ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" квітня 2026 р. Справа №924/1244/25

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., за участю секретаря судового засідання Нечаюк А.О., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ''Газопостачальна компанія ''Нафтогаз Трейдинг'', м. Київ

до міського комунального підприємства ''Хмельницьктеплокомуненерго'', м. Хмельницький

про стягнення 269 151 640,63 грн. основного боргу

За участю представників:

від позивача: Овчарук О.О. за довіреністю №154 від 30.12.2025р.

від відповідача: Ялівчук А.А. за довіреністю №4/02 від 02.01.2026р.

У судовому засіданні, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення.

Скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення проголошено 22.04.2026р., оскільки ухвалення судового рішення було відкладено.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою суду від 23.12.2025р. відкрито провадження у справі №924/1244/25 за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження та призначено підготовче засідання.

04.02.2026р. постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів та відкладення підготовчого засідання на іншу дату.

25.02.2026р. постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Виклад позицій учасників судового процесу.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача коштів в розмірі 269 151 640,63 грн. - основного боргу, посилаючись на наявність заборгованості, що утворилась внаслідок не оплати в повному обсязі спожитого у період вересень 2024 року квітень 2025 року газу згідно договору №8690-ТКЕ(24)-21 постачання природного газу від 30.08.2024р.

Відповідач у відзиві, поданому 13.01.2026р., стверджує, що вжив всіх можливих від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання за умовами договору. Пояснює, що несвоєчасне проведення розрахунків викликано не його умисним ухиленням від виконання зобов`язань, а залежить від своєчасного та повного розрахунку споживачами за надані відповідачем послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, заборгованістю держави перед відповідачем по своєчасному відшкодуванню різниці в тарифах, яка згідно протоколів Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах складає 979765206,25 грн., збитковості тарифів, необхідністю проведення термінових ремонтів для усунення аварійних ситуацій, проведення заходів по запровадженню енергозберігаючих технологій.

Відмічає, що відповідач обмежений у здійсненні розрахунків з позивачем, адже відрахування здійснюються автоматично банком із рахунків відкритих в органах казначейства для проведення платежів. Тобто, всі кошти на оплату природного газу, що закладені в тарифі та сплачені споживачами, автоматично потрапляють на рахунки позивача, інших коштів на оплату природного газу у підприємства не має.

Вказує, що являється збитковим підприємством, що підтверджується балансом (звітами про фінансовий стан). Збитки пов`язані насамперед з невідповідністю затверджених тарифів на теплову енергію та послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води фактичним витратам на виробництво транспортування та постачання теплової енергії.

Також, звертає увагу, що являється захищеним споживачем природного газу в розумінні Закону України ''Про ринок природного газу'' та є єдиним виробником теплової енергії, надавачем послуг з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води у м. Хмельницькому. На відповідача покладено обов`язок безперебійно постачати теплову енергію споживачам протягом опалювального сезону, а у зв`язку з низькою платоспроможністю, значної кількості споживачів теплової енергії, відсутністю коштів, воєнним станом, відповідач буде позбавлений можливості своєчасно ліквідовувати аварійні ситуації, проводити поточні ремонти теплових мереж та технічне обслуговування обладнання котельні і теплових пунктів, своєчасно та якісно надавати комунальні послуги споживачам. Крім того, відповідач має статус критично важливого підприємства для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Позивач надав відповідь на відзив від 20.01.2026р., згідно якої відмічає про відсутність спору щодо обсягів і вартості поставленого газу. Зауважує, що врегулювання заборгованості в рамках Закону України ''Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення'' для відповідача здійснюється шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості згідно договорів проведення взаєморозрахунків та договорів реструктуризації заборгованості. Договір про організацію взаєморозрахунків визначає як наявність заборгованості, так і її обсяг, що відповідає заборгованості, підтвердженої територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах. Відмічає, що договір постачання природного газу не передбачають звільнення відповідача від обов`язку оплатити спожитий ними газ з 01.06.2021р., а також послуги з його розподілу та транспортування, лише через наявність заборгованості з відшкодування різниці в тарифах на теплову енергію.

Представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив 03.02.2026р., згідно яких відмічає, що обмежений у здійсненні розрахунків з позивачем, оскільки відрахування здійснюються автоматично банком з рахунків, відкритих в органах казначейства для проведення платежів. Відповідач намагається виконувати взяті на себе зобов`язання та не відмовляється від їх виконання, намагається віднайти кошти на розрахунки за поставлений природний газ.

20.03.2026р. відповідач подав клопотання про закриття провадження у справі в частині основного боргу в сумі 53 351 151,32 грн., посилаючись на його сплату.

Представник позивача у судовому засіданні 15.04.2026р. підтвердив, що відповідачем здійснено часткове погашення боргу, вказуючи, що на даний час борг складає 215 800 489,32 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні 15.04.2026р. не заперечував щодо суми заборгованості в розмірі 215 800 489,31 грн. та просив закрити провадження в частині стягнення 53 351 151,32 грн.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

30.08.2024р. між товариством з обмеженою відповідальністю ''Газопостачальна компанія ''Нафтогаз Трейдинг'', як постачальником, та міським комунальним підприємством ''Хмельницьктеплокомуненерго'', як споживачем, укладено договір постачання природного газу №8690-ТКЕ(24)-21, згідно умов якого (п. 1.1) постачальник зобов`язується поставити споживачеві, який є виробником теплової енергії в розумінні підпункту 1 пункту 4 Положення, природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Згідно п. 2.1 договору, постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з вересня 2024 року по 30 квітня 2025 року (включно).

Порядок передачі та оформлення поставки природного газу сторони встановили в розділі 3 договору. Так, згідно п. 3.5 приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

У п. 4.1 договору сторони погодили, що ціна природного газу за 1000 куб.м. з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 7583,89 грн.

Порядок та умови проведення розрахунків сторонами встановлено у розділі 5, поміж іншого, згідно п. 5.1, споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.3. п. 3.5. цього договору.

Даний договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) або з дати накладення уповноваженим представником однієї зі сторін останнього у часі КЕП/УЕП та діє до 30.04.2025р. включно, а в частині розрахунків до повного їх виконання.

На виконання умов договору, позивач у період вересень 2024 року квітень 2025 року поставив відповідачу природний газ на загальну суму 694 624 568,79 грн., про що сторонами складено акти приймання-передачі природного газу за період з 30.09.2024р. по 30.04.2025р.

Акти підписані сторонами електронним підписом та скріплені електронними печатками.

Відповідачем за вказаний період оплату за спожитий газ у строки, передбачені у договорі, здійснено лише частково на суму 425 472 928,16 грн., про що свідчать банківські виписки по рахунку за період з 05.09.2024р. по 16.04.2025р.

Борг відповідача перед позивачем за спожитий природний газ станом на день подання позову (18.12.2025р.) складав 269 151 640,63 грн.

Після подання позову до суду відповідачем сплачено частину суми основного боргу в розмірі 53 351 151,31 грн., про що свідчать: платіжна інструкція №9140 від 27.02.2026р. на суму 8 000 000,00 грн.; платіжна інструкція №9131 від 27.02.2026р. на суму 10 000 000,00 грн.; виписка по рахунку за 28.02.2026р. на суму 1 000 000,08 грн.; виписка по рахунку за 28.02.2026р. на суму 4 500 000,00 грн.; виписка по рахунку за 28.02.2026р. на суму 3 110 000,00 грн.; виписка по рахунку за 04.03.2026р. на суму 986 844,55 грн.; виписка по рахунку за 05.03.2026р. на суму 1 447 159,78 грн.; виписка по рахунку за 06.03.2026р. на суму 4 560 245,70 грн.; виписка по рахунку за 09.03.2026р. на суму 12 517 372,58 грн.; виписка по рахунку за 10.03.2026р. на суму 1 526 551,03 грн.; виписка по рахунку за 11.03.2026р. на суму 5 702 977,59 грн.

Станом на дату прийняття рішення основний борг за спожитий природний газ складає 215 800 489,32 грн.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приймає до уваги наступне.

У відповідності до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору постачання природного газу №8690-ТКЕ(24)-21 від 30.08.2024р. і кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо його виконання. Так, позивач згідно п. 1.1 договору зобов`язався поставити відповідачеві природний газ, а відповідач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Порядок оформлення поставки природного газу сторони встановили в розділі 3 договору, який передбачає (п. 3.5) оформлення акту приймання-передачі газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді.

Факт належного виконання позивачем умов договору від 30.08.2024р. в частині поставки природного газу підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу, підписаними сторонами електронним підписом та скріплені електронними печатками.

Так, зокрема, за період вересень 2024 року квітень 2025 року, відповідачу поставлено природний газ на загальну суму 694 624 568,79 грн.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Строк виконання відповідачем обов`язку з оплати за фактично переданий природний газ сторони погодили у пункті 5.1 договору, а саме: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

Станом на день подання позову відповідач оплату спожитого газу в повному обсязі не здійснив, лише частково розрахувавшись з позивачем на суму 425 472 928,16 грн., про що свідчать банківські виписки по рахунку за період з 05.09.2024р. по 16.04.2025р.

Борг відповідача перед позивачем за спожитий природний газ станом на день подання позову (18.12.2025р.) складав 269 151 640,63 грн.

Відтак, відповідач, являючись боржником, що прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний був сплатити суму основного боргу в розмірі 269 151 640,63 грн.

Наявність укладеного між відповідачем та банком договору про договірне списання коштів, на який посилається відповідач, не змінює строк виконання зобов`язань по договору постачання природного газу №8690-ТКЕ(24)-21 від 30.08.2024р., а лише погоджує спосіб оплати коштів відповідачем позивачу.

Тому, відсутність вини у виникненні боргу у зв`язку із спеціальним порядком проведення розрахунків, на яку посилається відповідач, не звільняє його від оплати боргу.

Не беруться до уваги посилання відповідача на наявність невідшкодованої різниці в тарифах за надані послуги з постачання теплової енергії, запровадженням мораторію на підвищення тарифів на теплову енергію, відсутність коштів у бюджеті, посилання на важкий фінансовий стан та надані на підтвердження вказаних обставин звіти та баланси, оскільки вказані обставини не звільняють відповідача від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Сам лише факт участі відповідача у процедурі врегулювання заборгованості згідно із Законом України ''Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств центрального водопостачання і водовідведення'' без фактичного врегулювання заборгованості (шляхом проведення розрахунків та реструктуризації), тобто без вчинення юридично значимих дій, не можуть свідчити про відсутність заборгованості, стягнення якої є предметом позову у цій справі.

Така заборгованість може вважатися відсутньою лише у разі фактичного врегулювання заборгованості за поставлений газ та здійснення взаєморозрахунків і реструктуризації залишків заборгованості згідно зі ст. 5 Закону України ''Про особливості регулювання відносин на ринку природнього газу та у сфері теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення'', за якою реструктуризації підлягають кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 01 червня 2021 року, для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість за договором постачання природного газу №8690-ТКЕ(24)-21 від 30.08.2024р. відповідачем не погашена, договір про організацію взаєморозрахунків з приводу зазначеної заборгованості не укладався (відповідачем не було здійснено проведення взаєморозрахунків заборгованості або реструктуризації заборгованості за договором).

Судом враховується, що Закон України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" встановлює єдину підставу для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах це договір про організацію взаєморозрахунків, і не встановлює можливість проведення таких взаєморозрахунків за рішенням суду при вирішенні спору про стягнення заборгованості за спожитий газ.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.04.2024р. у справі №925/636/23.

Отже, відповідач, підписавши договір з позивачем, взяв на себе зобов`язання щодо проведення розрахунків за отриманий природний газ у строки встановлені у п. 5.1 договору. Умови договору не містять жодної відкладальної обставини щодо проведення розрахунків з позивачем в інші строки, ніж визначено договором.

З врахуванням викладеного вище, позовні вимоги про стягнення основного боргу за поставлений природний газ є обгрунтованими та підтвердженими належними доказами.

При цьому, судом у даній справі враховується клопотання відповідача про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 53351151,32 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення спору та припинив існування в процесі розгляду справи.

Наявні в матеріалах справи платіжні інструкції та виписки по рахунку за період з 27.02.2026р. по 11.03.2026р. свідчать про те, що відповідач сплатив частину суми основного боргу в розмірі 53 351 151,31 грн. після відкриття провадження у даній справі. Відповідно, на час розгляду справи між сторонами відсутні спірні правовідносини в цій частині боргу.

Приймаючи до уваги те, що частину основного боргу сплачено після відкриття провадження у справі, клопотання відповідача про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу підлягає задоволенню, а провадження у справі в частині стягнення 53 351 151,31 грн. - основного боргу підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, враховуючи обставини справи та вищенаведені законодавчі положення у їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 215800489,32 грн. - основного боргу. Провадження в частині стягнення 53 351 151,31 грн. - основного боргу необхідно закрити.

Згідно ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 86, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з міського комунального підприємства ''Хмельницьктеплокомуненерго'' (м. Хмельницький, вул. Чорнобрового Миколи професора, будинок 5; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю ''Газопостачальна компанія ''Нафтогаз Трейдинг'' (м. Київ, вул. Шолуденка, 1; ) 215 800 489,32 грн. (двісті п`ятнадцять мільйонів вісімсот тисяч чотириста вісімдесят девять гривень тридцять дві копійки) - основного боргу, 847840,00 грн. (вісімсот сорок сім тисяч вісімсот сорок гривень 00 копійок) - витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Провадження в частині стягнення 53 351 151,31 грн. - основного боргу закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.04.2026р.

Суддя В.В. Димбовський