РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.02.2026Справа № 910/13164/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Саненерджі»

до держаного підприємства «Гарантований покупець»

про стягнення 10924292,29 грн,

Представники:

від позивача Журкевич М.В.

від відповідача Кулибаба В.О..

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Саненерджі» до держаного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення 10924292,29 грн (8457224,95 грн боргу, 657758,20 грн 3% річних, 1809489,14 грн інфляційних втрат).

Суд своєю ухвалою від 04.11.2025 відкрив провадження у справі № 910/13164/25, постановив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо оплати поставленої позивачем електричної енергії за договором №16609/01 від 26.02.2009 (далі - Договір) за жовтень 2021 року, лютий-серпень 2022 року. Обґрунтовуючи настання строку оплати позивач посилається на Порядок купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, що затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) 26 квітня 2019 року № 641 (далі - Порядок), за яким (п. 10.4) відповідач остаточний розрахунок з оплати відпущеної йому позивачем електричної енергії повинен був здійснити протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення НКРЕКП про затвердження вартості послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. НКРЕКП оприлюднила відповідні постанови. Водночас, відповідач не сплатив повну вартість поставленої позивачем електричної енергії.

Відповідач відхилив позов повністю. Відповідач, не заперечуючи факту придбання у позивача у спірний період електричної енергії за «зеленим» тарифом на вказану вище суму, вважає, що чинне нормативне регулювання не кваліфікує заявлену до стягнення суму як простроченою. Обґрунтовуючи свої доводи відповідач посилається на Порядок (п. 11.4), за яким сума коштів для здійснення остаточного місячного платежу за відпущену продавцем за «зеленим» тарифом у попередньому розрахунковому періоді (місяці) електричну енергію гарантованим покупцем, зокрема враховується сума коштів, сплачених такому продавцю за «зеленим» тарифом шляхом здійснення авансових платежів, та сума коштів, отриманих гарантованим покупцем від оператора систем передачі (ОСП) відповідно до договору про надання послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. Отже, як вважає відповідач, оплата ним 100 відсотків вартості відпущеної продавцем за «зеленим» тарифом електричної енергії здійснюється за умови отримання гарантованим покупцем від ОСП 100 відсотків коштів відповідно до договору про надання послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. Заборгованість приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», яке є ОСП, перед відповідачем, яке є гарантованим покупцем, за надану у розрахунковому періоді послугу становить 16,303 млрд грн. А тому, на думку відповідача, відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, у нього не наступив обов`язок з оплати відпущеної продавцем (позивачем) за «зеленим» тарифом електричної енергії за Договором.

Крім того позивач має перед відповідачем заборгованість за договором про участь у балансуючій групі гарантованого покупця, на розмір якої зменшуються спірні зобов`язання гарантованого покупця.

Також відповідач вважає, що позивач неправомірно нарахував відповідачеві 3% річних та інфляційні втрати під час дії наказів Міністерства енергетики України № 140 від 28.03.2022 (був чинний до 05.07.2022) та № 206 від 15.06.2022.

Відповідач зазначив, що наявні форс-мажорні обставини - введення воєнного стану.

05 грудня 2025 року, в межах підготовчого провадження, відповідач подав клопотання (клопотання сформовано у системі «Електронний суд») про залучення до участі у справі як третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Підстави залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, наведені в ч. 1 ст. 50 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України, за якою треті особи залучаються у разі, коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін.

Заявник клопотання не навів таких підстав, з огляду на що 08.12.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання (відповідна ухвала занесена до протоколу судового засідання).

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Саненерджі» є суб`єктом господарювання з виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, продаж якої здійснює державному підприємству «Гарантований покупець».

26 лютого 2019 року державне підприємство «Енергоринок» (ДПЕ) та товариство з обмеженою відповідальністю «Саненерджі» (ВАД) уклали договір № 16609/01 (далі - Договір), відповідно до умов якого ВАД зобов`язується продавати, а ДПЕ зобов`язується купувати електроенергію, вироблену ВАД, та здійснювати її оплату відповідно до умов договору.

До Договору неодноразово вносились зміни.

30 червня 2019 року сторони уклали додаткову угоду № 70/01 до Договору, згідно з п. 1, 2 якої сторони дійшли згоди в преамбулі Договору слова «Державне підприємство «Енергоринок» замінити на слова «Державне підприємство «Гарантований покупець» та замінити статті 1-10 Договору статтями 1-8 в новій редакції.

12 березня 2020 року сторони уклали додаткову угоду № 454/01/20 до Договору, згідно з п. 1, 2 якої сторони дійшли згоди в преамбулі Договору слова «виробник за «зеленим» тарифом» замінити на слова «продавець за «зеленим» тарифом та статті 1-7 Договору викласти в новій редакції.

Згідно з п. 1.1 Договору (в редакції додаткової угоди від 12.03.2020 № 454/01/20) продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за «зеленим» тарифом та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року № 641, далі - Порядок, або Порядку продажу та обліку затвердженого електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13 грудня 2019 року № 2804 (далі - Порядок продажу електричної енергії споживачами).

Пунктом 2.5 Договору (в редакції додаткової угоди від 12.03.2020 № 454/01/20) передбачено, що вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачам на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці. Обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку або глави 5 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку або глави 4 Порядку продажу електричної енергії споживачами (пункт 3.1 Договору).

Пунктом 3.3 Договору (в редакції додаткової угоди від 05.03.2021 № 1066/01/21) встановлено, що оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, оплата продавцем за «зеленим» тарифом частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця, формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів приймання-передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця здійснюються згідно з главою 10 Порядку або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами.

Пунктом 10.4 Порядку № 641 (у редакції, що діяла до 26.01.2024) було встановлено, що після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

Згідно з пунктом 11.4 Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом (у редакції постанови Національної комісії, що здійснює держане регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 24.01.2024 № 178) гарантований покупець забезпечує проведення розрахунку та здійснення оплати за відпущену продавцем за «зеленим» тарифом у попередньому розрахунковому періоді (місяці) електричну енергію протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги з забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.

Поняття зобов`язання та підстави його виникнення наведені у ст. 509 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, за якою зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договір є однією з підстав виникнення зобов`язань.

Суб`єктами зобов`язання, які є елементами зобов`язання, є його сторони: управомочена сторона - кредитор, та зобов`язана сторона - боржник.

Виконання зобов`язання - це вчинення боржником або іншою особою на користь кредитора або третьої особи певної дії або утримання від дії, яка становить предмет виконання зобов`язання. Виконання зобов`язання є правомірною дією, яка спрямована на припинення зобов`язання.

Цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Такі умови (принципи) можна поділити на умови належного виконання, реального виконання та справедливість, добросовісність, розумність (ч. 3 ст. 509 ЦК України).

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведено належними сторонами, щодо належного предмету, у належний спосіб, у належний строк (термін), у належному місці. Принцип реального виконання слід розуміти як виконання зобов`язання в натурі, тобто вчинення саме тих дій, що становлять зміст зобов`язання.

Договір, як різновид юридичного факту, в основі якого лежить погоджена воля двох сторін, є результатом їхніх взаємних поступлень і самообмежень. Цей результат отримав визначення домовленості (ст. 526 ЦК України), що диктує прагнення сторін спільними зусиллями досягти бажаних наслідків.

Отже, у свою чергу, виконання договірного зобов`язання має відбуватись відповідно до умов укладеного договору, що узгоджені його сторонами.

У переважній більшості зобов`язань кожний із суб`єктів зобов`язання є водночас і кредитором і боржником один щодо одного. А тому, відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін зобов`язання має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

З огляду на це, використання терміну «зобов`язання» застосовується як для позначення зобов`язального правовідношення в цілому, так і для позначення окремого обов`язку боржника (боргу).

Спосіб виконання - це порядок та послідовність здійснення сторонами дій у процесі виконання зобов`язання. Грошове зобов`язання є зобов`язанням по сплаті грошових коштів, а його предметом є певна грошова сума, що має бути сплачена кредиторові. Спосіб виконання зобов`язання, як правило, обирається сторонами при його виникненні та може полягати в одноразовому повному виконанні, періодичному виконанні або постійному виконанні. Період часу, у який має бути виконано зобов`язання, є строком (терміном) виконання. Такий період може бути визначений і невизначений.

Встановлений Договором та Порядком спосіб виконання зобов`язання гарантованого покупця з оплати за відпущену продавцем електричну енергію передбачає певну послідовність та етапність дій відповідача:

- гарантований покупець, не пізніше п`ятого дня після закінчення першої та другої декад розрахункового місяця здійснює оплату продавцю в обсязі, пропорційно відпуску електричної енергії генеруючими одиницями за 10/20 діб (також зазначено джерело походження коштів - отриманих від ОСП та коштів, отриманих гарантованим покупцем за реалізовану електричну енергію за результатами торгової діяльності на ринку добу на перед (РДН), внутрішньодобовому ринку (ВДР), за двосторонніми договорами);

- отримання фактичних даних щодо обсягу відпуску/відбору електричної енергії за розрахунковий місяць;

- здійснення доплати продавцю за розрахунковий місяць пропорційно вартості купленої товарної продукції;

- отримання від адміністратора комерційного обліку (АКО) сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії;

- здійснення протягом трьох робочих днів розрахунку вартості електричної енергії та направлення покупцю акт купівлі-продажу електричної енергії;

- направлення акту коригування до акта купівлі-продажу електричної енергії (у випадку наявності оновлених даних);

- підписання таких актів;

- прийняття Регулятором (Національною комісією, що здійснює держане регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) рішення щодо затвердження розміру вартості послуги з забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці;

- оплата електричної енергії протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення рішення Регулятора.

Отже, за умовами Порядку, період (строк) виконання зобов`язання гарантованим покупцем з оплати за відпущену продавцем електричну енергію є визначеним і він становить п`ять робочих днів з дня оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги з забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.

Положення абзацу 2 пункту 11.4 Порядку (щодо врахування суми коштів, сплачених такому продавцю за «зеленим» тарифом шляхом здійснення авансових платежів, та суми коштів, отриманих гарантованим покупцем від ОСП відповідно до Договору про надання послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел) не спростовують наведеного вище порядку та строку платежу, оскільки не змінюють правила щодо порядку та послідовності вчинення наведених вище дій, а термінологічне значення «врахування» оплат стосується прийняття до уваги сторонами цієї обставини, і носить по своїй суті диспозиційний зміст, який полягає у наданні можливості сторонам, при наявності спільного волевиявлення, інакшим чином визначити порядок оплати. За відсутності такого волевиявлення діють правила щодо повної оплати протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення рішення Регулятора.

Оскільки сторони не визначили інакшим чином послідовність здійснення гарантованим покупцем дій у процесі виконання ним грошового зобов`язання та строк його виконання, строк оплати останнім електричної енергії, поставленої позивачем у жовтні 2021 року, лютому-серпні 2022 року, є три робочих дні з дня оприлюднення Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення щодо затвердження розміру вартості послуги з забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у ці місяці.

При оцінці доводів відповідача щодо розміру оплати придбаної електричної енергії у відсотковому відношенні до середньозваженого розміру «зеленого» тарифу відповідно до порядку, встановленого наказами Міністерства енергетики України № 140 від 28.03.2022 (був чинний до 05.07.2022) та № 206 від 15.06.2022 суд керується правовими висновками наведеними Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 910/4439/23 від 21.06.2024. За висновками об`єднаної палати положення наказів № 140 та № 206 не змінюють порядок та строки розрахунків за придбану електричну енергію за Договором, укладеним з виробником електричної енергії за «зеленим» тарифом на час дії особливого періоду, тому для визначення строку виконання грошового зобов`язання гарантованого покупця у розмірі 100 % оплати за поставлену електричну енергію виробника за «зеленим» тарифом у період дії воєнного стану не має значення та не потребує доведення обставина наявності/відсутності на рахунках ДП «Гарантований покупець» коштів, необхідних для розрахунку з виробниками електричної енергії з альтернативних джерел, позаяк визначення строків розрахунків наведено у пункті 10.4 Порядку № 641. Об`єднана палата дійшла висновку про відсутність підстав для тлумачення норм наказу № 206 як такого, що змінює чи припиняє обов`язок ДП «Гарантований покупець» здійснити своєчасний розрахунок відповідно до чинного законодавства, Порядку № 641 та укладеного між сторонами договору.

Крім того наказ Міністерства енергетики України № 206 від 15.06.2022 втратив чинність на підставі наказу Міністерства енергетики України № 136 від 01.04.2024.

У рамках виконання Договору мало місце постачання позивачем електричної енергії відповідачу у жовтні 2021 року, лютому-серпні 2022 року, яке супроводжувалось підписанням щомісячних актів купівлі-продажу електроенергії. Нижче у таблиці наведені рішення Національної комісії, що здійснює держане регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо затвердження розміру вартості послуги з забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у ці місяці, дати їх оприлюднення та строк оплати за кожним із спірних місяців.

№ п/пПеріодБоргПостанова НКРЕКПДата оприлюдненняСтрок оплати доПрострочення з
2021 рік
1жовтень110868,28№ 1117 від 09.09.202212.09.2022 15.09.202216.09.2022
2022 рік
2лютий144721,50 № 1117 від 09.09.202212.09.2022 15.09.202216.09.2022
3березень744817,11 № 1117 від 09.09.202212.09.202215.09.202216.09.2022
4квітень1043553,98№ 1117 від 09.09.202212.09.202215.09.202216.09.2022
5травень1917751,89№ 1117 від 09.09.202212.09.202215.09.202216.09.2022
6червень1874868,13№ 1117 від 09.09.202212.09.202215.09.202216.09.2022
7липень2231451,10№ 1190 від 21.01.202521.09.202226.09.202227.09.2022
8серпень389192,96№ 473 від 14.03.202315.03.202320.03.202321.03.2,95

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем на суму 8457224,95 грн належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, з відповідача слід стягнути 1809489,14 грн інфляційних втрат.

За розрахунком суду до стягнення з відповідача підлягає 656883,09 грн 3% річних (за 946 днів прострочення). Суд відмовляє в частині стягнення 695,11 грн 3% річних.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних, відповідно до статті 625 ЦК України, є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), від 07 лютого 2024 року у справі № 910/3831/22 (провадження № 12-45гс23).

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині стягнення 8457224,95 грн боргу, 656883,09 грн 3% річних, 1809489,14 грн інфляційних втрат. Суд відмовляє в частині стягнення 695,11 грн 3% річних.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає судові витрати на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов товариства з обмеженою відповідальністю «Саненерджі» до державного підприємства «Гарантований покупець».

Стягнути з державного підприємства «Гарантований покупець» (вул. Симона Петлюри, 27, м. Київ, 01032, код 43068454) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Саненерджі» (вул. Шевченка Тараса, 120, м. Львів, 79042, код 41544,95 грн боргу, 656883,09 грн 3% річних, 1809489,14 грн інфляційних втрат, 131083,17 грн судового збору.

Відмовити в частині стягнення 695,11 грн 3% річних.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складений 21.04.2026.

Суддя С.А. Ковтун