ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/164/26

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Христенко І.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Кулика Сергія Миколайовича, м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ ПЛАСТ", м.Харків
про стягнення 471019,74 грн
за участю представників:

позивача - Бондаренко Я.О. (адвокат, ордер АН № 1796564 від 20.012026 року);

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

20.01.2026 року позивач - Фізична особа-підприємець Кулик Сергій Миколайович звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ ПЛАСТ" про стягнення заборгованості за договором купівлі продажу № 01 від 01.08.2023 року у розмірі 471019,74 грн, з яких: основний борг - 444128,66 грн; пеня - 24518,34 грн; 3% річних - 2372,74 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.01.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/164/26 в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24.02.2026 року, яке протокольною ухвалою суду було відкладено на 25.03.2026 року.

27.01.2026 року представник позивача надав до суду заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№2194).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.01.2026 року задоволено заяву представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Протокольною ухвалою суду від 25.03.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.04.2026 року.

Представник позивача в судовому засіданні 07.04.2026 року позовні вимоги підтримував повністю, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 07.04.2026 року не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача.

Відповідачем відзив на позовну заяву надано не було.

Згідно з ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки явка в судове засідання представника відповідача обов`язковою не визнавалася, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього за наявними в справі матеріалами, як це передбачено ст.202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01.08.2023 року між Фізичною особою-підприємцем Кулик Сергієм Миколайовичем (далі Продавець, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ ПЛАСТ" (далі Покупець, Відповідач) був укладений договір купівлі-продажу № 01, предметом якого є Обладнання для виробництва вторинної полімерної гранули шляхом подрібнення, миття та грануляції, а саме: 1)Малий гранулятор (Діаметр шнека 160 мм, 1950 мм, без дегазації); 2) Великий гранулятор з пласткомпактором (Діаметр шнека 160 мм, 5000 мм, 2 зони дегазації); 3) Електронний шкаф управляння мийкою; 4) Електронний шкаф управляння гранулятором; 5) Електронний шкаф управляння сквизером; 6) Мішкозашивочна машина з лінією автоподачі; 7) Дробарка (Потужність мотора 55 кВт Кількість ножів статорних 4, Роторних 10, Швидкість обертання 1450 об/хв Розмір завантажувального отвору 103 мм * 970 мм); 8) Компресор (Двигун 11 кВт); 9) Блок водокільцевої порізки (Двигун 2,2 кВт, центрифуга 5,5 кВт, 1450 об/хв + ванна охолодження); 10) Швидкісна фрикційна мийка (30 кВт, 1450 об/хв); 11) Ванна флотаціонна №1 (Довжина 6010 мм, 5 барабанів, з частотними перетворювачами); 12) Ванна флотаціонна №2 (Довжина 6010 мм, 5 барабанів, з частотними перетворювачами); 13) Фрикційний миючий шнек №1 (Довжина 4015мм,Діаметр350 мм Двигун2,2 кВт Швидкість 1450Об/хв); 14) Шнековий конвеєр (подвійний) №2 (Довжина 4035 мм, Діаметр 2*250 мм, Двигун 2*2,2 кВт, Швидкість 1450 Об/хв); 15)Фрикційний миючий шнек №3 (Довжина 3850 мм, Діаметр 350 мм Двигун 2.2 кВт Швидкість 1450 Об/хв); 16) Сквізер (Мотор Потужність 90 кВт); 17) Електронний шкаф управління конвеєром; 18) Фрикційний миючий шнек №4 (Довжина 4350 Двигун 2.2 кВт, Швидкість 1450 Об/хв); 19) Стрічковий конвеєр Двигун 2,2 квт,1450об//хв, довжина 4800мм, за адресою м. Харків, 61124, вул. Каштанова, 33.

Факт передачі товару підтверджується відповідним актом приймання-передачі обладнання від 01.11.2023 року до договору купівлі-продажу № 01 від 01.02.2023.

Згідно з п. 3.1. Договору загальна ціна Обладнання, що поставляється за цим Договором, складає 4 021 600 грн. без ПДВ. (що еквівалентно 110 000 доларів США за курсом НБУ на дату укладання Договору).

Відповідно до п. 3.2. Договору розрахунки за цим Договором здійснюються поетапно, в національній валюті України українській гривні, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця, наступним шляхом:

Рівними частинами по 167566,67 грн. без ПДВ, але не менше 5000 доларів США за курсом НБУ, на протязі 24 (двадцяти чотирьох) місяців до 5 числа кожного місяця.

Відповідно до п. 3.3 Договору Покупець починає сплачувати Продавцю обумовлені у п. 3.2. платежі не пізніше 60 календарних днів від дня підписання Акту приймання - передачі Обладнання.

Пунктом 3.4. Договору визначено, що сторони домовились, що на дату остаточного розрахунку, Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю суму, яка дорівнює 110 000 доларів США за курсом НБУ

На підтвердження виконання умов договору, позивачем надано Акт приймання-передачі обладнання від 01.11.2023 року, підписаний та скріплений печатками позивача та відповідача.

Відповідно до умов договору відповідач повинен сплачувати позивачу обумовлені у п. 3.2. платежі не пізніше 05 числа кожного місяця до 05.11.2025 року.

Тобто, остаточний розрахунок за договором припадав на 05.11.2025 року.

ТОВ «ЕКСІМ ПЛАСТ» частково виконав умови договору купівлі-продажу № 01 від 01.08.2023 року та сплатив Позивачу кошти у розмірі 4 010 133,34 грн (що підтверджується випискою по рахунку Позивача), що дорівнює 99669,12 доларів США за курсом НБУ.

Таким чином, як зазначає позивач, станом на 09.01.2026 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 444128,66 грн, що дорівнює 10330,88 доларів США за курсом НБУ (станом на 09.01.2026 року 42,9904).

Згідно з п. 5.5. Договору у разі порушення строків оплати за Обладнання Покупець сплачує Продавцю за вимогою останнього неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен календарний день прострочення від недоплаченої суми до моменту погашення заборгованості.

Крім основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 24518,34 грн та 3% річних у розмірі 2372,74 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму

Статтею 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Фізична особа-підприємець Кулик Сергій Миколайович (позивач) виконав свої зобов`язання за договором та передав обладнання Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ ПЛАСТ", що підтверджується актом-приймання передачі обладнання від 01.11.2023 року.

Відповідач частково сплатив кошти за отриманий товар в розмірі 4010133,34грн (що підтверджується випискою по рахунку Позивача), що дорівнює 99 669,12 доларів США за курсом НБУ.

При цьому, Сторони домовились, що на дату остаточного розрахунку, Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю суму, яка дорівнює 110 000 доларів США за курсом НБУ (п. 3.4. Договору).

Таким чином, залишок заборгованості складає 444 128,66 грн.

В позовній заяві позивач зазначав, що станом на 09.01.2026 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 444 128,66 грн, що дорівнює 10 330,88 доларів США за курсом НБУ (станом на 09.01.2026 року 42,9904).

Згідно зі статтею 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до приписів пункту 3.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", ціна позову про стягнення іноземної валюти визначається в іноземній валюті та національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову.

Позовна заява була подана позивачем через систему "Електронний суд" 20.01.2026 року.

Відповідно до відомостей, опублікованих на офіційному вебсайті Національного банку України вбачається, що станом на 20.01.2026 офіційний курс гривні до долара, встановлений Національним банком України, складав 43,2678 грн за 1 дол. США.

При цьому, розрахунок за курсом НБУ здійснено позивачем станом 09.01.2026 року.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем при зверненні з позовом до суду на підставі платіжної інструкції №2 від 12.01.2026 року сплачено судовий збір у розмірі 7065,30 грн.

Відповідно до відомостей, опублікованих на офіційному вебсайті Національного банку України вбачається, що станом на 12.01.2026 офіційний курс гривні до долара, встановлений Національним банком України, складав 43,0757 грн. за 1 дол. США.

Однак, як вже зазначалось судом, позивачем здійснено розрахунок за курсом НБУ станом 09.01.2026 року, відповідно до якого, офіційний курс гривні до долара, встановлений Національним банком України, складав 42,9904 грн. за 1 дол. США.

Відповідно до ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з ч.2 ст.237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Отже згідно з ГПК України (ст. 14, ст. 237), суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, дотримуючись принципу диспозитивності. Вихід за межі вимог (задоволення більшого розміру або незаявлених вимог) заборонено, крім виняткових випадків, коли це необхідно для повного захисту прав сторін у публічно-правових спорах.

Таким чином, з урахування викладеного, суд позбавлений можливості виходити за межі позовних вимог, тому розрахунок позивача щодо курсу гривні до долара станом на 09.01.2026, встановлений Національним банком України, який складав 42,9904 грн за 1 дол. США, приймається судом.

Здійснивши розрахунок станом на 09.01.2026 року (дата визначена позивачем) заборгованість відповідача перед позивачем становить 444128,66 грн, що дорівнює залишку заборгованості в розмірі 10330,88 доларів США, за курсом НБУ (станом на 09.01.2026 року 42,9904).

Враховуючи те, що відповідач зобов`язання щодо оплати поставленого товару повністю не виконав, на час розгляду справи відповідачем не надано доказів сплати вартості отриманого товару, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 444128,66 грн основного боргу підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню.

Щодо пені.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України (чинного на час укладання договору) штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.4 ст.231 ГК України (чинного на час укладання договору) у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України (чинного на час укладання договору) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 5.5. Договору у разі порушення строків оплати за Обладнання Покупець сплачує Продавцю за вимогою останнього неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен календарний день прострочення від недоплаченої суми до моменту погашення заборгованості.

Перевіривши періоди нарахування та відповідні розрахунки пені, суд дійшов висновку про їх арифметичну вірність та відповідність вимогам чинного законодавства України, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення 24518,34 грн пені, є правомірними та підлягають задоволенню.

Щодо 3% річних.

Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Перевіривши періоди нарахування та відповідні розрахунки 3% річних, суд дійшов висновку про їх арифметичну вірність та відповідність вимогам чинного законодавства України, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення 2372,74 грн 3% річних є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та правомірними, підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, отже, підлягають повному задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується положеннями ст.129 ГПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на відповідача, з вини якого виник спір.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 42, 46, 73, 74, 79, 80, 86, 129, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМ ПЛАСТ» (адреса: 61124, м. Харків, вул. Каштанова, 33; ) на користь Фізичної особи-підприємця Кулика Сергія Миколайовича (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість за договором купівлі-продажу №01 від 01.08.2023 року у розмірі 444128,66 грн, пеню у розмірі 24518,34 грн, 3% річних у розмірі 2372,74 грн, а також 7065,30 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "15" квітня 2026 р.

СуддяК.В. Аріт