заява про розподіл судових витрат з доданням доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи були подані у строк, передбачений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Із матеріалів справи вбачається, що 28.11.2022 року позивачем і адвокатом Савостою С.В. укладено договір про надання правничої (правової) допомоги № 35/11/22, п.п. 9,10 якого визначено, що відшкодування клієнтом адвокату витрат на відрядження визначається додатковою угодою до цього договору. Робота адвоката оплачується погодинно, з урахуванням вартості 1 години роботи 1500 грн без ПДВ, за домовленістю між сторонами правова допомога може надаватися безоплатно. Факт надання правової допомоги за цим договором підтверджується підписаними обома сторонами актами виконаних робіт (наданих послуг); клієнт перераховує кошти адвокату протягом 30 банківських днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт (наданих послуг).

20.03.2026 року сторонами складено та підписано акт приймання-передачі наданих послуг №1/2026 на загальну суму 8625 грн, який містить перелік наданих адвокатом Савостою С.В. послуг в межах виконання договору про надання правничої (правової) допомоги№35/11/22 від 28.11.2022 року у справі № 925/5/26.

Платіжною інструкцією №802 від 25.03.2026 року позивач сплатив на користь адвоката Савости С.В. 8625 грн.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази надання адвокатом Савостою С.В. позивачу професійної правничої допомоги у даній справі, з урахуванням погодженого гонорару за послуги з надання правничої допомоги, фактичною сплатою їх позивачем, дають суду достатні підстави для покладення витрат позивача на отримання професійної правничої допомоги адвоката на відповідача.

Разом з тим суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність наданих послуг адвокатом Савостою С.В. до справи відповідач не надав. Дослідивши додані до позову і заяви про розподіл судових витрат доказів, суд недотримання позивачем (його представником) вимог частини третьої статті 126 ГПК України також не встановив.

Поряд з цим, аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 ГПК України, а також частини п`ятої статті 129 цього Кодексу дає суду підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом також враховано, що у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони та суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Разом з цим, за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 126 та частиною п`ятою статті 129 ГПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатом Савостою С.В. робіт, послуг, предмет позову, суд висновує про наявність підстав для не покладення на відповідача усіх витрат на професійну правничу допомогу позивача, на користь якого ухвалено судове рішення.

Підставою для цього суд вважає непропорційність розміру цих витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, а відтак і їх необґрунтованість, не співмірність і нерозумність.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про покладення на Черкаську міську раду судових витрат Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Смілянська,65 на професійну правничу допомогу у справі № 925/5/26 частково у розмірі 5000 грн., про що ухвалює додаткове рішення.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 221, 236-240, 244, 256 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Смілянська,65 про розподіл судових витрат вх. № 4969/26 від 25.03.2026 року задовольнити частково.

Стягнути з Черкаської міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 25212542, місцезнаходження: 18001, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Б,Вишневецького,36 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Смілянська,65; ідентифікаційний код юридичної особи 43233038, місцезнаходження: 18002, м.Черкаси, вул.Смілянська, 65 5000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

У задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Смілянська,65 в частині вимог про стягнення 3625 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складене 21.04.2026 року.

Суддя В.М. Грачов