ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року Справа № 924/1391/13

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Тимошенко О.М. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Зенюкова К.В.

за участю представників:

скаржника ГУ ДПС у Хмельницькій області - Щавінська Т.А.

арбітражний керуючий Побережний В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.01.2026 у справі №924/1391/13 (повний текст складений 20.01.2026)

за заявою Управління Пенсійного фонду України в Полонському районні

до Відкритого акціонерного товариства "Полонський фарфоровий завод"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 19.01.2026 у справі №924/1391/13 затверджено звіт ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Полонський фарфоровий завод" арбітражного керуючого Побережного Володимира Трохимовича (вх.№05-06/2219/25 від 10.11.2025), з урахуванням доповнення до звіту (вх.№05-22/439/26 від 16.01.2026), про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Полонський фарфоровий завод" у справі №924/1391/13 за період з 29.07.2025 по 21.10.2025 пропорційно кредиторським вимогам в розмірі 66580,56 грн.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь арбітражного керуючого Побережного Володимира Трохимовича 42 238,71 грн основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора в результаті проведення ліквідаційної процедури у справі №924/1391/13.

Стягнуто з Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області на користь арбітражного керуючого Побережного Володимира Трохимовича 8242,67 грн основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора в результаті проведення ліквідаційної процедури у справі №924/1391/13.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп" на користь арбітражного керуючого Побережного Володимира Трохимовича 16 019,28 грн основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора в результаті проведення ліквідаційної процедури у справі №924/1391/13.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Хмельницької філії на користь арбітражного керуючого Побережного Володимира Трохимовича 79,90 грн основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора в результаті проведення ліквідаційної процедури у справі №924/1391/13.

Вказана ухвала мотивована тим, що зобов`язання сплати грошової винагороди ліквідатора Побережного В.Т. покладається на кредиторів боржника пропорційно до розміру визнаних їх кредиторських вимог у даній справі про банкрутство, оскільки фонд оплати послуг ліквідатора кредиторами не утворювався, майна необхідного для покриття витрат не виявилось, договір між ліквідатором та кредиторами про оплату його послуг на певну суму не укладався, а також на засіданні комітету кредиторів, був затверджений звіт ліквідатора про проведену роботу та ліквідаційний баланс.

Не погоджуючись із апеляційною скаргою, Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області звернулося до суду із апеляційною скаргою 30.01.2026 через систему Електронний суд, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.01.2026 у справі №924/1391/13. Ухвалити нове рішення, яким відмовити у затвердженні звіту ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Полонський фарфоровий завод" арбітражного керуючого Побережного Володимира Трохимовича (вх.№05-06/2219/25 від 10.11.2025), з урахуванням доповнення до звіту (вх. №05- 22/439/26 від 16.01.2026), про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Полонський фарфоровий завод" у справі №924/1391/13 за період з 29.07.2025 по 21.10.2025 пропорційно кредиторським вимогам в розмірі 66 580,56 грн та відмовити у стягненні з Головного управління ДПС у Хмельницькій області на користь арбітражного керуючого Побережного Володимира Трохимовича 8 242,67 грн основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора в результаті проведення ліквідаційної процедури у справі №924/1391/13. Повідомити про час і місце розгляду справи. Здійснити розгляд справи за участі представника ГУ ДПС у Хмельницькій області в режимі відеоконференції та доручити забезпечення її проведення Господарському суду Хмельницької області, Хмельницькому окружному адміністративному суду, або Хмельницькому міськрайонному суду Хмельницької області.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне:

- відповідно до правової позиції Верховного Суду оплата послуг арбітражного керуючого під час виконання ним повноважень має здійснюватись виключно за фактично виконану роботу (її обсяг), а не за період часу, протягом якого тривала зазначена процедура, і саме на господарський суд покладається обов`язок досліджувати, які фактично дії вчинялись арбітражним керуючим та чи дійсно такі дії потребують на їх вчинення стільки часу;

- ГУ ДПС у Хмельницькій області наголошує на тому, що за змістом положень Кодексу України з процедур банкрутства, повноваженнями арбітражного керуючого є активні дії, спрямовані на проведення інвентаризації, фінансового та майнового стану боржника та інших дій з метою подальшого задоволення вимог кредиторів, тому не є справедливим для кредиторів додатково оплачувати послуги арбітражного керуючого за період невиконання ним відповідних повноважень щодо виявлення активів боржника;

- відсутні підстави для покладення обов`язку з оплати грошової винагороди ліквідатора на кредиторів, оскільки такого джерела оплати послуг арбітражного керуючого не передбачено чинним законодавством, ГУ ДПС у Хмельницькій області не схвалювало звіту по нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат;

- ГУ ДПС у Хмельницькій області є органом державної влади і покладення обов`язку по оплаті грошової винагороди арбітражного керуючого на кредитора ставить у вкрай невигідне становище останнього, як і державу (тим більше під час воєнного стану), оскільки після списання боргу на державу покладається ще додатковий фінансовий тягар, що нівелює мету інституту банкрутства, якою є захист кредиторів;

- в умовах воєнного стану фінансування податкових органів суттєво обмежене, контролюючий орган об`єктивно позбавлений можливості щодо виплати основної грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого за виконання повноважень у справі №924/1391/13.

06.02.2026 на адресу суду надійшли матеріали справи №924/1391/13.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2026 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.01.2026 у справі №924/1391/13 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали та надати Північно-західному апеляційному господарському суду належні докази сплати 2662,40 грн судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції та доказів направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів ТОВ "Брокінвестгруп" та ПАТ "Укртелеком" в особі Хмельницької філії.

20.02.2026 на адресу суду від Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області надійшла заява, до якої долучено докази сплати судового збору та докази направлення копії апеляційної скарги учасникам справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.01.2026 у справі №924/1391/13. Розгляд апеляційної скарги призначено на "24" березня 2026 р. об 11:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №3. запропоновано учасникам справи у строк до 12.03.2026 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмові відзиви на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст. 263 ГПК України, та докази надсилання копії відзивів та доданих до них документів іншим учасникам справи.

09.03.2026 на адресу суду від арбітражного керуючого Побережного В.Т. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у апеляційній скарзі ГУ ДПС у Хмельницькій області про нарахування грошової винагороди арбітражному керуючому Побережному В.Т відмовити, а ухвалу господарського суду Хмельницької області від 19.01.2026 у справі №924/1457/15 залишити без змін.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Тимошенка О.М. судове засідання "24" березня 2026 р. об 11:00 год. у справі №924/1391/13 не відбулося.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.04.2026 розгляд апеляційної скарги призначено на "21" квітня 2026 р. об 09:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №3.

В судовому засіданні у режимі відеоконференції представник скаржника підтримала доводи апеляційної скарги.

В судовому засіданні у режимі відеоконференції арбітражний керуючий заперечив доводи апеляційної скарги.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали суду, зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою суду від 21.11.2013 порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ "Полонський фарфоровий завод".

Ухвалою суду від 29.04.2014 затверджено реєстр вимог кредиторів ВАТ "Полонський фарфоровий завод" у сумі 2 250 637,33 грн.

Постановою суду від 15.05.2014 визнано банкрутом Відкрите акціонерне товариство "Полонський фарфоровий завод", відкрито ліквідаційну процедуру строком до 15.05.2015, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Іващука Валентина Анатолійовича.

15.05.2014 на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення (повідомлення) про визнання банкрутом Відкритого акціонерного товариства "Полонський фарфоровий завод" і відкриття ліквідаційної процедури у справі №924/1391/13.

Ухвалою першої інстанції від 29.07.2025 призначено ліквідатором Відкритого акціонерного товариства "Полонський фарфоровий завод" арбітражного керуючого Побережного Володимира Трохимовича.

10.11.2025 до суду першої інстанції ліквідатором арбітражним керуючим Побережним В.Т. було подано для розгляду та затвердження ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора (вх.№05-06/2221/25) про проведену роботу під час ліквідаційної процедури, а також звіт (вх.№05-06/2219/25) про нарахування грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора під час ліквідаційної процедури Відкритого акціонерного товариства "Полонський фарфоровий завод" та клопотання (вх.№05-06/2234/25) про затвердження нарахованої грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі. Окрім цього, означений звіт містить протокол зборів комітету кредиторів №6 від 21.10.2025 (вх.№05-06/2220/25).

16.01.2026 до суду першої інстанції від ліквідатора арбітражного керуючого Побережного В.Т. надійшло доповнення (вх.№05-22/439/26) до звіту про нарахування грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора під час ліквідаційної процедури ВАТ "Полонський фарфоровий завод" від 10.11.2025. Зокрема, у вказаному доповненні, ліквідатором уточнено загальну суму основної грошової винагороди, нарахованої за період виконання ним обов`язків ліквідатора (з 29.07.2025 по 21.10.2025), а саме вказано суму основної грошової винагороди ліквідатора у розмірі 66580,56 грн, яку ліквідатор просить суд стягнути з кредиторів пропорційно сумам визнаних вимог.

Ухвалою суду першої інстанції від звіт ліквідатора арбітражного керуючого Побережного В.Т. (вх.№05-06/2221/25 від 10.11.2025), з урахуванням доповнення до звіту від 10.11.2025 (вх.№05-22/438/26 від 16.01.2026), про проведену роботу Відкритого акціонерного товариства "Полонський фарфоровий завод" та ліквідаційний баланс станом на 21.10.2025 затверджено. Відкрите акціонерне товариство "Полонський фарфоровий завод" ліквідовано. Вимоги кредиторів, не погашені у зв`язку з недостатністю майна, вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнано такими, що не підлягають виконанню. Припинено повноваження ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Полонський фарфоровий завод" арбітражного керуючого Побережного Володимира Трохимовича. Провадження у справі №924/1391/13 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Полонський фарфоровий завод" закрито. Скасовано мораторій, введений ухвалою суду від 21.11.2013.

Як зазначалося вище, місцевий господарський суд затвердив звіт ліквідатора арбітражного керуючого Побережного Володимира Трохимовича (вх.№05-06/2219/25 від 10.11.2025), з урахуванням доповнення до звіту (вх.№05-22/439/26 від 16.01.2026), про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Полонський фарфоровий завод" у справі №924/1391/13 за період з 29.07.2025 по 21.10.2025 пропорційно кредиторським вимогам в розмірі 66580,56 грн та поклав на кредиторів боржника пропорційно до розміру визнаних їх кредиторських вимог у даній справі про банкрутство.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам в межах вимог і доводів апеляційної скарги згідно з ст. 269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Статтею 1 КУзПБ визначено, що ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

Арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності, який з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника (ст. 10 КУзПБ).

Пунктом 3 частини першої статті 12 КУзПБ передбачено, що арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Порядок сплати винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого під час виконання повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність) визначено статтею 30 КУзПБ.

Частиною першою цієї статті передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень (абзац п`ятий частини другої статті 30 КУзПБ).

Відповідно до абзацу шостого частини другої статті 30 КУзПБ сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення) (абзац сьомий частини другої статті 30 КУзПБ).

Отже, наведеними приписами статті 30 КУзПБ визначено, що сплата грошової винагороди арбітражного керуючого у справі про банкрутство можлива за рахунок: 1) авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного кредиторами фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (аналогічний висновок вперше викладено в постанові Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №918/454/18 та підтримано згодом Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19.04.2023 у справі № 5002-17/1718-2011).

Водночас обов`язковою процесуальною дією, що забезпечує реалізацію права арбітражного керуючого на отримання грошової винагороди та відшкодування витрат є затвердження господарським судом відповідного звіту за підсумками кожної із процедур банкрутства (неплатоспроможності).

Порядок та передумови затвердження згаданого звіту визначені частиною шостою статті 30 КУзПБ, якою встановлено, що арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

З наведених норм випливає, що за результатом розгляду звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат господарський суд постановляє ухвалу, якою затверджує такий звіт (повністю або частково) чи відмовляє у його затвердженні.

На підставі системного аналізу наведених вище приписів статті 43 Конституції України та статей 30, 90 КУзПБ колегія суддів зазначає, що здійснення арбітражним керуючим повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність) відбувається виключно на платній основі (адже протилежного законодавством не передбачено), а своєчасне одержання грошової винагороди за працю є його конституційною гарантією.

При цьому розгляд господарським судом звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками відповідної процедури банкрутства (неплатоспроможності), за загальним правилом, є обов`язковою передумовою закриття провадження у справі про банкрутство незалежно від підстав такого закриття.

Судом встановлено, що арбітражним керуючим Побережним В.Т. складено та винесено на розгляд комітету кредиторів звіт про нарахування грошової винагороди за час виконання повноважень ліквідатора у справі №924/1391/13 в сумі 66720,00 грн за період з 29.07.2025 по 21.10.2025.

З матеріалів справи вбачається, що ліквідатором було надіслано повідомлення №132 від 07.10.2025, у якому зазначено, що збори комітету кредиторів відбудуться о 11:30 год. 21.10.2025, а також вказано питання, які внесено до порядку денного.

21.10.2025 ліквідатором Побережним В.Т. було проведено засідання комітету кредиторів ВАТ "Полонський фарфоровий завод" за участю представників Головного управління Пенсійного фонду України Підкапки Л.П. та Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області Щавінської Т.А., за результатом проведення якого, комітетом кредиторів не схвалено звіт ліквідатора про нарахування основної грошової винагороди за виконання обов`язків ліквідатора ВАТ "Полонський фарфоровий завод" (голосували "проти" 867 голосів).

У подальшому ліквідатором було подано до суду доповнення (вх.№05-22/439/26 від 16.01.2026) до звіту про нарахування грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора під час ліквідаційної процедури ВАТ "Полонський фарфоровий завод" від 10.11.2025, зокрема уточнено суму основної грошової винагороди ліквідатора Побережного В.Т., нарахованої ліквідатором за період з 29.07.2025 по 21.10.2025, зокрема вказано суму у розмірі 66580,56 грн.

При цьому судом взято до уваги, що ліквідатором арбітражним керуючим Побережним В.Т. було подано низку поточних звітів (вх.№05-06/1566/25 від 20.08.2025р., вх.№05-06/1676/25 від 05.09.2025р., вх.№05-06/1942/25 від 09.10.2025р., вх.№05-06/2193/25 від 06.11.2025р.) про виконану роботу в процесі здійснення ліквідаційної процедури банкрута, які містяться у матеріалах справи.

В матеріалах справи не міститься будь-яких рішень комітету кредиторів про визнання неналежними чи неправомірними дій ліквідатора, або поданих до суду скарг на дії/бездіяльність ліквідатора банкрута Побережного В.Т. або інших обставин, які б свідчили про неналежне виконання ним своїх повноважень з метою затягування розгляду справи про банкрутство.

Матеріалами справи встановлено, що фінансово-господарський стан підприємства характеризується ознаками стійкої неплатоспроможності, що свідчить про відсутність можливості відновлення платоспроможності підприємства, нездійснення підприємством господарської діяльності та відсутність активів тощо.

Судом враховано, що про усі вжиті заходи, які здійснювались ліквідатором Побережним В.Т. під час виконанян ним обов`язків ліквідатора у справі №924/1391/13, зокрема щодо пошуку майна банкрута та отриману інформацію від правореєструючих органів про відсутність майна на праві власності за банкрутом, яке б дозволило здійснити погашення вимог кредиторів, звітувалось ліквідатором як суду, так і комітету кредиторів за допомогою інформації, відображеної у поточних звітах.

Враховано також судом, що вжиті ліквідатором заходи, поданий звіт ліквідатора, отримана інформація від правореєструючих органів, банківських установ, а також ліквідаційних баланс засвідчили про відсутність майнових активів (майно та майнові права, грошові кошти) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання, отже відсутні кошти для виплати грошової винагороди арбітражного керуючого в повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Водночас, саме до повноважень комітету кредиторів КУзПБ віднесено можливість у будь-який час ініціювати розгляд питання про припинення повноважень діючого ліквідатора з підстав неналежного виконання або невиконання арбітражним керуючим своїх обов`язків та компетенцію та клопотати перед судом про необхідність призначення нового ліквідатора. Кредитори за умови непогодження з роботою арбітражного керуючого, з належним виконанням покладених на нього функцій, з розміром оплати праці арбітражного керуючого вправі були подати скарги на дії арбітражного керуючого, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, оскаржувати ухвали суду про затвердження звітів про нарахування і виплату грошової винагороди.

Проте, будь-яких рішень комітету кредиторів про визнання неналежними чи неправомірними дій ліквідатора, або поданих до суду скарг на дії/бездіяльність ліквідатора банкрута або інших обставин, які б свідчили про неналежне виконання ним своїх повноважень з метою затягування розгляду справи про банкрутство.

Крім того, пункт 14.1.226. статті 14 Податкового кодексу України визначає: самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Отже, відповідно до приписів Податкового кодексу України поняття незалежна професійна діяльність визначене через термін "самозайнята особа".

Відтак, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, повинно відбуватися на платній основі.

Колегія суддів зауважує, що у питанні особливостей порядку оплати послуг ліквідатора та витрат за підсумками ліквідаційної процедури за одночасної відсутності джерел фінансування таких витрат Верховним Судом сформовано сталу та послідовну практику.

Так, згідно з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 5002-17/1718-2011, діяльність ліквідатора банкрута спрямована на досягнення остаточної мети ліквідаційної процедури - найповнішого задоволення вимог кредиторів шляхом пошуку та реалізації активів ліквідаційної маси. Поза межами ліквідаційної процедури кредитори боржника не можуть задовольнити свої вимоги в інший спосіб, окрім як через реалізацію майна боржника в ліквідаційній процедурі (частина чотирнадцята статті 39 КУзПБ). Тому основними отримувачами послуг арбітражного керуючого у цій процедурі є саме кредитори неплатоспроможного боржника.

Водночас, беручи участь у справі про банкрутство, кредитор не тільки має певні процесуальні права, зокрема на задоволення своїх грошових вимог за рахунок активів ліквідаційної маси, а й як учасник провадження (сторона) має обов`язки, пов`язані із здійсненням провадження у справі. Ухвалою суду на такого кредитора можуть покладатися відповідні судові витрати щодо оплати послуг перекладача, судового експерта, арбітражного керуючого тощо.

Отже, якщо процедура банкрутства триває після закінчення коштів, авансованих заявником відповідно до абзацу шостого частини другої статті 30 КУзПБ, або таке авансування не здійснювалося через інше правове регулювання на час ініціювання процедури банкрутства, фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого кредиторами не створено, а коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника або від продажу його майна, яке не перебуває в заставі, недостатньо для оплати послуг арбітражного керуючого та його витрат, подаючи на затвердження звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за підсумками ліквідаційної процедури, ліквідатор не може бути позбавлений права звернутися до суду із заявою про стягнення з кредиторів банкрута коштів на оплату його грошової винагороди за період виконання повноважень та відшкодування його витрат у справі. Беручи до уваги принцип пропорційності задоволення вимог кредиторів, суд покладає витрати на оплату послуг ліквідатора та його витрати на кредиторів у справі про банкрутство пропорційно до розміру визнаних кредиторських вимог за наявності на те правових підстав.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 5002-17/1718-2011 з посиланням на численну практику Верховного Суду (у тому числі постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.07.2020 у справі №Б14/040-07/15-08, від 03.03.2020 у справі № 916/3600/15, від 26.02.2020 у справі № 11/Б-921/1448/2013, від 14.08.2019 у справі № 5/80-10, від 09.07.2019 у справі № 15/55/2011/5003, від 18.04.2019 у справі № 5010/1864/2011-Б-13/56, від 16.04.2019 у справі № 914/2458/16, від 13.02.2019 у справі №910/22696/15 та ін.).

Така практика покладення судом на кредиторів витрат на оплату послуг арбітражного керуючого (ліквідатора) у справах про банкрутство залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого відповідно до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 КУзПБ у випадках, якщо кредитори не утворюють за власною ініціативою фонду оплати послуг ліквідатора та відсутні кошти боржника від реалізації його активів, а провадження у справі про банкрутство має бути завершеним.

При цьому, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Врахувавши фактичний обсяг виконаних робіт, який підтверджується матеріалами справи, здійснення розрахунку розміру основної грошової винагороди у відповідності до чинного законодавства, а також беручи до уваги, що у боржника відсутнє майно, за рахунок реалізації якого можлива сплата основної грошової винагороди арбітражному керуючому та відшкодування його витрат у процедурі банкрутства, колегія суддів дійшла висновку про можливість здійснення оплати грошової винагороди арбітражного керуючого в порядку розподілу її між кредиторами пропорційно розміру їх визнаних вимог.

Як вбачається із поданого арбітражним керуючим Побережним В.Т. звіту про нарахування основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі №924/1391/13, з урахуванням поданого доповнення до звіту, сума основної грошової винагороди ліквідатора складає 66580,56 грн за період з 29.07.2025 по 21.10.2025.

Заявлена до оплати ліквідатором сума нарахована із розрахунку трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень, тобто складає передбачений та встановлений ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір, а саме мінімальний розмір оплати послуг арбітражного керуючого за весь період виконання ним обов`язків ліквідатора у справі №924/1391/13.

Перевіривши розрахунок грошової винагороди за вказаний період, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідний розрахунок здійснений арбітражним керуючим арифметично правильно.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Побережного В.Т. в частині стягнення з Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області 8242,67 грн основної грошової винагороди.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до положень ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали Господарського суду Хмельницької області від 19.01.2026 у справі №924/1391/13 - без змін.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.01.2026 у справі №924/1391/13 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.01.2026 у справі №924/1391/13 - без змін.

2. Справу №924/1391/13 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "23" квітня 2026 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Розізнана І.В.