Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши матеріали справи
за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинок Венеція 10/1
до Товариства з обмеженою відповідальністю Територіальне міжгосподарче об`єднання Ліко-Холдінг
про стягнення 287 324,96 грн.,
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Територіальне
міжгосподарче об`єднання Ліко-Холдінг
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинок Венеція 10/1
про визнання недійсними пунктів рішень загальних зборів,
Без повідомлення учасників справи.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинок Венеція 10/1 (далі позивач, ОСББ/Об`єднання) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Територіальне міжгосподарче об`єднання Ліко-Холдінг (далі відповідач, Товариство) грошових коштів у загальному розмірі 287 324,96 грн., з яких: 256 639,20 грн. основний борг зі сплати протягом березня-серпня 2025 року внесків на утримання будинку та прибудинкової території, вивезення твердих побутових відходів, великогабаритних та ремонтних побутових відходів, 21 923,90 грн. пеня, 4 243,32 грн. 3 % річних, 4 518,54 грн. інфляційні втрати.
У позовній заяві Об`єднання також вказувало, що попередній розрахунок суми судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, які воно понесло і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, орієнтовно становить 30 000,00 грн., а докази на підтвердження такого розміру будуть надані останнім протягом 5-ти днів з дати прийняття відповідного рішення суду.
24.10.2025 року через систему Електронний суд надійшла зустрічна позовна заява Товариства від 24.10.2025 року до Об`єднання про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів ОСББ в частині затвердження Порядку сплати внесків і платежів співвласників та власників машиномісць та роботу з боржниками в багатоквартирному будинку за адресою: вул. Самійла Кішки, 10/1, Київ ОСББ ВЕНЕЦІЯ 10/1 від 23.03.2024 року, оформленого пунктом 7 протоколу від 18.04.2024 року № 2 позачергових загальних зборів ОСББ, а також визнання недійсним пункту 11 Порядку.
Ухвалою від 28.10.2025 року господарський суд міста Києва залишив зустрічну позовну заяву Товариства без руху з одночасним встановленням останньому строку та способу усунення її недоліків.
28.10.2025 року через систему Електронний суд надійшла заява Об`єднання від 28.10.2025 року № 28/10/2025 про стягнення з Товариства витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі в розмірі 30 000,00 грн. До цієї заяви позивач долучив, зокрема, копію акту від 28.10.2025 року надання правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 01.03.2024 року та додатку № 15 від 29.09.2025 року на загальну суму 30 000,00 грн., а також копію платіжної інструкції від 28.10.2025 року № 902 про оплату Об`єднанням вартості вищенаведених послуг на суму 30 000,00 грн. на користь адвоката Андрушка Ігоря Петровича.
03.11.2025 року через систему Електронний суд надійшла заява Товариства від 03.11.2025 року про усунення недоліків зустрічної позовної заяви.
18.11.2025 року через систему Електронний суд надійшов відзив ОСББ від 18.11.2025 року на зустрічну позовну заяву, в якому останнє, зокрема, зазначило, що попередній розрахунок суми судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, які воно понесло і які очікує понести у зв`язку із розглядом зустрічного позову Товариства, орієнтовно становить 20 000,00 грн., а докази на підтвердження такого розміру будуть надані Об`єднанням протягом 5-ти днів з дати прийняття відповідного рішення суду.
Ухвалою від 10.12.2025 року суд відклав підготовче засідання на 17.12.2025 року.
20.01.2026 року через систему Електронний суд надійшла заява Товариства від 20.01.2026 року про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу до 3 000,00 грн.
У судовому засіданні 21.01.2026 року оголошувалася перерва до 03.02.2026 року.
Судове засідання, призначене на 03.02.2026 року, не відбулось, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Ломаки В.С.
Ухвалою від 24.03.2026 господарський суд міста Києва призначив судове засідання на 07.04.2026 року.
Рішенням від 07.04.2026 року в справі № 910/12405/25 господарський суд міста Києва частково задовольнив первісний позов Об`єднання та стягнув з Товариства на користь ОСББ 256 639,20 грн. основного боргу зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, вивезення твердих побутових відходів, великогабаритних та ремонтних побутових відходів, 4 243,32 грн. 3 % річних, 4 518,54 грн. інфляційних втрат та 3 184,81 грн. витрат по сплаті судового збору; у задоволенні решти вимог первісного позову суд відмовити. У той же час, означеним рішенням господарський суд міста Києва частково задовольнив зустрічний позов Товариства, визнав недійсним пункт 11 Порядку сплати внесків і платежів співвласників та власників машиномісць та роботу з боржниками, в багатоквартирному будинку за адресою: місто Київ, вулиця Самійла Кішки, будинок 10/1, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинок Венеція 10/1, затвердженого рішенням загальних зборів Об`єднання від 23.03.2024 року, та стягнув з Об`єднання на користь Товариства 2 422,40 грн. витрат по сплаті судового збору. У задоволенні решти вимог зустрічного позову суд відмовив.

08.04.2026 року через систему Електронний суд надійшла заява Об`єднання від 08.04.2026 року № 08/04/2026, в якій останнє просило суд стягнути на його користь з Товариства витрати на оплату професійної правничої допомоги в загальній сумі 50 000,00 грн. До цієї заяви ОСББ долучило, зокрема, копії укладеного між ним та адвокатом Андрушком Ігорем Петровичем договору про надання правничої допомоги від 01.03.2024 року разом із додатками від 29.09.2025 рок № 15 та від 07.11.2025 року № 16 до нього, актів надання правничої допомоги від 28.10.2025 року на суму 30 000,00 грн. та від 08.04.2026 року на суму 20 000,00 грн., а також платіжних інструкцій від 28.10.2025 року № 902 на суму 30 000,00 грн. та від 08.04.2026 року № 1204 на суму 20 000,00 грн.

Відповідно до приписів статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу

Згідно з частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені приписи, суд дійшов висновку про розгляд заяви Об`єднання від 08.04.2026 року № 08/04/2026 про відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги у справі № 910/12405/25 без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву ОСББ від 08.04.2026 року № 08/04/2026 про відшкодування понесених ним витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України.

У позовній заяві Об`єднання вказало, що попередній розрахунок суми судових витрат останнього на оплату професійної правничої допомоги у цій справі становить 30 000,00 грн. Разом із тим, у відзиві від 18.11.2025 року на зустрічну позовну заяву ОСББ зазначило, що попередній розрахунок суми судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, які воно понесло і які очікує понести у зв`язку із розглядом зустрічного позову Товариства, складає 20 000,00 грн.

У заяві від 08.04.2026 року № 08/04/2026 Об`єднання просило суд стягнути з Товариства понесені ним витрати на оплату професійної правничої допомоги в справі № 910/12405/25 у загальному розмірі 50 000,00 грн. (30 000,00 грн. за первісним позовом, 20 000,00 грн. за зустрічним позовом).

За змістом статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

На підтвердження дійсного розміру понесених Об`єднанням витрат на оплату професійної правничої допомоги в даній справі останнє надало суду, зокрема, копію укладеного 01.03.2024 року між ним (клієнт) та адвокатом Андрушком Ігорем Петровичем (адвокат) договору про надання правничої допомоги (далі Договір), за змістом якого адвокат зобов`язався здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені Договором, а клієнт зобов`язався оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.

У пункті 4.1 Договору його сторони погодили, що отримання гонорару (винагороди) адвокатом за надання правничої допомоги відбувається у готівковий чи безготівковий спосіб. Розмір гонорару (винагороди) визначається сторонами.

Оплата здійснюється за домовленістю сторін шляхом попередньої оплати, оплати частинами або оплати після надання відповідної правничої допомоги.

На вимогу однієї із сторін конкретний вид правничої допомоги, що надається в рамках даного Договору, може визначатися у додатках до даного Договору або в рахунках на оплату.

У Додатку від 29.09.2025 року № 15, який визначає вид правничої допомоги та розмір винагороди (гонорар), які надаються адвокатом клієнту в рамках Договору, його сторони погодили, що розмір такої винагороди (гонорару) за надання послуг правничої допомоги, пов`язаної з підготовкою та поданням позовної заяви та розглядом справи в суді першої інстанції за позовом Об`єднання до Товариства про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, платежів за вивезення твердих побутових відходів, великогабаритних та ремонтних відходів за період березень-серпень 2025 року, становитиме:

1. витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з підготовкою та розглядом справи:

1.1. консультація клієнта, узгодження правової позиції 5 000,00 грн.;

1.2. підготовка, оформлення та подання позовної заяви до суду 15 000,00 грн.;

1.3. підготовка, оформлення та подання до суду інших необхідних процесуальних документів та заяв по суті в даній справі 5 000,00 грн.;

2. витрати на професійну правничу допомогу адвоката щодо представництва у суді першої інстанції, у тому числі участь у судових засіданнях 5 000,00 грн.

Всього: 30 000,00 грн.

Крім того, у Додатку від 07.11.2025 року № 16, який визначає вид правничої допомоги та розмір винагороди (гонорар), які надаються адвокатом клієнту в рамках Договору, його сторони погодили, що розмір такої винагороди (гонорару) за надання послуг правничої допомоги, пов`язаної з розглядом справи № 910/12405/25 в суді першої інстанції за зустрічною позовною заявою Товариства до Об`єднання, у тому числі підготовка, оформлення та подання відзиву на зустрічну позовну заяву, підготовка, оформлення та подання до суду інших необхідних процесуальних документів та заяв по суті в даній справі, витрати на професійну правничу допомогу адвоката щодо представництва у суді першої інстанції, у тому числі участь у судових засіданнях, становитиме 20 000,00 грн.

Слід зазначити, що у матеріалах справи наявні копії підписаних між Об`єднанням та адвокатом актів надання правничої допомоги за Договором (Додатками № 15 та № 16 до нього) від 28.10.2025 року на суму 30 000,00 грн. (період надання правничої допомоги: 29.09.2025 28.10.2025), а також від 07.11.2025 року на суму 20 000,00 грн. (період надання правничої допомоги: 07.11.2025 08.04.2026), які були оплачені Об`єднанням у повному обсязі згідно з наявними у матеріалах справи копіями платіжних інструкцій від 28.10.2025 року № 902 на суму 30 000,00 грн. та від 08.04.2026 року № 1204 на суму 20 000,00 грн.

У той же час, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Однак, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони у разі наявності її заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Оцінюючи подані Об`єднанням на підтвердження понесених ним адвокатських витрат документи, суд виходить з того, що відповідні витрати не повинні мати надмірний характер, а також мають відповідали критеріям співмірності, розумності та обґрунтованості такого розміру, з урахуванням обставин справи.

Вирішуючи питання обґрунтованості та пропорційності заявленого Об`єднанням до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу до предмета спору в даній справі (з урахуванням як первісного, так і зустрічного позовів), суд врахував, зокрема, подані Товариством заперечення проти стягнення з нього заявлених витрат ОСББ на оплату послуг професійної правничої допомоги та їх зменшення (заява від 20.01.2026 року) з посиланням на їх неспівмірність зі складністю даної справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, а також кількість, обсяг, зміст та обґрунтованість підготовлених адвокатом ОСББ процесуальних документів та результати їх розгляду.

Суд врахував й посилання Товариства на те, що аналогічні за характером та змістом послуги з правової допомоги, що надавалися ОСББ за Додатком № 15 до Договору, вже були надані останньому адвокатом в рамках справи № 910/1196/25, яка є тотожною зі справою № 910/12405/25, і наведені справи мають однаковий обсяг матеріалів, ідентичне обґрунтування первісних позовних вимог та розглядалися у загальному позовному провадженні.

Суд взяв до уваги й те, що надані Об`єднанням документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат, а також складності справи.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року в справі № 910/2170/18.

Так, у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, пунктах 34-36 рішення у справі Гімайдуліна і інші проти України від 10.12.2009 року, пункті 80 рішення у справі Двойних проти України від 12.10.2006 року, пункті 88 рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року також зауважено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є розумним та обґрунтованим.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За умовами пункту 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу), у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведені обставини, з урахуванням предмету та підстав первісних та зустрічних позовних вимог, складності справи, оцінюючи фактичні витрати Об`єднання з урахуванням всіх аспектів цієї справи, беручи до уваги, зокрема, викладені Товариством заперечення проти розміру витрат на оплату послуг адвоката з відповідними обґрунтуваннями та клопотання про їх зменшення, а також враховуючи дублювання частини послуг у Додатках № 15 та № 16 до Договору і часткове задоволення як первісних вимог Об`єднання, так і зустрічних вимог Товариства в даній справі, з огляду на те, що заявлений ОСББ до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу, на переконання суду, не повністю відповідає критеріям співмірності та пропорційності, керуючись принципом розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з Товариства на користь Об`єднання витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12 500,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинок Венеція 10/1 від 08.04.2026 року № 08/04/2026 про розподіл судових витрат у справі № 910/12405/25 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Територіальне міжгосподарче об`єднання Ліко-Холдінг (03191, місто Київ, вулиця Самійла Кішки, будинок 8, кабінет № 71; ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинок Венеція 10/1 (03189, місто Київ, вулиця Самійла Кішки, будинок 10/1; ) 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на оплату професійної правничої допомоги.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти вимог заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинок Венеція 10/1 від 08.04.2026 року № 08/04/2026 про розподіл судових витрат у справі № 910/12405/25 відмовити.

5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) додаткове рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено та підписано 16.04.2026 року

Суддя В.С. Ломака