ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" квітня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/4972/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

за участі секретаря судового засідання Ніконової Д.С.,

розглянувши заяву відповідача Акціонерного товариства Одесагаз про відстрочення виконання рішення у справі №916/4972/24 (вх.№2-556/26 від 24.03.2026)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України /, адреса 03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, 44/

до відповідача: Акціонерного товариства Одесагаз /, адреса 65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1/

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Акціонерне товариство Одеський припортовий завод /, адреса - 65481, Одеська обл., м. Южне, вул. Заводська, буд. 3/,

про стягнення 221 399 759,40 грн

за участю представників:

від позивача: адвокат Ракітін П.С. на підставі довіреності;

від відповідача: адвокат Федорова В.В. на підставі довіреності;

від третьої особи: не з`явився, повідомлений належним чином.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Одеської області на розгляді перебувала справа №916/4972/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України до Акціонерного товариства Одесагаз, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, Акціонерного товариства Одеський припортовий завод, про стягнення 221 399 759,40 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.06.2025 в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України до Акціонерного товариства Одесагаз, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача, Акціонерного товариства Одеський припортовий завод, про стягнення 221 399 759,40 грн відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись із вказаним рішенням ТОВ Оператор газотранспортної системи України оскаржило його в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Постановою Південно-західного господарського апеляційного суду від 26.02.2026 апеляційну скаргу задоволено та постановлено:

"Рішення Господарського суду Одеської області від 20.06.2025 по справі №916/4972/24 скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства Одесагаз на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України заборгованість у розмірі 221 399 759,40 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства Одесагаз на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 059 800 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства Одесагаз на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 271 760,00 грн.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази із зазначенням необхідних реквізитів".

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.03.2026 заяву Акціонерного товариства Одесагаз про виправлення описки у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 по справі №916/4972/24 задоволено частково. Постановлено виправити описку, допущену на сторінці 11 постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 по справі №916/4972/24. На сторінці 11 постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 по справі №916/4972/24 замість невірного "Як вже було вказано вище та не заперечується сторонами по справі, з метою надання доступу до газотранспортної системи між ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" (Оператор) та АТ "Одесагаз" (Замовник) був укладений Договір транспортування природного газу від 31.01.2020 за №190000190 (т.1 а.с.37-49) та в подальшому додаткові угоди до нього (т.1 а.с.50-69)" слід зазначити вірне "Як вже було вказано вище та не заперечується сторонами по справі, з метою надання доступу до газотранспортної системи між ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" (Оператор) та АТ "Одесагаз" (Замовник) був укладений Договір транспортування природного газу від 31.01.2020 за № (т.1 а.с.37-49) та в подальшому додаткові угоди до нього (т.1 а.с.50-69)". В задоволенні решти заяви відмовлено.

Окрім того, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.03.2026 відмовлено Акціонерному товариству Одесагаз у роз`ясненні постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 по справі №916/4972/24.

24.03.2026 судом від відповідача АТ «Одесагаз» отримано заяву про відстрочення виконання рішення у справі №916/4972/24 (вх.№2-556/26), згідно якої АТ «Одесагаз» просить відстрочити виконання постанови від 26.02.2026 Південно-західного апеляційного господарського суду у справі №916/4972/24 до 26.02.2027.

В заяві АТ «Одесагаз» посилається на те, що відповідач виконує функції Оператора газорозподільної системи на території Одеської області. АТ «Одесагаз» забезпечує фінансування видатків на виконання своєї ліцензійної діяльності виключно в межах тарифної виручки та інших джерел фінансування вищевказаних видатків підприємство АТ «Одесагаз» мати не може. Так, до 01 січня 2026 року для АТ «Одесагаз» постановою НКРЕКП від 22.12.2021 року № 2763 було встановлено тариф на послуги розподілу природного газу в розмірі 1,09 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ) та структуру цього тарифу. https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vstanovlennya-tarifu-na-poslugi-rozpodilu prirodnogo-gazu-dlya-odesagaz.

Також відповідач вказує, що негативний вплив невстановлення обгрунтованого тарифу визнає і Регулятор Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Так, відповідно до постанови від 12.03.2024 року № 506, затверджено обсяги перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу за даними звітності АТ «Одесагаз», яка, зокрема, за період з 01 листопада 2021 року по 28 лютого 2022 року включно у сумі 1 031 090,15 тис. грн (без ПДВ). https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-zatverdzhennya-odesagaz-obsyagiv-perevishchennya faktichnoyi-vartosti-poslug-z-rozpodilu-prirodnogo-gazu-nad-tarifnoyu-viruchkoyu peredbachenoyu-tarifami-na-rozpodil-prirodnogo-gazu.

З 01 січня 2026 року для АТ «Одесагаз» постановою НКРЕКП від 19.12.2025 року № 2154 встановлено тарифи для непобутових споживачів в розмірах 1,65 грн за 1 м на місяць (без урахування ПДВ) на період з 01.01.2026 року, та 1,95 грн за 1 м місяць (без урахування ПДВ) на період з 01.04.2026 року. Загальна кількість непобутових споживачів, об`єкти яких знаходяться на території ліцензованої діяльності відповідача складає всього 4 738 споживачів. Разом з тим, постановою НКРЕКП від 19.12.2025 року № 2154 встановлено, що протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, у якому воєнний стан буде припинено або скасовано, тариф на послуги розподілу природного газу побутовим споживачам застосовується у розмірі 1,09 грн за 1 м на місяць (без урахування ПДВ). https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vstanovlennya-tarifu-na-poslugi rozpodilu-prirodnogo-gazu-dlya-odesagaz-2. Загальна кількість побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться на території ліцензованої діяльності відповідача складає понад 620 тисяч побутових споживачів. Таким чином, тариф на послуги розподілу природного газу побутовим споживачам, які є левовою долею, споживачів АТ «Одесагаз» не змінено, що продовжує негативно впливати на рівень виручки відповідача та можливості здійснювати розрахунки з кредиторами.

Відповідач зауважує, що Оператор ГРМ відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу з метою забезпечення функціонування газорозподільної системи за рахунок тарифної виручки здійснює витрати на: утримання будівель та приміщення, в яких організовано прийом та обслуговування споживачів; забезпечує роботу підрозділи аварійно-диспетчерської служби з цілодобовим режимом роботи, що включає забезпечення зв`язком екстреного виклику, спеціальними аварійними автомобілями, засобами радіозв`язку; здійснює оплату дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію машин, механізмів (устаткування) підвищеної небезпеки, необхідні для провадження господарської діяльності з розподілу природного газу; витрати на утримання виробничих будівель та споруд, складських приміщень, гаражів та стоянок для зберігання транспортних засобів, необхідних для забезпечення оперативно-диспетчерського управління газорозподільною системою та планово-профілактичних і аварійно-відновлюваних робіт на об`єктах газорозподільної системи; транспортних засобів спеціалізованого призначення; утримання штату працівників, який станом на дату подання цієї заяви складає 1 865 осіб; забезпечення функціонування ГРМ https://odgaz.odessa.ua; в вебсайту Оператора забезпечення належної організації та функціонування особистого кабінету споживача мережі https://lk.odgaz.odessa.ua ; Інтернет https://gasolina-online.com/login та забезпечення функціонування кол-центру для обслуговування споживачів, який оснащено єдиним багатоканальним номером телефону для стаціонарних та мобільних телефонів та єдиною електронною скринькою для прийому електронних повідомлень до кол-центру; інші заходи на забезпечення функціонування газорозподільної системи. Забезпечення всіх вище вказаних витрат Оператора ГРМ здійснюється за рахунок виключно тарифу на послуги розподілу природного газу, що сплачується кінцевими споживачами. Таким чином, встановлений тариф не забезпечує покриття економічно обгрунтованих витрат Оператора ГРМ відповідача, який забезпечує потреб споживачів послуг розподілу. Разом з цим, складові тарифу не включають в себе витрати на оплату нарахованих штрафних санкцій, трьох відсотків річних та інфляційних втрат на заборгованості з фактично отриманих послуг та/або товарів (газу) для забезпечення власних потреб Оператора ГРМ. Діяльність АТ «Одесагаз» в вище описаних умовах є збитковою та такою, що сприяє накопиченню заборгованості, яка по поточний момент погашається АТ «Одесагаз» за рахунок тарифної виручки за відсутності інших джерел надходження коштів.

З огляду на обмеженість джерел фінансування діяльності АТ «Одесагаз» та не включення витрат на оплату несанкціонованого відбору природного газу третіми особами, в даному випадку АТ «ОПЗ» ЕІС-код №56XO000005QEZ00O в період з 08.09.2024 року по 14.09.2024 року, до структури тарифу, АТ «Одесагаз» не має достатніх коштів для взаєморозрахунку з позивачем та потребує відповідного часу для накопичення та виділення коштів для виконання рішення суду у даній справі.

Окрім того, відповідач зауважує, що дохід АТ «Одесагаз» в умовах військового стану щодня скорочується, що вимагає щоденної оптимізації використання доходів та направлення їх на критично важливі заходи забезпечення функціонування газорозподільної системи в цілому та окремих об`єктів. Наявність інших грошових зобов`язань АТ «Одесагаз», крім заборгованості перед позивачем потребує пропорційного розподілу коштів на погашення зобов`язань відповідача. На можливість виконання зобов`язань суттєво впливають фактори, що не залежать від волі сторін, а саме оголошення воєнного стану в Україні, що безпосередньо вплинуло на можливість кінцевих споживачів здійснювати розрахунки за послуги розподілу природного газу, та відповідно на рівень доходів відповідача.

Фактично, АТ «Одесагаз», як і інші оператори ГРМ, позбавлені механізмів впливу на споживачів, які вимушено, а подекуди умисно, не здійснюють оплату отриманих послуг з розподілу газу, як у поточному, так і у попередніх періодах газопостачання, що прямо впливає на рівень отримання тарифної виручки та можливості виконання грошових зобов`язань перед кредиторами. У зв`язку з наявністю вище викладених об`єктивних обставин відповідач зазначає, що перебуває у досить скрутному економічному становищі, що також відображається у фінансовій звітності АТ «Одесагаз», з якої вбачається, що відповідач зазнає збитків в процесі ведення власної господарської діяльності.

Не зважаючи на вказані обставини, АТ «Одесагаз» продовжує безперебійно здійснювати розподіл природного газу газорозподільною мережею, що розташована на території Одеської області, та забезпечувати всі категорії споживачів природним газом для забезпечення побутових, виробничих потреб та потреб критичної інфраструктури в повному обсязі. Так, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 р. № 76 (в ред. постанови Кабінету Міністрів України від 22.11.2024 р. № 1332) та на підставі наказу Міністерства енергетики України від 31.01.2025 р. № 45 «Про визначення підприємств паливно-енергетичного комплексу критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період (Протокол № 66)», АТ «Одесагаз» (Оператор газорозподільної мережі) є критично важливим підприємством паливно-енергетичного комплексу для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення та інших суб`єктів господарювання, які отримують послуги розподілу природного газу, в особливий період, що підтверджується Витягом з Наказу Міністерства енергетики України від 31.01.2025 №45.

Відповідач звертає увагу, що із прийняттям Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" вчиняючи дії, спрямовані на врегулювання такої заборгованості, зокрема, шляхом проведення взаєморозрахунків за рахунок видатків державного бюджету, реструктуризації заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування та списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість з оплати природного газу та послуги з його транспортування, Держава визнає неможливість підприємств паливно енергетичного комплексу забезпечити свої розрахунки. Що в свою чергу свідчить про можливість врегулювання заборгованості цих підприємств саме у спірних відносинах та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу. Даний висновок зробив Касаційний господарський суд в постанові від 05.11.2021 у справі № 911/944/21.

Станом на дату подання даної заяви постанова від 26.02.2026 року Південно західного апеляційного господарського суду у справі № 916/4972/24 є такою, що набрала законної сили. Однак, у випадку застосування процедури виконання рішення, в тому числі шляхом звернення позивача до органів, що здійснюють примусове виконання рішення, у даній справі призведе до додаткових витрат відповідача на відновлення власного положення, а також, у разі застосування до відповідача заходів виконавчого провадження, поставить у загрозливе становище забезпечення функціонування всієї газорозподільної системи Одеської області. Також при вирішенні питання про стягнення з відповідача заборгованості повинен бути дотриманий баланс між приватним інтересом позивача, зацікавленого у стягненні боргу, та суспільним інтересом населення Одеської області та юридичних осіб, в тому числі об`єктів критичної інфраструктури, яке об`єктивно зацікавлені в продовженні стабільної роботи відповідача.

Зважаючи на стратегічне та суспільне значення Оператора газорозподільної мережі, яким є АТ «Одесагаз» для Одеської області в цілому, а також не реалізації Державою передбачених законом механізмів взаєморозрахунків суб`єктів ринку газу, відповідач вважає, що в даному випадку наявні особливі обставини, що роблять виконання рішення суду неможливим, відтак є підстави для відстрочення його виконання.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.03.2026 для розгляду заяви визначено суддю Петренко Н.Д.

Ухвалою суду від 01.04.2026 прийнято до провадження заяву АТ Одесагаз про відстрочення виконання рішення у справі №916/4972/24 (вх.№2-556/26 від 24.03.2026) та призначено розгляд заяви на "08" квітня 2026 р. на 12:15.

27.03.2026 судом від ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» отримано заперечення на заяву про відстрочення виконання рішення /вх.№10680/26 від 27.03.2026/, в якому позивач просить у задоволенні заяви АТ «Одесагаз» про відстрочення виконання постанови Південно західного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 у справі № 916/4972/24 відмовити повністю.

Позивач в запереченні зазначає, що підставою для виникнення боргу, стягнутого у даній справі, став не тариф встановлений для АТ «Одесагаз» НКРЕКП, а саме винні дії відповідача, які полягали в не здійсненні припинення газопостачання АТ «Одеський припортовий завод», та, як наслідок, несанкціонованому відборі природного газу. Також важливою, на погляд позивача, обставиною є те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження наявності у нього реальної можливості виконання судового рішення з умовою відстрочення його виконання на один рік та не надано доказів, які б свідчили про майбутнє покращення скрутного матеріального становища підприємства, або джерел та ресурсів за рахунок яких таке становище може бути покращене. Тобто відстрочення виконання рішення у даному випадку не буде мати жодного реального економічного змісту, а лише безпідставно затягне виконання. Крім того позивач вважає, що реальний майновий стан та платоспроможність відповідача має оцінюватися в сукупності з іншими доказами, зокрема але не виключно, інформацією про всі розрахунки боржника; доказами відсутності руху коштів по банківських рахунках божника; доказами про відсутність майна або його недостатності для принаймні часткового погашення вимог кредитора; доказами того, що задоволення вимог позивача приведе до неможливості виконання грошових зобов`язань відповідача в повному обсязі перед іншими кредиторами (і довести ці обставини відповідач має належними доказами) тощо.

З початком повномасштабного вторгнення на територію держави України значних руйнувань та пошкоджень зазнала газотранспортна система, яка належить на праві власності державі Україна. Попри вказані події, з метою забезпечення функціонування газотранспортної системи, яка належить на праві власності державі Україна, ТОВ «Оператор ГТС України» за власні кошти постійно здійснює проведення ремонтів, пов`язаних із ліквідацією наслідків бойових дій, з метою не допущення припинення транспортування природного газу як для Замовників, які здійснюють свою господарську діяльність на території України так до країн Європейського Союзу. Забезпечення безпечної експлуатації ГТС та транспортування неї природного газу (в т. ч. балансування ГТС) потребує значних зусиль і коштів. У свою чергу Замовники послуг транспортування своїми протиправними діями створили значні обсяги заборгованості. Так, відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ «Оператор ГТС України» (копія додається), вбачається, що станом на 21 березня 2026 року заборгованість замовників послуг транспортування за договорами транспортування природного газу з оплати обсягів негативних щодобових небалансів перед Оператором ГТС за період з 01.01.2020 по 28.02.2026 складає 38 266 269 348,76 грн. Крім того, станом на 21.03.2026 в бухгалтерському обліку ТОВ «Оператора ГТС України» відображена дебіторська заборгованість замовників послуг транспортування за оплати несанкціонованого відбору за період з 28.02.2023 по 28.02.2026 в сумі 999 564 503,65 грн. Застосування інституту відстрочення виконання судового рішення призведе до обмеження Оператора ГТС у праві на своєчасне отримання грошових коштів, які останнім скеровуються для забезпечення надійної та безпечної експлуатації газотранспортної системи, яка на праві власності належить державі Україна, що в свою чергу надає можливість споживачам (фізичним особам та юридичним особам) отримувати обсяги природного газу для своїх власних потреб, зокрема для опалення приміщень, забезпечення діяльності виробничих об`єктів тощо , що в умовах військової агресії проти держави Україна є неприпустимим та може призвести до істотних негативних наслідків.

08.04.2026 судом від АТ «Одесагаз» отримано відповідь на заперечення /вх.№12036/26 від 08.04.2026/, в якій просить задовольнити заяву АТ «Одесагаз» про відстрочення виконання постанови 26.02.2026 року Південно-західного господарського суду у справі № 916/4972/24. При цьому АТ «Одесагаз» зазначає, що відповідач аналогічно позивачеві, за власні кошти здійснює заходи з планово-профілактичних і аварійно-відновлюваних робіт на об`єктах газорозподільної системи, роботи з ліквідації наслідків бойових дій на території Одеської області та міста Одеси, що майже щодня зазнають значних руйнувань як об`єктів житлової забудови, так і критичної інфраструктури. Не зважаючи на вказані обставини, АТ «Одесагаз» продовжує безперебійно здійснювати розподіл природного газу газорозподільною мережею, що розташована на території Одеської області, та забезпечувати всі категорії споживачів природним газом для забезпечення побутових, виробничих потреб та потреб критичної інфраструктури в повному обсязі. Посилання позивача на наявність заборгованості станом на 21 березня 2026 року замовників послуг транспортування за договорами транспортування природного газу з оплати обсягів негативних щодобових небалансів перед Оператором ГТС за період з 01.01.2020 по 28.02.2026 складає 38 266 269 348,76 грн., в тому числі з оплати несанкціонованого відбору за період в сумі 999 564 503,65 грн., відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ «Оператор ГТС України», жодним чином не спростовує обставин, на які у своїй заяві посилається відповідач, як на підставу відстрочення виконання рішення у справі №916/4972/24. Відповідно до даних фінансової звітності за 2024 та 2025 роки, яка додана до заяви про відстрочення, відповідач зазнає збитків в процесі ведення власної господарської діяльності. Так, фінансовий результат за 2024 рік складав збиток в розмірі 33 954 тис. грн., а у 2025 році склав 90 035 тис. грн. (рядок 2355).

Відповідач вказує, що діяльність АТ «Одесагаз» в вище описаних умовах є збитковою та такою, що сприяє накопиченню заборгованості, яка по поточний момент погашається АТ «Одесагаз» за рахунок тарифної виручки за відсутності інших джерел надходження коштів. З огляду на обмеженість джерел фінансування діяльності АТ «Одесагаз» та не включення витрат на оплату несанкціонованого відбору природного газу третіми особами, в даному випадку АТ «ОПЗ» ЕІС-код №56XO000005QEZ00O в період з 08.09.2024 року по 14.09.2024 року, до структури тарифу, АТ «Одесагаз» не має достатніх коштів для взаєморозрахунку з позивачем та потребує відповідного часу для накопичення та виділення коштів для виконання рішення суду у даній справі. В аналогічних справах з питань розгляду заяв про відстрочення виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості між суб`єктами ринку природного газу Верховний Суд неодноразово доходив висновку, що відстрочення виконання рішення на строк передбачений ч. 5 ст. 331 ГПК України не порушує балансу інтересів сторін та не сприяє невиконанню рішенню суду, що набрало законної сили, з боку боржника.

Так, відповідач звертає увагу, що у постанові від 18.09.2024 року у справі № 905/271/24 за позовом ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до ТОВ "Краматорськтеплоенерго" про стягнення заборгованості в сумі 356 902 162,98 грн, Верховний суд дійшов висновку, що: [5.15.Врахувавши вищенаведені обставини в сукупності та зважаючи на те, що відстрочення виконання рішення узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, суд першої інстанції вважав, що наявні правові підстави для відстрочення виконання рішення у даній справі до 01.03.2025. 5.16.Водночас апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду в цій частині, зазначив, що відстрочення виконання рішення суду у справі не порушить баланс інтересів сторін, оскільки підприємство відповідача з самого початку військової агресії знаходилося на території проведення можливих бойових дій, в той час, як підприємство позивача знаходиться на більш безпечній території, при цьому, позивачем не доведено погіршення його матеріального стану внаслідок неможливості негайного виконання рішення суду відповідачем. Військова агресія проти України та правовий режим військового стану в країні однаково негативно впливають на обидві сторони спору, проте відповідач свою заяву про відстрочення обґрунтовував, зокрема, тим, що він тривалий час здійснював та продовжує здійснювати господарську діяльність саме в зоні можливих бойових дій. 5.17.Апеляційний суд вважав, що відповідач надав достатні докази та навів переконливі аргументи, які свідчать, що зазначені у заяві обставини ускладнюють негайне виконання рішення у цій справі з урахуванням соціально важливої діяльності та необхідності якнайшвидшого відновлення господарської діяльності. Відстрочення виконання рішення для боржника в цьому випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, відновити нормальну господарську діяльність з метою забезпечення повного виконання рішення та погашення заборгованості перед позивачем. 5.18.Верховний Суд погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, так як відстрочення виконання рішення суду першої інстанції від 21.05.2024 у цій справі N 905/271/24 до 01.03.2025 узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини та відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).]

У постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.01.2023 у справі № 924/1135/20 за позовом ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" до АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" про стягнення 10049788 грн (заява про відстрочку виконання рішення суду), викладені наступні висновки: [Єдиним джерелом надходження коштів на рахунки Товариства є оплата споживачами комунальних послуг, яка на сьогодні є надзвичайно низькою. Так, на разі заборгованість населення перед Товариством за розподіл природного газу складає 25 007 330,81 грн. Найбільшими боржниками за спожиті послуги є теплопостачальні організації, які не розрахувались за послуги розподілу природного газу їх заборгованість за спожиту послугу в загальній сумі складає 31 397117,99 грн. Заборгованість за послуги розподілу природного газу інших споживачів, що не є побутовими станом на 30.09.2022 складає 12 458 028,80 грн. Крім того, винятковими обставинами, які ускладнюють виконання судового рішення в даному випадку також можуть бути і наслідки, до яких може призвести примусове виконання судового рішення (зокрема арешт, накладений на кошти боржника) для боржника і його споживачів (населення, бюджетних організації тощо), оскільки (боржник), який займає монопольне становище на ринку, самостійно не має права встановлювати тарифи на свої послуги, оскільки вони є державно регульованими, а діючі тарифи, встановлені НКРЕКП, і про що вказує боржник, є збитковими (внаслідок невідповідності обсягів виробництва теплової енергії в затверджених тарифах фактичному виробництву), що і стало основною причиною виникнення різниці в тарифах, що призводить до накопичення кредиторської заборгованості. Колегія суддів також зауважує, що відстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідальності, а це організація та створення умов для подальшого виконання рішення суду, покращення фінансового стану відповідача, виконання ним зобов`язань як перед позивачем, так і перед третіми особами. В контексті даної справи, відстрочка виконання рішення суду надасть можливість продовжувати здійснювати господарську діяльність в умовах воєнного стану та забезпечувати регіон безперебійним функціонуванням газорозподільної системи, зберегти для цього матеріально-технічну базу, підтримати економіку держави та сплатити суму заборгованості в повному обсязі після встановленого судом строку.]

Аналогічного висновку щодо наявності виключних обставин для відстрочення виконання рішення Оператором ГРМ дійшов і Західний апеляційний господарський суд у постанові від 05.09.2024 у справі № 926/4693/23 за позовом ТОВ Оператор газотранспортної системи України, до АТ Оператор газорозподільної системи Чернівцігаз про стягнення грошових коштів в сумі 6 083 234,28 грн: [Крім цього, на виконання вимог ст. 4 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" від 14.07.2021 НКРЕКП прийнято постанову від 12.02.2024 N 516 "Про затвердження АТ "Чернівцігаз" обсягів перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу", відповідно до якої затверджено АТ "Чернівцігаз", в тому числі: обсяг перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу за даними звітності, поданої АТ "Чернівцігаз" до НКРЕКП, над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу, встановленими НКРЕКП, з урахуванням отриманих компенсацій витрат, що утворився за період з 01.11.2021 по 28.02.2022 включно у сумі 472 741,73 тис. грн (без ПДВ). З вказаної постанови НКРЕКП вбачається, що заборгованість АТ "Чернівцігаз" виникла з незалежних від відповідача обставин та є наслідком тарифної політики НКРЕКП, яка полягає у затвердженні останньою для АТ "Чернівцігаз" економічно необґрунтованого тарифу на розподіл природного газу, який не покриває розмір фактичних витрат на придбання природного газу для потреб ВТВ та НВтр і власних потреб, а також послуг балансування, внаслідок чого АТ "Чернівцігаз" недоотримано необхідних коштів для розрахунків за надані послуги перед позивачем. З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про знаходження відповідача в скрутному фінансовому становищі, а виконання рішення суду може супроводжуватися арештами рахунків, що вплине на вчасну виплату заробітної плати, звільненням працівників та банкрутством підприємства. При цьому спростовуються доводи апелянта про неврахування судом першої інстанції майнових інтересів позивача, позаяк розстрочка виконання рішення в справі не порушить майнових інтересів позивача, а слугуватиме досягненню мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для відповідача з інтересом позивача. Місцевий господарський суд, з доводами якого погоджується і суд апеляційної інстанції, вважає розстрочення відповідачу виконання рішення суду належним способом виконання останнім рішення суду та сприятиме погашенню заборгованості протягом визначеного судом строку, що становить 6 місяців, а не один рік, як того просив відповідач.]

У постанові Верховного Суду від 20.09.2018 у справі N 905/2953/17 зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України"). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", ухвала від 07.10.2003).

З огляду на стратегічне та суспільне значення Оператора газорозподільної мережі, яким є АТ «Одесагаз» для Одеської області в цілому, а також не реалізації Державою передбачених законом механізмів взаєморозрахунків суб`єктів ринку газу, відповідач вважає, що в даному випадку наявні особливі обставини, що роблять виконання рішення суду неможливим, відтак є підстави для відстрочення його виконання.

В судовому засіданні 08.04.2026 представник відповідача Федорова В.В. заяву про відстрочку підтримала.

Представник відповідача Ракітін П.С. в судовому засіданні 08.04.2026 підтримав подані до суду заперечення проти заяви про розстрочення рішення.

В судовому засіданні 08.04.2026 судом було оголошено перерву до 10.04.2026 до 11:00.

Судове засідання, призначене протокольною ухвалою на 10.04.2026 на 11:00 не відбулося у зв`язку з оголошенням цивільною обороною в м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою суду від 10.04.2026 призначено судове засідання на 15.04.2026 на 10:30.

В судовому засіданні 15.04.2026 представник відповідача Федорова В.В. заяву про відстрочку підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Ракітін П.С. в судовому засіданні 15.04.2026 підтримав подані до суду заперечення проти заяви про розстрочення рішення та просив у задоволенні заяви відмовити.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заяви про відстрочку виконання рішення суду, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, що підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Частинами 1, 2 статті 18 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 326 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з частиною 1 статті 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Частинами 1-5 статті 331 ГПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, що підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Так суд зазначає, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Суд наголошує, що відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Як зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.03.2018 у справі №910/8153/17, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо. Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

При цьому положення ГПК України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 такого Кодексу. Відповідно до вказаної статті господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. З урахуванням наведеного, суд самостійно вирішує питання стосовно достовірності доказів, достатності їх для винесення рішення, істинності відомостей, які містяться в доказах.

Надання заявникові відстрочки або розстрочки виконання рішення є правом господарського суду, при цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Таким чином, суд встановлює необхідність надання відстрочки в залежності від конкретних обставин.

При цьому, суду належить враховувати, що відстрочка виконання судового рішення повинна надаватися боржнику у виняткових випадках. При оцінці виняткових обставин суд має враховувати дотримання балансу інтересів як боржника, так і кредитора при одночасному врахуванні вимоги закону про обов`язковість виконання судового рішення (ст. 115 ГПК України). По суті вищенаведеної норми при відстрочці виконання судового рішення мова йде про перенесення строку його виконання з однієї дати, що встановлено законом чи судом, на іншу.

Виходячи із вищенаведеного, відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку, повинно бути пов`язане з об`єктивними, непереборними, тобто, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне його виконання.

Водночас, суд вважає загальновідомим та нормативно врегульованим питання відносно існування на території України надзвичайних обставин, а саме введення воєнного стану, що неодмінно впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків, населенням та обмежує безперешкодне провадження господарської діяльності заявнику.

Також суд погоджується із твердженнями АТ «Одесагаз» та зазначає, що в даному випадку боржник, посилаючись на скрутний фінансовий стан, не ухиляється від виконання судового рішення, а лише вказує про неможливість погашення наявної заборгованості за судовим рішенням перед стягувачем саме на час звернення з відповідною заявою та, що сторони перебувають в однакових умовах військового стану, військова агресія проти України та правовий режим військового стану в країні однаково негативно впливають на обидві сторони даної справи.

Так судом враховано твердження заявника щодо обставин, які унеможливлюють виконання ним судового рішення станом на момент звернення до суду із даною заявою.

За висновками Конституційного Суду України, викладеними в рішенні від 26.06.2013р. №5-пр/2013 у справі №1-7/2013, підставою для застосування розстрочки виконання судового рішення є наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення. До таких обставин належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, підставою для відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Як зазначено в згаданому рішенні Конституційного Суду України, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника. Вирішуючи питання про розстрочення (відстрочення) виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, тощо.

Судом прийнято до уваги те, що тяжка економічна ситуація в країні спричинена військовою агресією носить загальний характер та у повній мірі стосується обох сторін. Як позивач, так і відповідач несуть однакову економічну відповідальність за свої дії та однакові ризики, оскільки господарська діяльність здійснюється на власний ризик, за власним комерційним розрахунком щодо наслідків вчинення відповідних дій, суб`єкт господарювання повинен самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій.

Разом з тим, наслідки військової агресії Російської Федерації проти України негативно відображуються на усіх без виключення сферах господарської діяльності та впливають на діяльність суб`єктів господарювання.

Так суд погоджується з твердженнями АТ «Одесагаз» стосовного того, що будучи оператором ГРМ, позбавлений механізмів впливу на споживачів, які вимушено, а подекуди умисно, не здійснюють оплату отриманих послуг з розподілу газу, як у поточному, так і у попередніх періодах газопостачання, що прямо впливає на рівень отримання тарифної виручки та можливості виконання грошових зобов`язань перед кредиторами. Проте незважаючи на вказані обставини, АТ «Одесагаз» продовжує безперебійно здійснювати розподіл природного газу газорозподільною мережею, що розташована на території Одеської області, та забезпечувати всі категорії споживачів природним газом для забезпечення побутових, виробничих потреб та потреб критичної інфраструктури в повному обсязі.

При вирішенні питання щодо доцільності відстрочення виконання рішення суду у цій справі судом також враховано наявність у відповідача складного фінансового стану внаслідок допущення кінцевими споживачами природного газу значної дебіторської заборгованості.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач у справі не є кінцевим споживачем природного газу, а здійснює розподіл газу кінцевим споживачам. Відповідно, перевищення замовленої потужності природного газу виникло саме з метою задоволення потреб кінцевого споживача.

Крім того судом береться до уваги що сума заборгованості, яка стягнута постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2026, а саме заборгованість у розмірі 221 399 759,40 грн, є надмірним розміром для негайної сплати таких коштів. Та враховуючи обставини, які позбавляють АТ «Одесагаз» здійснити виконання рішення шляхом сплати такого розміру грошових коштів одразу станом на даний момент, суд доходить висновку про можливість здійснити відстрочення виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 по справі №916/4972/24 в частині стягнення з АТ «Одесагаз» заборгованості в розмірі 221 399 759,40 грн.

Водночас щодо відстрочення виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 по справі №916/4972/24 в частині стягнення витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 059 800 грн та витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 271 760,00 грн, суд зазначає що така вимога АТ «Одесагаз» не підлягає задоволенню, оскільки по-перше, сума сплаченого судового збору не входить до суми основного зобов`язання за судовим рішенням, і по-друге, сплативши судовий збір за подання позову позивач має право на його відшкодування за рахунок відповідача без будь-яких додаткових умов.

Крім того, на переконання суду, стягнення сум судового збору в загальному розмірі 2 331 560 грн, на відміну від суми заборгованості, не буде непомірним тягарем для АТ «Одесагаз» та відповідатиме інтересам сторони, яка ініціювала судовий розгляд, у зв`язку з чим в цій частині відсутні підстави для відстрочення виконання рішення суду.

Доводи сторони позивача щодо безпідставності заяви про розстрочення виконання рішення суд відхиляє з огляду на вищенаведене обґрунтування.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 254, 255, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву відповідача Акціонерного товариства Одесагаз про відстрочення виконання рішення у справі №916/4972/24 (вх.№2-556/26 від 24.03.2026) задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 року у справі № 916/4972/24 в частині стягнення заборгованості в загальній сумі 221 399 759,40 грн - до 26.02.2027 року.

3. В решті задоволенні заяви відмовити.

Повна ухвала складена 15.04.2026.

Ухвала набрала законної сили 15.04.2026 та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. ст. 254, 255 ГПК України.

Суддя Петренко Наталія Дмитрівна