ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 922/2145/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г. М. - головуючого, Краснова Є. В., Рогач Л. І.,

секретар судового засідання Зайченко О. Г.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АДР Сервіс Агро"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 (колегія суддів: Білоусова Я. О. - головуючий, Лакіза В. В., Мартюхіна Н. О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АДР Сервіс Агро"

до Філії Бурове управління "Укрбургаз" Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

про визнання додаткової угоди укладеною

за участю:

позивача: Чуб С. В. (адвокат)

відповідача: Сидорченко В. В. (адвокат), Собко О. В. (адвокат)

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи, що передували ухваленню оскарженого судового рішення

1.1 Товариство з обмеженою відповідальністю "АДР Сервіс Агро" звернулося до господарського суду з позовом до Філії Бурове управління "Укрбургаз" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про визнання додаткової угоди до договору про виконання сільськогосподарських робіт (послуг) укладеною.

1.2 Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.11.2025 позов задоволено.

1.3 Відповідач оскаржив це рішення в апеляційному порядку.

2. Короткий зміст оскарженого судового рішення

2.1 Постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 рішення суду скасовано, а провадження у справі закрито у зв`язку з тим, що спори, в яких відповідачем виступає філія чи представництво суб`єкта господарювання, не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи

3.1 У касаційній скарзі позивач просить постанову скасувати, а справу направити до апеляційного суду для продовження розгляду.

3.2 На обґрунтування касаційної скарги відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скаржник посилається на те, що:

- функціональні обмеження підсистеми "Електронний суд" не дозволяють коректно відобразити конструкцію "юридична особа в особі відокремленого підрозділу" у всіх полях форми, у зв`язку з чим у картці справи/формі подання могло відобразитися скорочене найменування, яке містить посилання на філію. При цьому, зазначено код ЄДРПОУ АТ "Укргазвидобування" - 30019775 та його місцезнаходження - 04053, Україна, місто Київ, вулиця Кудрявська, будинок, 26/28, що однозначно ідентифікує належного відповідача;

- протягом усього розгляду справи судом першої інстанції відповідач - АТ "Укргазвидобування" брало участь у судових засідання через свого представника, подавало відзив на позовну заяву, чисельні заяви та клопотання саме як відповідач - АТ "Укргазвидобування". Заяви було прийнято, розглянуто та враховано при розгляді справи судом, представника допущено до розгляду справи;

- як відзив на позовну заяву, так і апеляційну скаргу також було подано АТ "Укргазвидобування", підписані уповноваженими представниками на підставі довіреності, виданої АТ "Укргазвидобування";

- ані у позивача, ані у відповідача, ані у суду не виникло сумнівів, що спір про продовження договору існує і розглядається між сторонами договору - ТОВ "АДР Сервіс Агро" та АТ "Укргазвидобування" в особі філії БУ "Укрбургаз" АТ "Укргазвидобування";

- Верховний Суд неодноразово при розгляді справ висвітлював питання участі у справі юридичної особи за позовами, що виникають з діяльності філії, зокрема, і в справах № 305/1883/23 (Верховний Суд залишив в силі рішення суду першої інстанції, залишене в силі апеляційним судом, яким було задоволено позов до філії), у справі № 314/244/19 (Верховний Суд скасував постанову суду апеляційної інстанції, якою залишено в силі рішення суду першої інстанції, яким відмовлено у позові у зв`язку з неправильним визначенням позивачем кола відповідачів у справі), № 298/1398/21 (Верховний Суд скасував постанову апеляційного суду, якою було скасовано рішення суду про задоволення позову до філії, мотивовану тим, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі).

3.3 У відзиві на касаційну скаргу АТ "Укргазвидобування" просить закрити касаційне провадження з огляду на те, що позивач посилається на справи, правовідносини у яких не є подібними. Вважає безпідставними твердження позивача, що Електронний суд некоректно відобразив назву відповідача, оскільки назву сторони в Електронному суді визначає (заповнює у формі) сторона, яка подає процесуальний документ, а не Електронний суд.

3.4 АТ "Укргазвидобування" також зазначило, що висновок апеляційного суду в повній мірі враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у пункті 5.47 постанови від 11.01.2022 у справі № 904/1448/20, стосовно застосування статті 20, пункту 1 частини 1 статті 231, статті 278 ГПК України при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

4. Мотивувальна частина

4.1 Відповідно до частини 1 статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог, викладених у касаційній скарзі, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.2 Згідно статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

4.3 Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

4.4 Так, статтею 1 ГПК України унормовано, що цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

4.5 Відповідно до частини першої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

4.6 Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частина 2 статті 4 ГПК України).

4.7 Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. За змістом частини 1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

4.8 Склад учасників справи в господарському процесі визначено статтею 41 ГПК України, а саме, відповідно до частини 1 цієї статті у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

4.9 Статтею 44 ГПК України визначається процесуальна правоздатність та процесуальна дієздатність. Зокрема, усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність). Юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника (частини 1, 5).

4.10 За приписами статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

4.11 Зі змісту вказаних норм убачається, що сторонами в господарському процесі можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування. Водночас, до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатись також особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб (частина 3 стаття 4 ГПК України).

4.12 Відповідно до статті 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

4.13 Згідно з частинами 2, 3 статті 81 Цивільного кодексу України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюються Конституцією України та законом.

4.14 Частиною 4 статті 91 Цивільного кодексу України визначено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

4.15 Водночас, частинами 1, 2, 3, 5 статті 95 Цивільного кодексу України унормовано, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх утворила, і діють на підставі затвердженого нею положення або на іншій підставі, передбаченій законодавством іноземної держави, відповідно до якого утворено юридичну особу, відокремленими підрозділами якої є такі філії та представництва.

4.16 Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності або на іншій підставі, передбаченій законодавством іноземної держави, відповідно до якого утворено юридичну особу, відокремленими підрозділами якої є такі філії та представництва (частина 4 статті 95 Цивільного кодексу України).

4.17 За сформованою практикою Верховного Суду у справі № 918/479/23 філії та представництва господарюючого суб`єкта, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у господарському процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво суб`єкта господарювання, не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, у зв`язку із відсутністю сторони у господарському процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення господарського спору. З урахуванням цивільно-правового статусу філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу, як складової частини юридичної особи, що його створила.

4.18 У касаційній скаржник зазначає про те, що функціональні обмеження підсистеми ?Електронний суд? не дозволили йому коректно відобразити конструкцію ?юридична особа в особі відокремленого підрозділу? тому користуючись правами, визначеними ГПК України визначив відповідачем Акціонерне товариство "Укргазвидобування".

4.19 Однак такі доводи не відповідають визначенню відповідача у тексті позовної заяви, оскільки як у вступній частині позовної заяви, так і у її прохальній частині позивач вказав відповідачем не Акціонерне товариство "Укргазвидобування", а Філію Бурового управління "Укрбургаз" Акціонерного товариства "Укргазвидобування", просив укласти додаткову угоду саме із Філією Бурового управління "Укрбургаз" Акціонерного товариства "Укргазвидобування", при цьому, позивач не скористався своїм правом, передбаченим статтею 42 ГПК України, заявивши про це відповідне клопотання у разі наявності у нього особисто проблем із використання функціоналу ?Електронний суд?. У цій частині скаржник у касаційній скарзі не наводить мотивів своєї подальшої бездіяльності, а свої доводи зводить до повноважень представника Акціонерного товариства "Укргазвидобування".

4.20 Також скаржник у касаційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм права, вказує про неврахування висновків Верховного Суду у справах №№ 305/1883/23, 314/244/19, 298/1398/21.

4.21 Відповідно до частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

4.22 Мотивуючи свою постанову суд апеляційної інстанції послався на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі № 918/479/23, згідно яких з урахуванням цивільно-правового статусу філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу, як складової частини юридичної особи, що його створила. При цьому Верховний Суд послався на аналогічні висновки щодо процесуального статусу філій та представництв зроблені Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду (щодо цивільного процесу) у постановах від 14.06.2021 у справі № 760/32455/19, від 07.07.2021 у справі № 712/13066/18, від 10.11.2021 у справі № 552/2889/20, від 09.02.2022 у праві № 607/4090/21, від 09.02.2022 у справі № 213/4206/19, від 18.05.2022 у справі № 552/3667/19, від 08.03.2023 у справі № 464/4338/21.

4.23 Розглянувши касаційну скаргу у межах доводів та вимог, викладених у касаційній скарзі, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, з огляду на положення частини другої статті 287 ГПК України та відповідно до статті 300 цього Кодексу, Суд не вбачає правових підстав для скасування оскарженої постанови суду апеляційної інстанції.

4.24 Відповідно до статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

4.25 Враховуючи викладене підстав для зміни чи скасування судового рішення за мотивів та доводів, наведених у касаційній скарзі, Суд не вбачає.

4.26 Згідно з приписами статті 129 ГПК України судові витрати за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АДР Сервіс Агро" у справі № 922/2145/25 залишити без задоволення, а постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Є. В. Краснов

Л. І. Рогач