РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.04.2026Справа № 910/9602/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпром-контракт"

до Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд"

про стягнення 89859,10 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпром-контракт" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" про стягнення за Договором підряду від 16.11.2021 № 1974/КБ на виконання робіт з прокладання зовнішніх інженерних мереж К-1 по об`єкту: "Будівництво громадсько-житлового будинку з будівлею районного управління внутрішніх справ на вул. Кутузова, 18/7 у Печерському районі м. Києва" основного боргу в розмірі 216 516,61 грн., 3% річних у сумі 16596,08 грн. та 62096,67 грн. інфляційні втрат. Як зазначив позивач, право вимоги до відповідача за вказаним договором перейшло до позивача на підставі укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "БК "Інжбудмонтаж" Договору від 27.03.2024 № 27/03-24 про відступлення права вимоги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

25.08.2025 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

29.08.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив.

01.09.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли заяви про зменшення розміру позовних вимоги та повернення судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпром-контракт" про зменшення розміру позовних вимог, повернуто із Державного бюджету України 2464,20 грн. судового збору.

Відтак, після зменшення розміру позовних вимог, розгляд здійснюється щодо стягнення з відповідача 39951,96 грн. основного боргу, 12655,08 грн. 3% річних та 37252,06 грн. інфляційних втрат.

У відзиві на позовну заяву відповідач наголосив, що позивачем не надано оформленого акту передачі експлуатуючій організації об`єкту, у зв`язку з чим оплата виконаних робіт може бути здійснена виключно у розмірі 95%. При цьому, відповідачем сплачено після укладення договору про відступлення права вимоги від 27.03.2024 грошові кошти в сумі 150000 грн. До того ж, як зауважив відповідач, у позивача відсутнє право на нарахування інфляційних втрат та 3% річних за період до укладення договору про відступлення права вимоги. Одночасно, відповідач заявив про пропуск строку позовної давності.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

16.11.2021 між ТОВ «Будівельна компанія «Інжбудмонтаж» та відповідачем укладено Договір підряду № 1974/КБ на виконання робіт з прокладання зовнішніх інженерних мереж К-1 по об`єкту: «Будівництво громадсько-житлового будинку з будівлею районного управління внутрішніх справ на вул. Кутузова, 18/7 у Печерському районі м. Києва» (далі - Договір підряду № 1974/КБ), відповідно до п. 1.1. якого ТОВ «БК «ІНЖБУДМОНТАЖ» зобов`язувалося виконати роботи, передбачені п. 1.2. Договору відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації.

Пунктом 3.4.7. Договору підряду № 1974/КБ передбачено зобов`язання відповідача здійснити розрахунки за виконані роботи шляхом перерахування коштів на поточний рахунок ТОВ «БК«ІНЖБУДМОНТАЖ».

Відповідно до пункту 5.1. Договору підряду № 1974/КБ розрахунки проводяться шляхом оплати Боржником виконаних робіт на підставі документів по обліку в капітальному будівництві (форма КБ-2в, КБ-3). Порядок розрахунків, встановлений Сторонами у п. 5.4. Договору підряду № 1974/КБ, передбачає здійснення Відповідачем оплати у розмірі 95 відсотків від суми кожного оформленого Акту ф. КБ-2в, Довідки ф. КБ-3 з урахуванням авансових платежів до 15 числа місяця наступного за звітним.

Пункт 5.4. Договору підряду № 1974/КБ передбачає, що 5 відсотків відкладеного платежу (як гарантія виконання зобов`язань підрядника за договором) сплачуються замовником в строк до 90 календарних днiв пiсля оформлення акту передачі експлуатуючій організації, а у випадку виявлення дефектів під час прийняття, не пізніше ніж за 15 днів після повного усунення їх підрядником за свій рахунок.

Як слідує з Акту виконаних робіт за формою КБ-2в від 29.07.2022 (ф. КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 від 29.07.2022, підписаних обома сторонами, ТОВ «БК «Інжбудмонтаж» виконало роботи на суму 531 293,00 грн.

Проте, відповідач у встановлений Договором підряду № 1974/КБ строк своє зобов`язання по оплаті робіт у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед ТОВ «БК «Інжбудмонтаж» в сумі 39951,96 грн. (із урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

27.03.2024 між позивачем, як новим кредитором, та ТОВ «БК «Інжбудмонтаж», як первісним кредитором, укладений Договір № 27/03-24 про відступлення права вимоги (далі - договір відступлення), відповідно до п. 1.1 якого первісний кредитор в порядку та на умовах визначених цим договором, передає (відступає) новому кредиторові, а новий кредитор набуває (приймає) право вимоги та інші права, що належить первісному кредитору або можуть виникнути у майбутньому на підставі, зокрема, договору підряду № 1974/КБ від 16.11.2021, укладеного між первісним кредитором та ПрАТ "Холдингова компанія "КИЇВМІСЬКБУД", в тому числі щодо виконання грошових зобов`язань до боржника в розмірі 216 516,61 грн., що виникли за договором підряду № 1974/КБ від 16.11.2021.

Згідно з п. 1.2. договору відступлення новий кредитор одержує права (замість первісного кредитора) вимагати від боржника за основним договором належного виконання зобов`язань за основним договором в обсязі, визначеному в п.1.1. цього договору.

У пункті 3.1. договору відступлення вказано, що підписання новим кредитором цього договору підтверджує отримання документів, які підтверджують право вимоги до боржника за основним договором.

Пунктом 1.4 договору відступлення передбачено, що права, визначені основними договорами, переходять до нового кредитора в день підписання цього договору. Права вимоги, що переходять до нового кредитора, включають в себе права, щодо яких здійснюється або може здійснюватися в майбутньому судове або виконавче провадження з приводу виконання зобов`язань за основними договорами.

27.03.2024 відповідачу направлено повідомлення про укладення договору про відступлення права вимоги за Договором підряду № 1974/КБ від 16.11.2021 року.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач сплатив на рахунок позивача грошові кошти в сумі 150000 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 29.08.2024 № 1188.

Надалі, 30.05.2025 позивач звернувся до відповідача з вимогою від 28.05.2025 № 28/3 на суму 216 516,61 грн. щодо сплати боргу за Договором підряду № 1974/КБ від 16.11.2021 року.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, на підставі Договору про відступлення права вимоги від 27.03.2024 № 27/03-24 права вимоги до відповідача за Договором підряду від 16.11.2021 № 1974/КБ перейшли до позивача.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до частини 1 статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (частина 1 статті 854 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 3 статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 4 статті 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Із матеріалів справи слідує, що сторонами за Договором підряду від 16.11.2021 № 1974/КБ підписані Акт виконаних робіт за формою КБ-2в від 29.07.2022 (ф. КБ-2в) та Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 від 29.07.2022 на суму 531 293,00 грн.

Разом із цим, після здійснення часткових оплат у рахунок погашення боргу за Договором підряду від 16.11.2021 № 1974/КБ, залишок заборгованості наразі складає 39951,96 грн.

При цьому, судом прийнято до уваги, що згідно з п. 5.4. Договору підряду № 1974/КБ 5 відсотків відкладеного платежу (як гарантія виконання зобов`язань підрядника за договором) сплачуються замовником в строк до 90 календарних днiв пiсля оформлення акту передачі експлуатуючій організації, а у випадку виявлення дефектів під час прийняття, не пізніше ніж за 15 днів після повного усунення їх підрядником за свій рахунок.

Водночас, матеріали справи доказів оформлення акту передачі експлуатуючій організації не містять.

Як зауважив позивач, відповідач не надав підтверджуючих документів щодо відсутності акту передачі експлуатуючій організації.

Відповідно до частин 1-4 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У той же час, позивач не скористався процесуальним правом на витребування доказів, та відомостей щодо оформлення акту передачі експлуатуючій організації за Договором підряду від 16.11.2021 № 1974/КБ до матеріалів справи жодною стороною не надано.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про не доведення позивачем настання строку оплати 5 % за Актом виконаних робіт за формою КБ-2в від 29.07.2022 у сумі 26564,65 грн.

Відтак, з урахуванням залишку боргу 39951,96 грн. та за вирахуванням 26564,65 грн. (5 % відкладеного платежу) із відповідача підлягають стягненню 13387,31 грн.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Із наданого позивачем розрахунку слідує, що останнім нараховано на суму боргу з урахуванням часткових оплат, проте без вирахування 5 % відкладеного платежу, 12655,08 грн. 3% річних та 37252,06 грн. інфляційних втрат за загальний період із 16.08.2022 до 14.07.2025 року.

За арифметичним перерахунком суду, здійсненим за вирахуванням 5 % відкладеного платежу в розмірі 26564,65 грн., з відповідача підлягають стягненню 10334,13 грн. 3% річних та 29175,51 грн. інфляційних втрат.

Суд зауважує, що за змістом статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою.

Відтак, позивачем правомірно нараховано компенсаційні виплати за період із 16.08.2022, тобто до укладення договору відступлення права вимоги від 27.03.2024 № 27/03-24.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з положеннями статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Відповідно до статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

У пункті 1 частини 2 статті 258 ЦК України вказано, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частинами 3, 4 статті 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Разом із цим, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин, дія якого тривала до 30.06.2023 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину".

Одночасно, відповідно до Закону України від 24.02.2022 №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" затверджено відповідний Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який у подальшому неодноразово продовжувався та триває й наразі.

Згідно з пунктом 19 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії".

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивачем строк позовної давності за вимогами про стягнення основного боргу, інфляційних втрат та трьох процентів річних не сплив.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (01010, м. Київ, вул. Омеляновича-Павленка Михайла, будинок 4/6; ідентифікаційний код 23527052) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпром-контракт» (07401, Київська обл., Броварський р-н, місто Бровари, вул. Київська, будинок 135, офіс 1; ідентифікаційний код 45061283) 13387 (тринадцять тисяч триста вісімдесят сім) грн. 31 коп. основного боргу, 10334 (десять тисяч триста тридцять чотири) грн. 13 коп. трьох процентів річних, 29175 (двадцять дев`ять тисяч сто сімдесят п`ять) грн. 51 коп. інфляційних втрат, а також 634 (шістсот тридцять чотири) грн. 76 коп. витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова