РІШЕННЯ

Іменем України

15 квітня 2026 року м. Чернігівсправа № 927/131/26

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у порядку спрощеного позовного провадження

За позовом: Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк»,

, проспект Миру, 19, м. Чернігів, 14037

Відповідач-1: ОСОБА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Відповідач-2: ОСОБА_2 ,

РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2

Відповідач-3: Товариство з обмеженою відповідальністю «Зернопрайм»,

, вул. Любомира Боднарука, буд. 43, кв. 1, м. Чернігів, 14038

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Цензур»,

, вул. В. Тарновського, буд. 16, офіс 302, м. Чернігів, 14000

Предмет спору: про стягнення 730 964,01 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

не викликались,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернопрайм», у якому просить суд стягнути з кожного з них кошти в сумі 243 654,67 грн, з яких 154 064,10 грн заборгованість за основним боргом (кредитом), 89 590,57 грн проценти за користування кредитом.

Процесуальні дії у справі.

З метою встановлення зареєстрованого місця проживання Красника О. А., який не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», суд здійснив запит до Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до відповіді №2356069 від 18.02.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою суду від 23.02.2026 відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «Цензур»; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті, зокрема, відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та іншим учасникам справи відзиву на позов.

Копію ухвали суду від 23.02.2026 відповідач- 1 отримав 24.02.2026, а відповідачі-2, -3 23.02.2026, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення та довідками про доставку електронного листа в Електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» в ЄСІКС.

Отже, останнім днем для подання відповідачем-1 відзиву є 11.03.2026, а відповідачами-2, -3 - 10.03.2026.

27.02.2026 позивач через підсистему «Електронний суд» подав до суду два ідентичних клопотання про перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, які отримані судом 02.03.2026.

Ухвалою суду від 03.03.2026 повернуто клопотання позивача про перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

04.03.2026 відповідачі направили до суду спільний відзив на позовну заяву з доданими до нього документами, у якому просять:

- відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (п. 1);

- у разі невизнання підстав для повної відмови визнати договір поруки припиненим відповідно до ст. 559 ЦК України (п. 2.1);

- у разі відмови у застосуванні ст. 559 ЦК України розірвати договір поруки на підставі ст. 652 ЦК України у зв`язку з істотною зміною обставин (п. 2.2);

- визнати розрахунок заборгованості неналежним та недопустимим доказом (п. 2.3);

- застосувати позовну давність та відмовити у стягненні процентів та інших періодичних платежів за період понад три роки до дати подання позову (п. 2.4);

- відмовити у стягненні штрафних санкцій (штрафів, пені), нарахованих у період дії воєнного стану (п. 2.5);

- відмовити у стягненні підвищених процентів, нарахованих як відповідальність за прострочення (п. 2.6);

- відмовити у стягненні процентів та інших нарахувань після 16.04.2025 у зв`язку з відкриттям провадження у справі про банкрутство боржника (п. 2.7);

- зобов`язати позивача здійснити перерахунок та надати суду деталізований розрахунок заборгованості з урахуванням: обмежень законодавства воєнного стану; наслідків відкриття провадження у справі про банкрутство; спливу позовної давності; принципів добросовісності та розумності (ст. 3, 13 ЦК України); фактичної позиції позивача щодо можливості застосування зниженої процентної ставки (8%) відповідно до листування сторін (п. 2.8).

До відзиву відповідачі додали декілька клопотань, а саме:

- клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності;

- клопотання про витребування у позивача документів, що підтверджують: включення кредитного договору №67 від 17.06.2021 до державної програми « 5-7-9%»; підставу та дату припинення участі кредиту у програмі (за наявності); розрахунок компенсації процентної ставки; розрахунок фактичної процентної ставки по періодах;

- клопотання про зобов`язання позивача надати деталізований помісячний розрахунок заборгованості за кредитним договором №67 від 17.06.2021 та окремо зазначити у розрахунку: суму основного боргу; проценти; підвищені проценти (за наявності); пеню; штрафи; періоди та підстави їх нарахування; застосовану процентну ставка по кожному періоду;

- клопотання про врахування правових наслідків відкриття провадження у справі про банкрутство боржника від 16.04.2025; визнання неправомірним нарахування штрафних санкцій та інших платежів після 16.04.2025; визначити розмір зобов`язань станом на дату відкриття провадження у справі про банкрутство;

- заперечення щодо клопотання позивача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Хоча і подана відповідачами зава по суті названа відповідачами «відзив», проте п. 2.1 та п. 2.2 його прохальної частини фактично містять в собі зустрічні позовні вимоги, а тому в цій частині відзив за своєю суттю є зустрічною позовною заявою

У зв`язку з недодержанням позивачами за зустрічним позовом вимог, викладених у ст. 162, 164 ГПК України, ухвалою суду від 19.03.2026 зустрічну позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачам за зустрічним позовом строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду.

В іншій частині суд прийняв відзив відповідачів до розгляду.

Крім того, ухвалою суду від 19.03.2026 відмовлено у задоволенні клопотань відповідачів про зобов`язання позивача надати деталізовані розрахунки заборгованості та про витребування доказів щодо участі спірного кредиту у державній програмі « 5-7-9%».

Ухвала суду від 19.03.2026 була доставлена позивачам за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ТОВ «Зернопрайм» в їх Електронні кабінети у підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС 19.03.2026 о 19:55 та 20:00, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Ухвала суду від 19.03.2026, направлена на адресу місця перебування позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), зазначену в Єдиному демографічному реєстрі, повернулась неврученою на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «одержувач відсутній за вказаною адресою». Датою проставлення у поштовій довідці такої відмітки є 28.03.2026.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ОСОБА_1 вважається повідомленим про залишення зустрічного позову без руху та встановлення строку для усунення недоліків зустрічної позовної заяви, а днем вручення ухвали від 19.03.2026 є 28.03.2026.

Отже, останнім днем для усунення недоліків зустрічної позовної заяви для ОСОБА_2 та ТОВ «Зернопрайм» є 23.03.2026, а для ОСОБА_1 31.03.2026.

23.03.2026 позивач через підсистему «Електронний суд» подав до суду письмові пояснення, які ухвалою суду від 26.03.2026 залишені судом без розгляду.

25.03.2026 позивач через підсистему «Едектронний суд» подав до суду заяву про зміну предмета позову, яка ухвалою суду від 30.03.2026 залишена без розгляду.

25.03.2026 до суду надійшов спільний уточнений відзив від 21.03.2026 на позовну заяву, який ухвалою суду від 30.03.2026 повернутий відповідачам.

Разом з цим відзивом відповідач подали до суду спільне клопотання про витребування доказів у позивача стосовно участі кредиту у державній програмі « 5-7-9%», яке ухвалою суду від 30.03.2026 залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 30.03.2026 зустрічну позовну заяву, подану від імені ОСОБА_2 та ТОВ «Зернопрайм», повернуто зазначеним позивачам за зустрічним позовом у зв`язку з неусуненням ними недоліків зустрічної позовної заяви у встановлений судом строк.

30.03.2026 відповідачі подали до суду спільні письмові пояснення, які ухвалою суду від 02.04.2026 повернуті заявникам.

30.03.2026 відповідачі подали до суду спільне клопотання про поновлення процесуального строку та розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

02.04.2026 позивач через підсистему «Електронний суд» подав до суду заперечення на пояснення відповідачів та клопотання про поновлення строку і перехід до загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.04.2026 спільне клопотання відповідачів про поновлення процесуального строку та розгляд справи за правилами загального позовного провадження повернуто заявникам.

01.04.2026 відповідачі подали до суду спільне клопотання про поновлення процесуального строку та долучення додаткових доказів, у задоволення яких відмовлено ухвалою суду від 03.04.2026.

03.04.2026 від відповідачів: 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 , 3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернопрайм» надійшло спільне клопотання від 31.03.2026 про зупинення провадження у справі №927/131/26 до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернопрайм» до АТ «Державний ощадний банк України» про визнання припиненими договорів поруки, укладених на забезпечення виконання зобов?язань за кредитним договором №67 від 17.06.2021.

Ухвалою суду від 06.04.2026 зустрічну позовну заяву, подану від імені ОСОБА_1 та ТОВ «Зернопрайм», повернуто зазначеному позивачу за зустрічним позовом у зв`язку з неусуненням ним недоліків зустрічної позовної заяви у встановлений судом строк.

07.04.2026 від відповідачів надійшло спільне клопотання від 07.04.2026 про зупинення провадження у справі №927/131/26 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №927/301/26 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернопрайм» до АТ «Державний ощадний банк України» про визнання припиненими договорів поруки.

Ухвалою суду від 09.04.2026 відмовлено у задоволенні спільних клопотань відповідачів від 31.03.2026 та від 07.04.2026 про зупинення провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказує на порушення відповідачами умов договорів поруки №1, 2, 3 від 17.06.2021 щодо повернення основного боргу та сплати процентів за кредитним договором № 67 від 17.06.2021, укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цензур», на забезпечення якого були укладені ці договори поруки.

Відповідачі заперечують проти позову та просять відмовити в його задоволенні з таких підстав:

- кредитний договір було укладено в межах державної програми підтримки суб`єктів господарювання «Доступні кредити 5-7-9%», проте надалі участь кредиту у цій програмі було припинено. Відповідачі як поручителі окремої письмової згоди на зміну порядку формування фактичної процентної ставки (в частині компенсації в межах програми « 5-7-9%») та на збільшення обсягу своєї відповідальності не надавали. Таким чином, обсяг відповідальності поручителів було збільшено без їхньої згоди, що є підставою для припинення поруки;

- після укладення кредитного договору та договорів поруки відбулася істотна зміна обставин, яку сторони не могли передбачити на момент їх укладення;

- позивач має альтернативний спосіб захисту своїх прав - звернення стягнення на майно боржника, яким забезпечено виконання кредитного зобов`язання;

- розрахунок заборгованості, наданий позивачем, здійснено з порушенням норм матеріального права та без урахування правових обмежень, встановлених чинним законодавством;

- ухвалою господарського суду від 16.04.2025 відкрито провадження у справі про банкрутство боржника (ТОВ «Цензур»), у зв`язку з чим проценти, штрафні санкції та інші платежі, нараховані після 16.04.2025, не підлягають стягненню з відповідачів;

- вимоги щодо періодичних платежів (процентів, комісій та інших нарахувань), строк виконання яких настав до грудня 2022 року, заявлені з пропуском строку позовної давності;

- у період дії воєнного стану законодавством України встановлено обмеження щодо нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань.

Інші заяви по суті не були прийняті судом до розгляду.

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цензур» звернулось до Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк» із заявою №47 від 17.06.2021 на отримання кредиту у розмірі 178 500,00 грн для придбання обприскувача «Spray Master MINI 2000-18» з АСУ, відповідно до умов договору купівлі-продажу №17022101 від 17.02.2021, що укладений з ТОВ «НВП «Сучасні Технології».

17.06.2021 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цензур» (далі Позичальник) був укладений кредитний договір №67 (далі Кредитний договір) за державною програмою фінансової підтримки суб`єктів малого, у тому числі мікропідприємства, та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» (далі Програма), реалізація якої здійснюється на підставі Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктам малого та середнього підприємництва, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 №28, Договору про співробітництво.

У п. 1.1 Кредитного договору наведені терміни та скорочення, які використовуються в цьому Договорі, зокрема:

- договір про співробітництво - укладений між банком та Фондом договір про співробітництво за програмою «Доступні кредити 5-7-9» (в тому числі усі зміни та доповнення до такого договору, які внесені або будуть внесені після зазначеної дати його укладання), яким врегульовані взаємні права та обов`язки зазначених сторін у правовідносинах, спрямовані на спільну реалізацію Програми;

- зобов`язання зобов`язання Позичальника перед Банком щодо повернення суми отриманого кредиту (погашення основної суми боргу) та виконання умов цього договору, сплати процентів за користування кредитом, штрафних санкцій, а також комісійних винагород, відшкодування завданих Банку збитків та інших платежів, що підлягають сплаті згідно з умовами цього договору та інших зобов`язань Позичальника, передбачених цим Договором;

- компенсаційна процентна ставка (КПС) - частина процентів, розмір якої визначається та підлягає сплаті Позичальником у відповідності до пункту 3.5.1 цього Договору;

- компенсаційна частина процентів (КЧП) - частина процентів, розмір якої визначається у відповідності до п. 3.5.2 цього Договору та яка може бути сплачена за рахунок Компенсації;

- компенсація - грошові кошти, які надаються Позичальнику в рамках державної підтримки на виконання Програми шляхом щомісячної оплати Фондом частини процентів за користування Кредитом. Розмір та порядок надання Компенсації передбачені Програмою та визначаються умовами цього Договору. Компенсація підлягає сплаті у відповідності до Програми і Договору про співробітництво з урахуванням порядку сплати процентів, встановленого цим Договору;

- період відповідності Програмі - період часу, в межах Строку кредитування, протягом якого Позичальник відповідає всім встановленим Програмою та цим Договором вимогам, необхідним для набуття і збереження права на отримання;

- поручитель ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Цензур»;

- програма - програма фінансової державної підтримки суб`єктів малого, у тому числі мікропідприємництва, та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%», реалізація якої здійснюється на підставі «Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктам малого та середнього підприємництва», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року №28 зі змінами та доповненнями, Договору про співробітництво;

- проценти - дохід, який має бути сплачений Банку, як плата за використання Позичальником наданого йому в рамках цього Договору кредиту. Розмір та порядок сплати Банку процентів визначається цим Договором та враховує особливості, встановлені Програмою

- фонд - Фонд розвитку підприємництва.

Відповідно до п. 2.1, 3.1 Кредитного договору Банк зобов`язується надати на умовах цього договору, а Позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит у розмірі 178 500,00 грн та забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Кредит надається одноразово з остаточним терміном повернення Кредиту не пізніше 16.06.2026 (п. 3.2 Кредитного договору).

Виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим договором забезпечується заставою обладнання обприскувача «Spray Master MINI 2000-18» з АСУ, що належить ТОВ «Цензур» (п. 3.3 Кредитного договору).

Підпунктами 3.4.1, 3.4.2, 3.4.3 Кредитного договору передбачено, що за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за процентною ставкою (далі - Базова процентна ставка), яка є змінюваною, розмір якої розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим договором із застосуванням такої формули:

БПС = Індекс UIRD (3m) + Маржа, де:

БПС - розмір базової процентної ставки у процентах річних, який розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим договором;

Індекс UIRD (3m) - Український індекс ставок за депозитами фізичних осіб (Ukrainian Index of Retail Deposit Rates) - середньозважена річна ставка, що розраховується кожного банківського дня в системі Thomson Reuters на основі номінальних ставок по строкових депозитах фізичних осіб у гривні на строк 3 (три) місяці з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору і оприлюднюється на сайті Національного банку України в мережі Інтернет, а також в системі Thomson Reuters.

Маржа - доданок, який виражений у процентах, що становить: 7%.

Розмір базової процентної ставки на момент укладення Договору становить 13,53% річних, який підлягає застосуванню для визначення зобов`язання Позичальника зі сплати процентів до моменту першого перегляду (зміни) розміру такої процентної ставки відповідно до пункту 3.4.3 цього Договору.

Відповідно до п. 3.4.2 Кредитного договору на момент укладення Договору розмір Базової процентної ставки становить 13,8% річних, який підлягає застосуванню для визначення зобов`язання Позичальника зі сплати процентів до моменту першого перегляду (зміни) розміру такої Базової процентної ставки у відповідності до пп. 3.4.3 цього Договору.

За умовами п. 3.4.3 Кредитного договору перегляд Базової процентної ставки та зміна її розміру (збільшення чи зменшення, якщо це є наслідком застосування формули, передбаченої пп. 3.4.1 цього Договору) здійснюється Банком щокварталу в період з 01 по 07 число першого місяця відповідного календарного кварталу, починаючи з дати укладення цього Договору і до повного виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором.

При цьому застосовується індекс UIRD (3m), який визначається станом на відповідні дати: 01 січня, 01 квітня, 01 липня та 01 жовтня відповідного року (далі - дата перегляду процентної ставки).

Сторони дійшли згоди, що максимальна процентна ставка за користування кредитними коштами не може перевищувати 30% річних.

Згідно з п. 3.5.1 Кредитного договору, приймаючи до уваги умови Програми, користуючись принципом свободи договору та керуючись частиною 2 статті 526 Цивільного кодексу України, Сторони дійшли згоди, що за умови дотримання Позичальником умов Програми та належного виконання ним умов цього Договору (в частині вчасного повернення суми кредиту, її частини та/або вчасної сплати суми процентів її частини), протягом періоду відповідності Програмі Позичальнику встановлюється особливий порядок виконання зобов`язання щодо своєчасної сплати процентів (за умови відсутності обставин та/або порушень умов договору, які виключають можливість застосування такого особливого порядку), а саме:

3.5.1.1. Позичальник самостійно (за власні кошти) сплачує частину нарахованих за Договором процентів в розмірі Компенсаційної процентної ставки (КПС), яка з урахуванням умов Програми визначається залежно від:

- розміру річного доходу Позичальника/ГПК від провадження господарської діяльності, який визначений на дату укладення Договору та на таку дату не перевищує 50 млн грн включно;

- забезпечення чи незабезпечення Позичальником/ГПК протягом строку кредитування приросту його робочих місць (збільшення чисельності працівників Позичальника/ГПК) у порівнянні з середньою чисельністю працівників, яка розрахована на дату укладення цього Договору. На дату укладення Договору загальна чисельність працівників становить 6 (шість) осіб, у тому числі середня чисельність працівників Позичальника - 2 (дві) особи.

3.5.1.2. Розмір КПС, яку Позичальник повинен своєчасно самостійно (за власні кошти) сплачувати, визначається кожного календарного кварталу таким чином:

3.5.1.2.1. В першому календарному кварталі з дати укладення Договору розмір КПС становить 7 % річних.

3.5.1.2.2. Починаючи з другого календарного кварталу кредитування розмір КПС змінюється наступним чином: приріст середньої чисельності працівників Позичальника/ГПК у порівнянні з кількістю робочих місць Позичальника/ГПК, яка існувала на дату укладення цього Договору та розмір КПС, що підлягає сплаті Позичальником, % річних: 4 та більше працівників - 5,0%; 3 працівники - 5,5%; 2 працівники - 6,0%; 1 працівник - 6,5%; 0 працівників - 7,0%.

Пунктом 3.5.2 Кредитного договору передбачено, що решта нарахованих процентів у розмірі КЧП, яка розраховується як різниця між Базовою процентною ставкою та Компенсаційною процентною ставкою, сплачується Фондом у зв`язку з наданням Позичальнику Компенсації (у випадку збереження Позичальником права на таку компенсацію) шляхом списання Банком коштів у повній необхідній сумі з рахунку ескроу на рахунок, визначений у п. 3.18 цього Договору, або Позичальником у випадках та у строки, визначені цим Договором.

Цільове призначення Кредиту придбання транспортних засобів/обладнання, що використовуватимуться в комерційних цілях та виробничих цілях, а саме придбання обприскувача «Spray Master MINI 2000-18» з АСУ, відповідно до умов договору купівлі-продажу №17022101 від 17.02.2021, що укладений з ТОВ «НВП «Сучасні Технології» (п. 3.7 Кредитного договору).

Згідно з п. 3.8 Кредитного договору кредит надається в порядку та на умовах, передбачених цим Договором з рахунку для обліку основної суми боргу в безготівковому порядку на рахунки Позичальника, визначені в Контракті.

Відповідно до п. 3.10 Кредитного договору Позичальник здійснює повернення кредиту відповідно до графіку платежів, який є додатком 2 до цього Договору, та забезпечує сплату процентів за користування кредитом відповідно до умов цього договору.

За умовами п. 3.12, 3.13, 3.14 Кредитного договору Банк має право призупинити надання Кредиту або відмовитись від надання Позичальнику Кредиту частково або в повному обсязі, відкликати Кредит, або вимагати дострокового повернення суми Кредиту та сплати суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами, що підлягають сплаті за цим Договором) у тому числі, але не виключно, у випадках, визначених п. 3.12.1-3.12.12 Кредитного договору, зокрема, якщо Позичальник вчасно не здійснив погашення Кредиту або його частину, або не забезпечив сплату Процентів в порядку та способи, визначені цим Договором та з урахуванням Програми, або не здійснив погашення будь-яких інших сум, які підлягають сплаті за цим Договору.

Відкликання Банком Кредиту з підстав, визначених п. 3.12 цього Договору, здійснюється шляхом направлення Позичальнику в порядку, визначеному п. 8.4 цього Договору, вимоги про відкликання Кредиту.

Після отримання від Банку зазначеної вище вимоги про відкликання Кредиту Позичальник зобов`язаний не пізніше 25 банківських днів з дати направлення Банком такої вимоги здійснити повне погашення заборгованості за цим Договором (у тому числі повернути основну суму боргу, сплатити нараховані та несплачені проценти за користування Кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті Позичальником на користь Банку відповідно до умов цього Договору).

Порядок нарахування та сплати процентів визначений у п. 3.15 Кредитного договору.

Так, Позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну сплату Банку процентів у порядку та розмірах, визначених цим Договором.

3.15.1. Проценти нараховуються щомісячно методом «факт/факт» у розмірі Базової процентної ставки на основну суму боргу за строк правомірного користування основною сумою боргу, до якого включається день видачі Кредиту та перебіг якого припиняється:

1) у випадку своєчасного погашення основної суми боргу - у день фактичного повного погашення основної суми боргу (повернення Кредиту) і такий день до розрахунку процентів не включається;

2) у випадку прострочення погашення основної суми боргу - у визначений згідно з умовами цього Договору останній день, коли основна сума боргу могла бути погашена без порушення встановленого цим Договором строку/терміну, і такий день до розрахунку процентів включається.

При нарахуванні процентів день видачі Кредиту приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування Кредитом.

Якщо умовами цього Договору встановлено зобов`язання Позичальника повернути частину основної суми боргу, то щодо неї строк правомірного користування, за який нараховуються проценти, обчислюється аналогічно до викладеного вище.

3.15.2.1. Строк/термін сплати КПС за звітний період в період дії Договору з 10 по 15 число (включно) місяця, наступного за звітним місяцем, а у випадку розірвання цього договору, дострокового погашення всієї суми Кредиту або настання остаточного терміну повернення Кредиту одночасно з погашенням всієї Основної суми боргу.

Відповідно до п. 3.17.1 Кредитного договору з урахуванням умов Програми призупиняється надання компенсації Позичальнику, якщо він допустив прострочення більше ніж на 15 календарних днів виконання зобов`язань зі сплати процентів (їх частини) та/або з повернення Кредиту (його частини), або з інших підстав, які передбачені або будуть передбачені умовами Програми. Надання Компенсації Позичальнику відновлюється у разі погашення ним заборгованості зі сплати процентів (їх частини) та/або з повернення Кредиту (його частини), або у разі здійснення Банком та Позичальником реструктуризації простроченої заборгованості.

У п. 3.19 Кредитного договору встановлена черговість погашення заборгованості за цим Договором.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін (за бажанням) та діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань (п. 8.6 Кредитного договору).

Додатком № 2 до Кредитного договору є графік платежів, згідно з яким сума кредиту підлягає поверненню рівними щомісячними платежами у розмірі 2975,00 грн не пізніше 15 числа кожного місяця (включно), з першим платежем не пізніше 15.07.2021 та останнім - не пізніше 16.06.2026.

17.06.2021 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі Кредитор або Банк), Товариством з обмеженою відповідальністю «Цензур» (далі Боржник) та ОСОБА_2 (далі Поручитель) укладений договір поруки №1 (далі - Договір поруки №1).

17.06.2021 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі Кредитор або Банк), Товариством з обмеженою відповідальністю «Цензур» (далі Боржник) та ОСОБА_1 (далі Поручитель) укладений договір поруки №2 (далі - Договір поруки №2).

17.06.2021 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі Кредитор або Банк), Товариством з обмеженою відповідальністю «Цензур» (далі Боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зернопрайм» (далі Поручитель) укладений договір поруки №3 (далі - Договір поруки №3).

Згідно з умовами пункту 2.1 Договорів поруки Поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язався відповідати перед Кредитором солідарно з Боржником за виконання в повному обсязі Зобов`язання (щодо повернення Кредитору кредитних коштів у розмірі 178 500,00 грн із терміном повернення не пізніше 16.06.2026), у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору.

Пунктом 2.2 Договорів поруки встановлено, що Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Зобов`язання у тому ж обсязі, що і Боржник, в порядку, визначеному Кредитним договором, у тому числі, але не виключно у разі:

- повного чи часткового невиконання Боржником Зобов`язання, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитом або повернення частини Кредиту, в тому числі згідно з графіком погашення кредиту (за його наявності), щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним, в тому числі у випадку дострокового повного/часткового погашення Зобов`язання за вимогою Кредитора, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені Кредитним договором;

- не відшкодування завданих Кредитору збитків, які заподіяні внаслідок невиконання умов Кредитного договору.

Відповідно до пунктів 2.4, 2.5 Договорів поруки обсяг Зобов`язань Поручителя за цим договором не є фіксованою сумою і може збільшуватися або зменшуватися в залежності від виконання Боржником та/або Поручителем (на умовах, визначених цим договором) Зобов`язання за Кредитним договором, а також черговості направлення Кредитором отриманих грошових коштів в погашення Зобов`язання.

Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Боржником Зобов`язання, а також несе визначену законодавством відповідальність за порушення ним встановленого цим Договором грошового зобов`язання, в тому числі щодо сплати коштів за користування чужими грошовими коштами.

Згідно з п. 3.2.2 Договорів поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Боржником Зобов`язання в порядку та строки, встановлені Кредитним договором, Кредитор набуває права вимоги до Боржника і Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним Зобов`язанням, а Поручитель та Боржник з моменту порушення Боржником Зобов`язання відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Пунктом 3.2.3 Договорів поруки встановлено, що Кредитор має право вимагати виконання Зобов`язання за Кредитним договором на власний вибір, як від Боржника, так і від Поручителя спільно, так від будь-кого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково.

З метою реалізації відповідно до умов Договору поруки права вимоги до Поручителя Кредитор має право, але не зобов`язаний пред`явити (направити) Поручителю вимогу (пункт 3.2.4 Договорів поруки).

Відповідно до п. 3.2.7 Договорів поруки у випадку направлення Кредитором Поручителю вимоги, останній зобов`язується здійснити виконання порушеного Зобов`язання протягом 10 календарних днів з дати направлення вимоги Кредитором та в обсязі, зазначеному у вимозі.

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє протягом 10 (десяти) років з моменту його підписання Сторонами (п. 10.1.1 Договорів поруки).

У п. 10.1.2 Договорів поруки сторони погодили, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього договору (у тому числі щодо всіх грошових зобов`язань Поручителя повернення суми Кредиту, сплати процентів за користування, відшкодування Кредитору всіх сум грошових коштів, сплачених Кредитором за рахунок власних коштів за Кредитом, комісійних винагород, штрафів, пені тощо) відповідно до Кредитного договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у 10 років.

Дія поруки за цим Договором для цілей застосування та в розумінні ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України становить 10 років з моменту підписання цього договору сторонами (п. 10.3.1 Договору поруки).

17.06.2021 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі Заставодержатель або Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цензур» (далі Заставодавець) укладено договір застави обладнання, за умовами якого Заставодавець з метою належного забезпечення належного виконання Зобов`язання, що випливає з Кредитного договору, передає в заставу обладнання та устаткування, перелік, опис та адреса розташування яких наведені в Додатку №1 до цього Договору.

17.06.2021 на виконання умов Кредитного договору Банк перерахував ТОВ «НВП «Сучасні Технології» кошти у розмірі 178 500,00 грн як оплату за обприскувач «Spray Master MINI 2000-18» з АСУ, на підтвердження чого надано платіжне доручення №277 від 17.06.2021.

Банк надав повідомлення про погашення заборгованості від 09.09.2024, адресовані Позичальнику та Поручителям, у яких просив протягом 30 днів сплатити прострочену заборгованість за Кредитним договором.

У листі від 06.02.2025, адресованого ТОВ «Цензур», Банк зазначив про можливість реструктуризації заборгованості за Кредитним договором та навів її умови.

У провадженні Господарського суду Чернігівської області перебуває справа №927/231/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Цензур».

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.04.2025 у справі №927/231/25, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Цензур»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.06.2025 у справі №927/231/25 визнано грошові вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернігівського обласного управління в розмірі 936 583,72 грн (626 816,38 грн борг за кредитом, 309 767,34 грн борг за процентами) та 6 056,00 грн судового збору як кредитора, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника.

В ухвалі суду від 19.06.2025 у справі №927/231/25 зазначено, що грошові вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернігівського обласного управління в сумі 936 583,72 грн (626 816,38 грн борг за кредитом, 309 767,34 грн борг за процентами) ґрунтуються на нормах матеріального права та підтверджуються поданими доказами: Кредитним договором № 67 від 17.06.2021 (з додатками), Договором кредитної лінії № 69 від 22.06.2021 (з додатками), заявами на отримання кредиту від 17.06.2021 № 47 та від 23.06.2021 № 57, Договорами поруки від 17.06.2021 № № 1-3 та від 22.06.2021 № № 1-3 (з додатками), Договорами застави обладнання від 17.06.2021 та від 22.06.2021 (з додатками), Витягами про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, платіжними дорученнями, меморіальними ордерами, виписками по рахункам, розрахунками заборгованості, Договором № 17022101 купівлі-продажу від 17.02.2021 (з додатком), Договором купівлі-продажу № 41/55 214 від 16.02.2021 (з додатком), Договором поставки № 21/02/02 від 02.02.2021 (з додатком), Договором поставки № 388 від 16.02.2021 (з додатком).

Суд в ухвалі від 19.06.2025 у справі №927/231/25 встановив, що ТОВ «Цензур» має заборгованість за Кредитним договором № 67 від 17.06.2021 в сумі 154 064,10 грн та зі сплати процентів за користування кредитними коштами в розмірі 67 197,35 грн.

У зв`язку з порушення ТОВ «Цензур» своїх зобов`язань за Кредитним договором щодо повернення кредитних коштів відповідно до Графіку платежів та сплати процентів за користування кредитом, Банк 26.12.2025 направив відповідачам (Поручителям) вимоги про виконання зобов`язання, забезпеченого порукою, від 24.12.2025, у яких просив у 10-ти денний строк з дня направлення цієї вимоги виконати зобов`язання ТОВ «Цензур» за Кредитним договором та сплатити заборгованість, яка станом на 23.12.2025 становить 240 988,77 грн. Вказані вимоги відповідачі отримали 31.12.2025.

Відповідачі надали:

- заяву ТОВ «Цензур» від 17.02.2026, адресовану Банку, про застосування мораторію на нарахування та сплату грошового зобов`язання за Кредитним договором;

- баланс ТОВ «Цензур» станом на 31.12.2021;

- звіти про оцінку розміру збитку, завданого розкрадання врожаю кукурудзи та врожаю пшениці з поля, виготовлених на замовлення ТОВ «Цензур»;

- лист Корюківської РДА від 18.12.2023 №01-10/3152, у якому зазначено про те, що у провадженні слідчого відділення Корюківського РВП ГУНП в Чернігівський області перебувають матеріали кримінального провадження, розпочатого за фактом крадіжки кукурудзи, належної ТОВ «Цензур», в період з осені 2021 року по весну 2022 року.

Відповідно до наданого Банком розрахунку заборгованості та випискам по рахунку заборгованість ТОВ «Цензур» за Кредитним договором станом на 23.01.2026 становить 243 654,67 грн, з яких 154 064,10 грн заборгованості за кредитом та 89 590,57 грн заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, яка не була погашена відповідачами як поручителями.

Оцінка суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 10561 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 547 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

Як встановив суд, на виконання умов Кредитного договору позивач надав ТОВ «Цензур» кредит у розмірі 178 500,00 грн, який останній зобов`язався повернути у строк до 16.06.2026 шляхом сплати коштів згідно з графіком платежів.

За користування кредитним коштами ТОВ «Цензур» зобов`язався також сплачувати проценти у розмірі та порядку, визначеними у п. 3.4 Кредитного Договору.

При цьому Кредитним договором встановлений особливий порядок виконання зобов`язання щодо своєчасної сплати процентів, який передбачає, що за умови дотримання Позичальником умов Програми та належного виконання ним умов цього Договору (в частині вчасного повернення суми кредиту, її частини та/або вчасної сплати суми процентів її частини), протягом періоду відповідності Програмі Позичальник самостійно (за власні кошти) сплачує частину нарахованих за Договором процентів в розмірі Компенсаційної процентної ставки (КПС), яка визначається залежно від умов, вказаних у п. 3.5.1.1 Кредитного договору, а решта нарахованих процентів у розмірі КЧП, яка розраховується як різниця між Базовою процентною ставкою та Компенсаційною процентною ставкою, сплачується Фондом у зв`язку з наданням Позичальнику Компенсації (у випадку збереження Позичальником права на таку компенсацію) шляхом списання Банком коштів у повній необхідній сумі з рахунку ескроу на рахунок, визначений у п. 3.18 цього Договору, або Позичальником у випадках та у строки, визначені цим Договором.

Так, за змістом Кредитного договору він був укладений за державною програмою фінансової підтримки суб`єктів малого, у тому числі мікропідприємства, та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» (далі Програма), реалізація якої здійснюється на підставі Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктам малого та середнього підприємництва, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 №28 (далі Порядок).

Цей Порядок визначає умови, критерії та механізм надання фінансової державної підтримки (далі - державна підтримка) суб`єктам підприємництва шляхом здешевлення вартості кредитів.

Відповідно до п. п. 1 п. 5 Порядку державна підтримка надається в межах отриманих Установою коштів, передбачених у державному бюджеті, у вигляді часткової компенсації Установою процентних ставок за кредитами суб`єктів підприємництва (далі - компенсація відсотків).

Разом з тим, п. 29 Порядку передбачено, надання Установою державної підтримки суб`єкту підприємництва шляхом часткової компенсації відсотків зупиняється у разі порушення суб`єктом підприємництва більш як на 15 календарних днів зобов`язання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту (частини кредиту) та/або щодо своєчасної сплати суб`єктом підприємництва частини нарахованих відсотків за кредитом у розмірі компенсаційної процентної ставки. Виплата компенсації відсотків з урахуванням вимог абзацу сьомого пункту 23 цього Порядку відновлюється у разі погашення суб`єктом підприємництва заборгованості за кредитним договором або здійснення уповноваженим банком та суб`єктом підприємництва реструктуризації простроченої ним заборгованості за кредитним договором. За період зупинення надання державної підтримки суб`єкту підприємництва шляхом виплати компенсації відсотків така компенсація не виплачується та державна підтримка за цей період не надається.

У період воєнного стану в разі порушення суб`єктом підприємництва умов кредитного договору виплата компенсації відсотків зупиняється, але такий суб`єкт підприємництва не втрачає право на її отримання, яке може бути реалізоване відразу в момент погашення простроченої заборгованості за кредитом. У такому разі компенсація відсотків виплачується за увесь прострочений період з урахуванням вимог абзацу сьомого пункту 23 цього Порядку.

Аналогічні положення щодо зупинення надання компенсації Позичальнику у разі прострочення більше ніж на 15 календарних днів виконання зобов`язань зі спати процентів або повернення кредиту викладені у п. 3.17.1 Кредитного договору.

Аналіз наведених положень Кредитного договору та Порядку свідчить, що право Позичальника на отримання компенсації процентної ставки в межах програми «Доступні кредити 5-7-9%» є похідним від належного виконання ним зобов`язань за Кредитним договором.

Зокрема, компенсація надається лише за умови вчасного повернення суми кредиту (її частини) та/або вчасної сплати нарахованих процентів у розмірі компенсаційної процентної ставки. У разі порушення Позичальником зазначених зобов`язань більш як на 15 календарних днів надання державної підтримки у вигляді виплати компенсації процентів зупиняється, а за період такого зупинення компенсація не виплачується.

Отже, Позичальник має право на отримання компенсації процентів виключно за умови належного виконання ним зобов`язань за Кредитним договором; у протилежному випадку він зобов`язаний самостійно сплачувати проценти за базовою (повною) процентною ставкою, визначеною умовами Кредитного договору.

Разом з тим, надані позивачем документи свідчать, що Позичальник, починаючи з червня 2022 року допустив прострочення сплати кредиту понад 15 днів, а починаючи з липня 2022 року взагалі перестав його сплачувати. Крім того, Позичальник несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував проценти за користування кредитом, внаслідок чого у нього виникла заборгованість з повернення кредиту у розмірі 154 064,10 грн та зі сплати процентів у розмірі 89 590,57 грн.

При цьому наданий позивачем розрахунок містить необхідні відомості, зокрема: дати та суми чергових платежів за кредитом відповідно до графіка погашення, дати та суми фактичного погашення кредиту, залишок заборгованості за основною сумою, дати та суми нарахованих і сплачених процентів, а також залишок заборгованості за ними.

Перевіривши наданий розрахунок, суд вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає умовам Кредитного договору та положенням чинного законодавства.

Водночас відповідачі власного контррозрахунку спірної заборгованості суду не надали.

Крім того, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.06.2025 у справі №927/231/25 визнано грошові вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернігівського обласного управління в розмірі 936 583,72 грн (626 816,38 грн борг за кредитом, 309 767,34 грн борг за процентами, з яких заборгованість за Кредитним договором № 67 від 17.06.2021 в розмірі 154 064,10 грн та зі сплати процентів за користування кредитними коштами в розмірі 67 197,35 грн.

За наведених обставин, суд відхиляє доводи відповідачів про те, що наданий розрахунок не здійснено з порушенням норм матеріального права та без урахування правових обмежень, встановлених чинним законодавством.

Згідно зі ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний.

Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, у разі укладення кількох договорів поруки, які забезпечують виконання одного зобов`язання, виникає кілька самостійних зобов`язань, сторони яких (поручителі) перебувають у правовідносинах з одним боржником, проте не пов`язані правовідносинами між собою. У такому разі кожен поручитель відповідає перед кредитором боржника в обсязі та відповідно до умов договору поруки, стороною якого він є. Порука кількох осіб може визначатися як спільна в разі укладення договору поруки кількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов`язання. Лише в такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука).

Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання у них не виникає солідарної відповідальності між собою.

У спірних правовідносинах порука відповідачів виникла на підставі різних самостійних договорів поруки, за якими кожен з поручителів окремо поручився відповідати перед кредитором (позивачем) разом з основним боржником як солідарний боржник у разі невиконання боржником умов Кредитного договору. При цьому умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою.

За таких обставин кредитор, керуючись статтею 543 Цивільного кодексу України, має право на свій розсуд пред`явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі або частково, але поручитель, що виконав зобов`язання, не має права пред`явити вимогу до іншого поручителя щодо розподілу відповідальності перед кредитором.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 905/2475/15, від 07.11.2019 у справі № 910/17819/16, від 31.01.2025 у справі №191/3285/20.

У зв`язку з порушенням ТОВ «Цензур» своїх зобов`язань за Кредитним договором щодо повернення кредитних коштів відповідно до Графіку платежів та сплати процентів за користування кредитом, Банк 26.12.2025 направив відповідачам (Поручителям) вимоги про виконання зобов`язання, забезпеченого порукою, від 24.12.2025, у яких просив у 10-ти денний строк з дня направлення цієї вимоги виконати зобов`язання ТОВ «Цензур» за Кредитним договором та сплатити заборгованість, яка станом на 23.12.2025 становить 240 988,77 грн.

Щодо доводів відповідачів про припинення поруки у зв`язку зі збільшенням обсягу відповідальності внаслідок зміни порядку формування фактичної процентної ставки (в частині компенсації в межах програми « 5-7-9%»), на яку згоди вони не надавали.

Підстави припинення поруки визначені у ст. 559 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1-4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу.

Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Отже, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 559 ЦК України, збільшення обсягу відповідальності боржника без згоди поручителя не є підставою для припинення поруки, в такому разі поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

Разом з тим, зупинення державної підтримки суб`єкту підприємництва шляхом часткової компенсації відсотків у межах програми « 5-7-9%» не є збільшенням обсягу відповідальності боржника, оскільки, як уже встановив суд, Позичальник взяв на себе зобов`язання зі сплати процентів у розмірі базової процентної ставки, частина яких могла бути компенсована державою у разі належного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором. Тобто обсяг зобов`язань за Кредитним договором у Позичальника не змінився, оскільки право на отримання ним компенсації залежало виключно від дотримання умов Програми та належного виконання зобов`язань за Кредитним договором, а її зупинення є лише наслідком порушення таких умов і не змінює первісно погодженого сторонами розміру процентної ставки.

Щодо доводів відповідачів, що після укладення кредитного договору та договорів поруки відбулася істотна зміна обставин, яку сторони не могли передбачити на момент їх укладення.

Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Отже, істотна зміна обставин може бути підставою для зміни або розірвання договору, але не є самостійною підставою для припинення поруки. Водночас зустрічна позовна заява відповідачів у частині вимог про розірвання договорів поруки на підставі ст. 652 ЦК України була повернута заявникам.

Щодо клопотання відповідачів про застосування правових наслідків відкриття провадження у справі про банкрутство боржника від 16.04.2025; визнання неправомірним нарахування штрафних санкцій та інших платежів після 16.04.2025; визначення розміру зобов`язань станом на дату відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1-3 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника) або перебування майна боржника, яке є предметом забезпечення, на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Таким чином, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів не припиняє нарахування процентів за користування кредитом, оскільки вони не є штрафними санкціями, а становлять плату за користування кредитними коштами.

Розмір зобов`язань боржника зі сплати заборгованості з повернення кредиту, заявлений у цій справі, відповідає розміру грошових вимог позивача у справі №927/231/25, який визнаний ухвалою від 19.06.2025, тобто залишився не змінним.

При цьому доводи відповідачів про неправомірність нарахування позивачем штрафних санкцій як під час дії воєнного стану, так і під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, суд вважає безпідставними, оскільки такі санкції позивачем у цій справі не заявлялись та не є предметом позову у цій справі.

Щодо доводів відповідача про альтернативний спосіб захисту позивачем своїх прав - звернення стягнення на майно боржника, яким забезпечено виконання кредитного зобов`язання.

Згідно із частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому, право визначення предмету позову належить лише позивачу, який обирає правомірний та ефективний спосіб захисту прав та інтересів.

Таким чином, позивач самостійно обирає спосіб захисту своїх порушених прав, який, на його думку, є ефективним та відповідає змісту його порушених прав.

Крім того, відповідно до положень ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства звернення стягнення на предмет забезпечення здійснюється в межах провадження у справі про банкрутство.

За змістом ст. 553 ЦК України обсяг відповідальності поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

З огляду на невиконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів, та враховуючи умови Договорів поруки, поручителі відповідають перед Банком у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи суму основного боргу (тіло кредиту) та нараховані проценти за користування ним.

Відповідачі просять відмовити у стягненні підвищених процентів, нарахованих як відповідальність за прострочення.

Разом з тим, за своєю правовою природою проценти не є видом відповідальністю, а є платою за користування кредитом, зобов`язання зі сплати якої Позичальник взяв на себе у розмірі базової процентної ставки, частина якої могла компенсуватися державою за умови належного виконання ним зобов`язань за Кредитним договором. Відтак підстави для зменшення розміру процентів у суду відсутні.

Враховуючи встановлене судом порушення Позичальником зобов`язань зі сплати кредиту та процентів за користування ним, а також невиконання таких зобов`язань відповідачами як поручителями, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості зі сплати кредиту у розмірі 154 064,10 грн та процентів за користування кредитом у розмірі 89 590,57 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо заяви відповідачів про застосування позовної давності.

Відповідачі просять застосувати позовну давність та відмовити у стягненні процентів та інших періодичних платежів, строк сплати яких настав понад три роки до дати подання позову (до грудня 2022 року).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Частиною 1 ст. 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

У п. 10.1.2 Договорів поруки сторони погодили, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього договору (у тому числі щодо всіх грошових зобов`язань Поручителя повернення суми Кредиту, сплати процентів за користування, відшкодування Кредитору всіх сум грошових коштів, сплачених Кредитором за рахунок власних коштів за Кредитом, комісійних винагород, штрафів, пені тощо) відповідно до Кредитного договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у 10 років.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України).

За наведених обставин суд доходить висновку, що позивач не пропустив строк позовної давності при зверненні до суду із цим позовом, а відтак відмовляє у задоволенні заяв відповідачів про застосування наслідків спливу позовної давності.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясовано усі питання, винесені на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви справляється судовий збір.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 2).

Відповідно до ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється з урахуванням загальної суми позову також у разі подання позову одним позивачем до кількох відповідачів.

Позивач подав позов до трьох відповідачів, у якому просить суд стягнути з кожного з них кошти в сумі 243 654,67 грн, а отже загальна сума позову становить 730 964,01 грн.

Таким чином, позивач при зверненні з позовною заявою до суду повинен був сплатити судовий збір в сумі 10 964,46 грн (730964,01*1,5%).

Однак, як встановив суд, за подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 3654,82 грн.

Таким чином, розмір недоплаченого судового збору становить 7309,64 грн, який суд, зважаючи на задоволення позову, вважає за необхідне покласти на відповідачів у рівних частинах шляхом перерахування його в дохід Державного бюджету України.

Правова позиція щодо можливості стягнення за рахунок іншої сторони судового процесу в порядку розподілу судових витрат недоплаченого судового збору при ухваленні судом рішення або додаткового рішення викладена у постановах Верховного Суду від 18.01.2019 у справі №910/11510/17, від 22.01.2019 у справі № 906/753/17, від 19.05.2020 у справі № 33/5009/8037/11.

Судовий збір у розмірі 3654,82 грн, сплачений за подання цього позову, відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України покладається на відповідачів у рівних частинах.

Керуючись ст. 14, 73-80, 86, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Красника Олексія Анатолійовича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк» (, проспект Миру, 19, м. Чернігів, 14037) 154 064,10 грн заборгованості за кредитом, 89 590,57 грн заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом та 1218,27 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк» (, проспект Миру, 19, м. Чернігів, 14037) 154 064,10 грн заборгованості за кредитом, 89 590,57 грн заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом та 1218,27 грн витрат зі сплати судового збору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернопрайм» (, вул. Любомира Боднарука, буд. 43, кв. 1, м. Чернігів, 14038) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк» (, проспект Миру, 19, м. Чернігів, 14037) 154 064,10 грн заборгованості за кредитом, 89 590,57 грн заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом та 1218,28 грн витрат зі сплати судового збору.

5. Стягнути з Красника Олексія Анатолійовича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в дохід Державного бюджету України (Стягувач: Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, , отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106) 2436,54 грн судового збору.

6. Стягнути з Красника Івана Анатолійович (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) в дохід Державного бюджету України (Стягувач: Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, , отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106) 2436,55 грн судового збору.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернопрайм» (, вул. Любомира Боднарука, буд. 43, кв. 1, м. Чернігів, 14038) в дохід Державного бюджету України (Стягувач: Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, , отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106) 2436,55 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун