ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/329/26

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Острожецької сільської ради Дубенського району Рівненської області

до відповідача Приватного підприємства "Рівнеенергопотенціал"

про стягнення неустойки 82 320,00 грн.

Секретар судового засідання Мамчур А.Ю.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача Шевчук В.С.

Суть спору.

На розгляді Господарського суду Рівненської області перебуває позов Острожецької сільської ради Дубенського району Рівненської області (далі - Острожецька сільська рада) до ПП "Рівнеенергопотенціал" про стягнення неустойки 82 320,00 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Стислий виклад правової позиції позивача, викладеної у позовній заяві.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови укладеного Договору про закупівлю №253 від 14.10.2025, а саме: за вищевказаним договором, відповідач, як постачальник взяв на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначеним цим Договором передати у власність позивача торфобрикет (брикет торфовий), а позивач, як замовник - прийняти та оплатити такий товар. Згідно п.5.1. Договору строк поставки Товару складає до 30.10.2025. Однак, в порушення викладених умов Договору, відповідач взятих на себе зобов`язань за договором не виконав. У зв`язку із чим, позивачем, на підставі п.7.3.1. Договору проведено нарахування пені виходячи із ставки 0,1% за кожен день прострочки за період з 31.10.2025 по 09.03.2026 та додатково застосував штраф в розмірі 7% за прострочення поставки понад 30 днів.

Стислий виклад правової позиції відповідача, викладеної у відзиві на позовну заяву.

ПП "Рівнеенергопотенціал" визнає факт невиконання умов договору, проте заявляє про часткову незгоду з позовними вимогами Острожецької сільської ради, зокрема підприємство не погоджується з механізмом застосування положень п.7.3.1 Договору для визначення розміру штрафних санкцій.

Відповідач пояснює, що самостійно ПП "Рівнеенергопотенціал" виробництвом паливного брикету з торфу не здійснює, а лише здійснює його постачання від заводів виробників до кінцевого споживача.

Однак, після укладення відповідного договору, відповідач не зміг закупити у заводів-виробників торфобрикету необхідну продукцію у обсязі необхідному для виконання умов Договору, укладеного із позивачем. Вказане призвело до неможливості вчасного виконання зобов`язань відповідачем, адже останнє залежить від наявних непереборних чинників.

У зв`язку із чим, 28.11.2025 ПП "Рівнеенергопотенціал" користуючись правом, наданим п.6.4.3 Договору, направило засобами електронного зв`язку (електронної пошти) на електронну адресу уповноваженої особи позивача лист №28-11 від 28.11.2025 про розірвання договору у зв`язку із неможливістю його виконання відповідачем.

Відповідно до положень п.7.4. Договору передбачено, що за розірвання постачальником Договору в односторонньому порядку, останній сплачує замовнику штраф у розмірі 5% від суми невиконаних зобов`язань незалежно від інших санкцій передбачених договором.

За таких обставин, відповідач рахує правомірними можуть бути вимоги щодо сплати ПП "Рівнеенергопотенціал" штрафу у розмірі 5% від суми невиконаних зобов`язань по договору згідно п.7.4. Договору, що складає 20 580,00 грн. (411 600 грн.*5%), а також сплати Відповідачем згідно п.7.3.1. Договору пені за період прострочення виконання зобов`язань, що передував розірванню договору за ініціативою Відповідача, а саме нарахованої за період із 31.10.2025 р. по 28.11.2025 (411 600 грн. / 100% * 0,1% * 28 днів), що складає 11 524,80 грн, а разом 32 104,80 грн.

Окрім того, ознайомившись із розрахунком пені наданим Позивачем, що міститься в його позовній заяві, Відповідач звертає увагу, що такий розрахунок пені проведений без врахування обставин щодо дострокового розірвання договору з боку Відповідача, а також без врахування загального строку дії Договору визначеного у п.10.1. Договору, згідно якого сторонами визначено, що цей Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2025, а в частині розрахунків - до повного виконання. З наведеного слідує, що з 01.01.2026 правовідносини сторін щодо поставки товару, а також нарахування штрафних санкцій у зв`язку із не поставкою такого товару є припиненими. А відтак, вимоги Позивача щодо нарахування та сплати пені поза межами строку дії Договору є такими, що не відповідають умовам Договору в частині строку його дії.

Також, ПП "Рівнеенергопотенціал", керуючись ч.3 ст. 551 ЦК України, висловлює прохання перед судом зменшити розмір застосованих позивачем штрафних санкцій, застосувавши до спірних правовідносин положення 7.4. Договору, під час визначення розміру штрафу, який може бути стягнутий із Відповідача, а також обмеживши строк для нарахування пені датою розірвання Договору за вимогою Постачальника - 28.11.2025.

За таких підстав, просить задовільнити позов частково, стягнувши із відповідача штраф в розмірі 20 580,00 грн та пеню в розмірі 11 524,80 грн внаслідок непостачання постачання товару у зв`язку із відмовою відповідача від договору та/або врахувати викладені доводи Відповідача при розгляді даного спору та зменшити розмір заявленої до стягнення пені та штрафу на 70 % від суми заявленої у позовній заяві.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 24.03.2026 відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 14.04.2026.

13.04.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву, який містить клопотання про зменшення розміру заявленої до стягнення пені та штрафу на 70%.

14.04.2026 до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за відсутності повноважного представника. Позовну заяву підтримано у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання 14.04.2026 не з`явився. Представник відповідача надав пояснення, та підтримав позицію викладену у відзиві. Позов визнає частково.

Судом досліджені докази у справі.

14.04.2026 проголошено скорочене рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

14.10.2025 між Острожецькою сільською радою Дубенського району Рівненської області (Замовник/Позивач) та Приватним підприємством "Рівнеенергопотенціал" (Постачальник /Відповідач) було укладено Договір про закупівлю №253 від 14.10.2025 (арк.с. 16-20).

Відповідно до п.1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується передати у власність Торфобрикет (брикет торфовий) (ДК 021:20-3 Тверде паливо) (далі - Товар), а Замовник - прийняти та оплатити такий Товар.

Згідно з п.1.2. Договору найменування, кількість та ціна Товару визначаються в Специфікації (далі - додаток №1) до Договору, що є невід`ємною частиною цього Договору. 14.10.2025 Замовник та Постачальник уклали додаток №1 до Договору згідно з якою Постачальник зобов`язаний поставити Товар у кількості 105 тон по ціні 3920,00 грн. з ПДВ за одну тонну, загальна вартість 411 600,00 грн.

Пунктом 5.1. Договору Сторони погодили строк поставки Товару до 30.10.2025

Відповідно до п.7.3.1. Договору при затримці поставки Товару або поставки не в повному обсязі Постачальник сплачує пеню в розмір 0,1% від вартості Товару, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

01.12.2025 Замовник звернувся до Постачальника із претензією №1 від 01.12.2025 про сплату заборгованості за Договором у сумі 41 983,20 грн. Претензія направлена на адресу: 33009, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Князя Володимира, буд. 112М. 19.12.2025 поштове відправлення повернулося до відправника (Замовника) у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

29.01.2026 Замовник звернувся до Постачальника із претензією №2 від 29.01.2026 про сплату коштів за Договором у сумі 60 096,60 грн.

У відповідь на претензію №2, Постачальник надіслав Замовнику лист вих №09-02 від 09.02.2026, у якому ПП "Рівнеенергопотенціал" не погодилось із нарахуванням санкцій. Також надав лист №28-11 від 28.11.2025 щодо розірвання Договору за взаємною згодою сторін. Листи зареєстровані позивачем 13.02.2026 за вх.№61.

Як заявляє Острожецька сільська рада, станом на 09.03.2026 ПП "Рівнеенергопотенціал" допустило прострочення виконання зобов`язання з поставки товару на загальну суму 411 600,00 грн на строк 130 дні (з 31.10.2025 по 09.03.2026).

Таким чином, на підставі п.7.3.1 Договору, Острожецька сільська рада звернулась до суду з даним позовом, та просить стягнути з ПП "Рівнеенергопотенціал" пеню та штраф на загальну суму 82 320,00 грн, з яких:

- 53 508,00 грн - пеня (розрахунок пені: 411 600/100% * 0,1% * 130);

- 28 812,00 грн - штраф (розрахунок штрафу: 411 600,00/100% * 7%).

У свою чергу відповідач зазначає, що згідно положень п.7.4. Договору передбачено, що за розірвання Постачальником Договору в односторонньому порядку, останній сплачує замовнику штраф у розмірі 5% від суми невиконаних зобов`язань не залежно від інших санкцій передбачених договором.

28.11.2025 Постачальник звернувся до Замовника з листом №28-11 щодо розірвання Договору за взаємною згодою сторін через неможливість здійснення поставки передбаченого товару. Лист надіслано на електронну пошту: .

Норми права, які застосував суд при розгляду справи по суті, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

Згідно з ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує зі способами захисту, визначеними у ст.16 ЦК України, договором або іншим законом.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч. 1 та ч.3 ст. 626 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного між ними Договору про закупівлю №253 від 14.10.2025, за умовами якого ПП "Рівнеенергопотенціал", як постачальник, зобов`язалось поставити Острожецькій сільській раді Дубенського району Рівненської області, як замовнику, 105 тон торфобрикету загальна вартість 411 600,00 грн у строк до 30.10.2025, включно.

Судом встановлено, що укладений Позивачем та Відповідачем правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено з матеріалів справи, взявши на себе зобов`язання по поставці торфобрикету, ПП "Рівнеенергопотенціал" у строк до 30.10.2025 товар не поставило, що сторонами не заперечується.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1 ст. 611 ЦК України).

Сплату неустойки (штрафу) та відшкодування збитків можливо охарактеризувати загальним поняттям "санкція" - визначена міра майнових чи інших невигідних для особи наслідків невиконання вимог закону та/або умов договору.

Відповідно до ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею).

Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.7.3.1. Договору при затримці поставки Товару або поставки не в повному обсязі Постачальник сплачує пеню в розмір 0,1% від вартості Товару, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

На підставі п.7.3.1 Договору, Острожецькою сільською радою нараховано ПП "Рівнеенергопотенціал" пеню та штраф на загальну суму 82 320,00 грн за період з 31.10.2025 по 09.03.2026, з яких:

- 53 508,00 грн - пеня (розрахунок пені: 411 600/100% * 0,1% * 130);

- 28 812,00 грн - штраф (розрахунок штрафу: 411 600,00/100% * 7%).

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частинами першою і другою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Отже, зазначеною нормою встановлено основне правило щодо можливості припинення зобов`язання лише на підставі договору або закону. При цьому припинення зобов`язання на вимогу однією зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.

Згідно зі статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, за загальним правилом, встановленим чинним законодавством, зміна та розірвання договорів допускається лише за згодою сторін або в судовому порядку (у разі відсутності згоди іншої сторони, яка отримала вимогу/пропозицію про розірвання договору).

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.07.2019 по справі № 916/1684/18.

За змістом наведених положень закону одностороння відмова від договору є юридичним фактом, який зумовлює його розірвання, отже є правочином, який має юридичні наслідки у вигляді припинення господарських правовідносин. Розірвання господарського договору може здійснюватися за згодою сторін і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак, окремі види договорів допускають можливість одностороннього розірвання договору. Крім того, право сторони на одностороннє розірвання договору може бути встановлене законом або безпосередньо у договорі.

Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 08.10.2020 у справі N 910/11397/18, якою обґрунтована касаційна скарга.

Заперечення відповідача суд відхиляє, як такі, що не підтвердились під час розгляду справи, оскільки зводяться до того, що ПП "Рівнеенергопотенціал" 28.11.2025 повідомило Острожецьку сільську раду про бажання за взаємною згодою сторін Договір розірвати і в подальшому дану угоду не виконувало, вважаючи Договір розірваним в односторонньому порядку (через відсутність відповіді).

Суд звертає увагу на те, що лист від 28.11.2025, на який посилається відповідач був надісланий останнім на електронну пошту: . Суд не приймає даний доказ, як підтвердження висловлення відповідачем наміру узгодити розірвання договору, оскільки дана електронна адреса не являється офіційним засобом зв`язку з Острожецькою сільською радою.

Згідно п. 6.4.3. Договору про закупівлю №253 від 14.10.2025, у разі невиконання зобов`язань Замовником, Постачальник (Відповідач) має право достроково розірвати цей Договір, повівдомивши про це Замовника у строк не пізніше ніж за 20 календарних днів

Тож, сторони Договору передбачили право відповідача як постачальника ініціювати питання дострокового розірвання договору лише у випадку невиконання зобов`язань Замовником.

При цьому, відповідачем до матеріалів справи не надано жодного доказу невиконання договору зі сторони позивача як замовника.

Постачальник надав Замовнику лист вих №09-02 від 09.02.2026 та лист №28-11 від 28.11.2025 щодо розірвання Договору за взаємною згодою сторін. Листи зареєстровані позивачем 13.02.2026 за вх.№61.

Однак, у матеріалах справи відсутні відомості про погодження позивачем ініціативи відповідача щодо розірвання означеного договору про закупівлю.

Тому у даному випадку суд вважає відсутнім факт розірвання Договору за взаємною згодою сторін.

Статтею 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі судового рішення (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.07.2015 у справі № 6-301цс15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 916/5073/15).

Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Відтак, порушення строків поставки товару (торфобрикету) підтверджено матеріалами справи.

Судом здійснено перерахунок заявленого розміру пені і штрафу та встановлено його арифметичну вірність, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та таким, що підтверджені матеріалами справи.

Також, у відзиві на позовну заяву міститься клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій на 70%.

За приписами ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналіз наведених вище приписів чинного законодавства дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду, який оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені. При застосуванні правил про зменшення неустойки суди не мають якогось усталеного механізму зменшення розміру неустойки, тому кожного разу потрібно оцінювати обставини та наслідки порушення зобов`язання на предмет наявності виняткових обставин на стороні боржника.

Висновок суду щодо необхідності зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Суд встановив, що відповідачем не заперечувалася відсутність поставки товару, представник у судовому засіданні 14.04.2025 позов визнав у певній частині, погоджувався на дещо менші штрафні санкції, вважаючи договір розірваним.

Суд звертає увагу на відсутність доказів настання для позивача негативних наслідків та понесення збитків у зв`язку з невиконанням договору.

Тому дотримуючись розумного балансу між інтересами учасників спору, суд вважає за можливе скористатися правом зменшення розміру пені і штрафу на 50%.

За таких умов з відповідача підлягає стягненню 26 754,00 грн - пені і 14 406,00 грн - штрафу, тоді як у задоволенні стягнення 26 754,00 - пені і 14 406,00 - штрафу суд відмовляє.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною першою ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

ст. 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Висновки суду.

За результатами розгляду спору та з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив підставність та обґрунтованість позовних вимог у повному обсязі, тоді як дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявлених до стягнення штрафних санкцій на 50% та задоволення позову в частині стягнення з ПП "Рівнеенергопотенціал" на користь Острожецької сільської ради Дубенського району Рівненської області 26 754,00 грн - пені і 14 406,00 грн - штрафу, нарахованих за прострочення зобов`язання щодо поставки товару за Договором про закупівлю №253 від 14.10.2025.

У іншій частині вимог про стягнення 26 754,00 грн - пені і 14 406,00 грн - штрафу в позові належить відмовити.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, суд звертає увагу, що зменшення розміру пені судом не впливає на розмір судових витрат, оскільки судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених позовних вимог, а не залежно від суми нарахованої чи зменшеної пені.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 328,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №418 від 17.03.2026.

У судовому засіданні 14.04.2026 представник відповідача фактично позов визнавав.

Згідно ч.3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", а також ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Тому, позивачу підлягає відшкодуванню судовий збір за рахунок відповідача у розмірі 1664,00 грн, решта сплаченого судового збору у розмірі 1 664,00 грн - слід повернути позивачу з бюджету.

Керуючись ст.ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Рівнеенергопотенціал" (33009, м.Рівне, вул. Князя Володимира, буд.112 М, ) на користь Острожецької сільської ради Дубенського району Рівненської області (35113, Рівненська обл., Дубенський район, с.Острожець, вул.Незалежності, 12, ) 26 754 (двадцять шість тисяч сімсот п`ятдесят чотири) грн 00 коп. пені, 14 406 (чотирнадцять тисяч чотириста шість) грн 00 коп. штрафу, 1 664 (одну тисячу шістсот шістдесят чотири) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 26 754,00 грн пені, 14 406,00 грн штрафу.

4. Повернути Острожецькій сільській раді Дубенського району Рівненської області (35113, Рівненська обл., Дубенський район, с.Острожець, вул.Незалежності, 12, ) з державного бюджету України 1 664 (одну тисячу шістсот шістдесят чотири) грн 00 коп. судового збору, сплаченого згідно платіжної інструкції №418 від 17 березня 2026 р. Ухвалу видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 21 квітня 2026 року.

Суддя Бережнюк В.В.