РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.04.2026Справа № 910/9573/25 (320/2316/25)
За позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікморсервіс Ніколаєв"

про стягнення податкового боргу у розмірі 3 550 665,54 грн.

в межах справи №910/9573/25

За заявою Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, пр-т Берестейський,14, ідентифікаційний номер 38727770) в особі Миколаївської філії ДП "Адміністрація морських портів України" (адміністрації Миколаївського морського порту) (54020, м. Миколаїв, вул. Заводська,23, ідентифікаційний номер 38728444)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікморсервіс Ніколаєв" (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/7 літера "В", ідентифікаційний номер 32655926)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

секретар судового засідання Улахли О.М.

Представники сторін:

від позивача - Гончаренко Б.О.,

від відповідача - Боженко І.Ф.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/9573/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікморсервіс Ніколаєв".

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС з позовом до ТОВ "Нікморсервіс Ніколаєв", в якому просить суд стягнути з розрахункових рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікморсервіс Ніколаєв" податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 3 550 665,54 гривень.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 відкрито провадження в адміністративній справі, та визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

29.10.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла заява з проханням справу 320/2316/25 передати до Господарського суду м. Києва у провадженні якого перебуває справа № 910/9573/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікморсервіс Ніколаєв" для розгляду спору в межах цієї справи.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 матеріали адміністративної справи №320/2316/25 за позовною заявою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікморсервіс Ніколаєв" про стягнення податкового боргу, - надіслано на розгляд Господарського суду м. Києва, в провадженні якого перебуває господарська справа № 910/9573/25, відносно ТОВ "Нікморсервіс Ніколаєв" про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2026 прийнято справу №320/2316/25 за позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікморсервіс Ніколаєв" про стягнення податкового боргу до розгляду в межах справи №910/9573/25, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 04.03.2026.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2026 відкладено судове засідання у справі №910/9573/25 (320/2316/25) на 08.04.2026.

У судовому засіданні 08.04.2026 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Одночасно, судом під час розгляду справи встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2026 у справі № 910/9573/25 визнано Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС кредитором боржника на суму 5 839 688,00 грн., з якої: 32 436,46 грн. - вимоги другої черги, 400 000,00 грн. - вимоги третьої черги, 5 407 251,54 грн. - вимоги шостої черги.

Як слідує з заяви кредитора Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС, до складу вимог останнього входять в тому числі вимоги щодо заборгованості з податку на додану вартість, що виникла на підставі податкового повідомлення-рішення № 995130414 від 04.09.2024 на загальну суму 549 149,75 грн. та пені на суму 72 370,93 грн.

Згідно з частиною 4 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі якщо господарський суд, розглядаючи в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) спір про стягнення з боржника грошових коштів, встановить, що позивачем у такому спорі подано у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника заяву з грошовими вимогами до боржника, господарський суд залишає такий позов без розгляду.

Оскільки в межах справи № 910/9573/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікморсервіс Ніколаєв" визнано грошові вимоги Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС, у тому числі на суму податкового боргу в розмірі 621 520,68 грн., позовні вимоги в цій частині підлягають залишенню без розгляду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

За Товариством з обмеженою відповідальністю "Нікморсервіс Ніколаєв" обліковується заборгованість згідно з податковим повідомленням-рішенням № 2 від 26.03.2024 на загальну суму 2 929 144,86 грн.

Наведена сума боргу виникла відповідно до податкового повідомлення-рішення № 2 від 26.03.2024 у зв`язку з тим, що на підставі акта перевірки від 22.02.2024 № 14736/26-15-07-02-04-03/32655926 виявлено порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».

Відтак, за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності нараховано пеню в сумі 2 929 144,86 грн. за порушення вимог валютного законодавства.

Відповідна інформація також обліковується в інформаційно-комунікаційній системі «Податковий блок» ДПС України.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом України «Про валюту і валютні операції».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про валюту і валютні операції» Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунку за операціями з експорту та імпорту товарів.

Згідно із ч. 2 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» встановлена відповідальність за порушення встановлених строків розрахунків, а саме порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Отже, за порушення граничних строків розрахунків, що встановлюються Національним банком України встановлено відповідальність у вигляді пені.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про валюту і валютні операції» валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду.

Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства (частини 4, 6 статті 11 Закону України «Про валюту і валютні операції»).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті (часина 8 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції»).

Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п. 57.3. ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Натомість, доказів оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення № 2 від 26.03.2024 боржником не надано, у зв`язку з чим останнє набуло статусу узгодженого.

За наведених обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача 2 929 144,86 грн. пені, нарахованої за порушення вимог валютного законодавства відповідно до податкового повідомлення-рішення № 2 від 26.03.2024.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікморсервіс Ніколаєв" в частині стягнення податкового боргу в розмірі 621 520,68 грн. залишити без розгляду.

2. Позовні вимоги задовольнити повністю.

3. Стягнути з розрахункових рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікморсервіс Ніколаєв" (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова,18/7 літера "В", ідентифікаційний номер 32655926) податковий борг у розмірі 2 929 144 (два мільйони дев`ятсот двадцять дев`ять тисяч сто сорок чотири) грн. 86 коп.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікморсервіс Ніколаєв" (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова,18/7 літера "В", ідентифікаційний номер 32655926) в дохід Державного бюджету України 43 937 (сорок три тисячі дев`ятсот тридцять сім) грн. 17 коп. судового збору.

5. Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.04.2026

Суддя Д.В. Мандичев