УХВАЛА

10 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 904/6315/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В., головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Комунального підприємства теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.03.2026 (колегія суддів: Кошля А. Ф., Демчина Т. Ю., Стефанів Т. В.) у справі

за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Техноекс" про стягнення 82 423 грн,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" (далі КПТМ "Черкаситеплокомуненерго") звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Техноекс" (далі ТОВ НВП "Техноекс") з позовом про стягнення 82 423,00 грн.

16.01.2026 Господарський суд Дніпропетровської області ухвалив рішення про задоволення позову.

12.03.2026 Центральний апеляційний господарський суду ухвалив постанову, якою скасував рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2026 та прийняв нове рішення, яким позов залишив без задоволення.

01.04.2026 КПТМ "Черкаситеплокомуненерго" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, зі змісту якої вбачається, що скаржник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2026 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснова Є. В. головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, зважаючи на таке.

Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК України) одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.

У силу пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з приписами частин п`ятої та сьомої статті 12 ГПК України малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Пунктом 1 частини першої статті 163 цього ж Кодексу встановлено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 встановлено у розмірі 3 028 грн.

Позов у цій справі подано у 2025 році, предметом якого є стягнення 82 423 грн, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (302 800 грн), а тому справа є малозначною у розумінні статті 12 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2025 у цій справі, суд, з огляду на ціну позову визнав справу малозначною та розглянув спір за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Як зазначено вище, у пункті 2 частини третьої статті 287 ГПК України унормовано випадки, за яких судове рішення у малозначній справі може бути предметом касаційного оскарження.

Проте в касаційній скарзі, КПТМ "Черкаситеплокомуненерго" не навело жодних обґрунтувань, які б давали можливість оцінити підстави касаційного оскарження судового рішення суду апеляційної інстанції, визначені у відповідних підпунктах "а" - "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадків щодо можливого оскарження судових рішень у малозначній справі.

Необхідно враховувати, що передбачені підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки не є тотожними з поняттям підстав касаційного оскарження, які передбачені пунктами 1 4 частини першої статті 287 ГПК України.

Отже, скаржник не дотримався умови допуску малозначної справи до касаційного оскарження оскільки не обґрунтував наявності випадків, визначених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

При цьому, Верховний Суд звертає увагу, що учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

Верховний Суд також враховує позицію, висловлену Європейським Судом з прав людини (далі ЄСПЛ) в ухвалі від 09.10.2018 про неприйнятність у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява № 26293/18). Європейський Суд визнав, що заява є неприйнятною ratione materiae у сенсі пункту 3 (а) статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і має бути відхилена відповідно до пункту 4 цієї статті. ЄСПЛ зазначив, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. При цьому в аспекті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також взято до уваги наявність або відсутність питання справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак ЄСПЛ не визнав факту висвітлення заявницею належним чином обставин порушення процесуальних гарантій, наданих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в контексті обов`язку справедливого провадження в судах першої та другої інстанцій.

Відповідно до частин першої четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Верховним Судом під час вирішення питання щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження також взято до уваги: предмет позову, правову природу спірних правовідносин, складність справи, факт розгляду даної справи судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що не перевіряє викладені доводи скаржника у касаційній скарзі по суті щодо прийняття судом оскаржуваного судового рішення, адже скаржник не вказав та не довів виключних випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі може бути предметом розгляду Верховним Судом відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, з огляду на принципи господарського судочинства, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою КПТМ "Черкаситеплокомуненерго" на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України.

Керуючись статтями 12, 163, 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 904/6315/25 за касаційною скаргою Комунального підприємства теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.03.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач