ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" березня 2026 р. Справа № 925/821/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В., секретар судового засідання Ібрагімова Є.Р.,

за участі представників сторін:

від позивача представник не з`явився,

від відповідача Каленська С.С. адвокат,

заяву комунального підприємства «Уманьводоканал» Уманської міської

ради

про вирішення питання про судові витрати після ухвалення

рішення

у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Національний

енергопостачальник», м. Київ

до комунального підприємства «Уманьводоканал» Уманської міської

ради, м. Умань, Черкаської області

про визнання дій неправомірними та стягнення 2 534 183 грн. 10 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 03 липня 2025 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

12 березня 2026 року, до закінчення судових дебатів у справі, відповідач звернувся до суду із заявою про стягнення з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 12 березня 2026 року призначено розгляд заяви товариства з обмеженою відповідальністю Національний енергопостачальник» про ухвалення додаткового рішення на 11 год. 00 хв. 27 березня 2026 року.

Позивач в судове засідання не з`явився. Подав суду заяву про проведення судового зсідання без участі його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні заяву підтримав та просив суд ухвалити додаткове рішення зі справи.

27 березня позивач подав суду заперечення на заяву про стягнення з позивача витрати на професійну правничу допомогу.

Позивач вважає, що заявлені відповідачем витрати на правничу допомогу не відповідають критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності доказів, а також критеріям реальності та розумності.

В судовому засіданні, що відбулося 27 березня 2026 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали зі справи №925/821/25.

Розглянувши заяву позивача та дослідивши докази судом враховано наступне:

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Разом з тим чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин 5, 6 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Такий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Такі висновки щодо застосування статей 126, 129 ГПК України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20).

Відповідно до положень статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону №5076-VI).

Закон №5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами 1 та 2 статті 30 Закону №5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

В підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді в розмірі 30 000 грн. 00 коп. позивачем надано:

1) копію укладеного відповідачем із адвокатом Каленською С.С. договору від 27 липня 2022 року №01/06/22 про надання правової допомоги;

2) копію розрахунку витрат, які складають договірну ціну договору (додаток №1 до договору);

3) копію додаткової угоди №1 від 31 грудня 2022 року до договору від 27 липня 2022 року №01/06/22 про надання правової допомоги;

4) копію розрахунку витрат, які складають договірну ціну договору (додаток №1 до договору);

5) копію додаткової угоди №2 від 31 грудня 2022 року до договору від 27 липня 2022 року №01/06/22 про надання правової допомоги;

6) копію розрахунку витрат, які складають договірну ціну договору (додаток №1 до договору);

7) копію додаткової угоди №2/1 від 28 квітня 2023 року до договору від 27 липня 2022 року №01/06/22 про надання правової допомоги;

8) копію розрахунку витрат, які складають договірну ціну договору (додаток №1 до договору);

9) копію додаткової угоди №3 від 02 січня 2024 року до договору про надання правової допомоги;

10) копію додаткової угоди №4 від 01 січня 2025 року до договору про надання правової допомоги;

11) копію додаткової угоди №5 від 01 січня 2026 року до договору про надання правової допомоги№01/06/22;

12) копію акта про прийняття передачі виконаних робіт (послуг) від 31 грудня 2025 року;

13) копію платіжної інструкції №3959 від 31 грудня 2025 року на суму 30 000 грн. 00 коп;

14) копію розрахунку суми гонорару за надання правової допомоги.

Судом враховано, що згідно п. 1.1. договору адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу в обсязі та на умовах передбачених цим договором, а клієнт повинен оплатити ці послуги в порядку та строки обумовлені цим договором.

Згідно п.п. 2.1 договору адвокат здійснює представництво та захист інтересів клієнта в судах всіх юрисдикцій та інстанцій.

За умовами розділу 3 договору «Ціна договору» п. 1 та п. 3 договірна ціна договору складає 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. без ПДВ згідно розрахунку витрат (додаток №1 до договору). Підтвердження факту надання послуг, визначених цим договором, є акт здачі приймання послуг, який складається адвокатом та подається на затвердження клієнту.

Додатковою угодою № 1 від 31 грудня 2022 року до договору про надання правової допомоги сторони погодились змінити та доповнити пункти договору та виклали його в редакції:

Розділ 3 п. 3.1. договірна ціна договору складає 1 500 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 коп.) без ПДВ згідно розрахунку витрат (додаток №1 в новій редакції) з 01 січня 2023 року.

Додатковою угодою № 2 від 31 грудня 2022 року до договору про надання правової допомоги №01/06/22 сторони погодились змінити та доповнити пункти договору та виклали його в редакції:

Розділ 3 п. 3.1. вартість послуг договору складає 1 500 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 коп.) без ПДВ за 1 годину згідно розрахунку витрат (додаток №1 в новій редакції). Договірна ціна визначається кількістю фактично наданих послуг, яка підтверджується актом приймання передачі виконаних робіт (послуг).

Додатковою угодою № 2/1 від 28 квітня 2023 року до договору про надання правової допомоги №01/06/22 сторони погодились змінити та доповнити пункти договору та виклали його в редакції:

Розділ 3 п. 3.1. договірна ціна договору складає 2 500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень 00 коп.) без ПДВ згідно розрахунку витрат (додаток №1 в новій редакції).

Також сторони додатковими угодами продовжували термін дії договору про надання правової допомоги №01/06/22 від 27 липня 2022 року. Зокрема, додатковою угодою №3 від 02 січня 2024 року термін дії договору продовжено до 31 грудня 2024 року, додатковою угодою №4 від 01 січня 2025 до 31 грудня 2025 року та додатковою угодою №5 від 01 січня 2026 року до 31 грудня 2026 року.

Згідно додатку №1 до договору «Розрахунок витрат, які складають договірну ціну договору» (в чинній редакції) вартість послуг становить:

Консультації та ознайомлення з матеріалами справи 2500 грн. 00 коп;

Представництво інтересів у взаємовідносинах з органами державної влади та місцевого самоврядування 2500 грн. 00 коп.;

Представництво інтересів та захист у цивільних, господарських, кримінальних провадженнях;

Інші види послуг, які пов`язані з адвокатською діяльністю та виконанням договору 2500 грн. 00 коп.

Тобто, зміненими умовами договору сторони погодили фіксований розмір гонорару, а не погодинну оплату в розмірі 2500 грн.00 коп.

Згідно з розрахунку суми гонорару за надання правової допомоги адвокатом в межах справи №925/821/25 в Господарському суді Черкаської області адвокатом було надано клієнту наступні види робіт:

- ознайомлення з позовною заявою та матеріалів до неї, узгодження позиції з клієнтом (4 год.) 10 000 грн. 00 коп.;

- підготовка заперечень по справі, заяв, клопотань, тощо (5 год.) 12 500 грн. 00 коп.;

- участь в судових засіданнях: 06 серпня 2025 року, 04 вересня 2025 року, 2 вересня 2025 року, 03 грудня 2025 року,15 грудня 2025 року, 13 січня 2026 року, 22 січня 2026 року, 29 січня 2026 року та 12 березня 2026 року (3 год.) 7 500 грн. 00 коп.

Загальна вартість послуг становить - 30 000 грн. 00 коп.

Представництво інтересів клієнта та захист у цивільних, господарських, кримінальних провадженнях включає в себе як безпосередню участь адвоката в судових засіданнях так і підготовку та подання суду заяв, заперечень по справі, клопотань, тощо.

Отже, розрахунок вартості наданих послуг не узгоджується з умовами договору.

Водночас, судом враховано, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Верховний Суд у додаткових постановах від 17.12.2021 у справі №10/5026/290/2011 (925/1502/20), від 06.12.2023 у справі №905/493/22, від 01.11.2023 у справі №911/1340/22 зазначив, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Згідно з ч.1 ст.124 ГПК разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч.2 ст.124 ГПК).

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З наявних матеріалів справи вбачається, що до закінчення судових дебатів сторона мала можливість подати суду всі наявні у неї докази, оскільки після судових дебатів та ухвалення судом рішення жодних нових доказів у відповідача не з`явилося. Тобто заяву було подано безпідставно.

Водночас, враховуючи, що разом з першою заявою по суті спору відповідач не подав до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, то з урахуванням положень ч.2 ст.124 ГПК суд відмовляє відповідачу у відшкодуванні витрат на правничу допомогу повністю.

В зв`язку з чим підстав для ухвалення додаткового рішення зі справи суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129, 221, 234, 244 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви комунального підприємства «Уманьводоканал» Уманської міської про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн. 00 коп. відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені ст.ст. 255-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 14 квітня 2026 року.

Суддя А.В.Васянович