ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі про банкрутство

м. Рівне

"06" квітня 2026 р. Справа № 918/265/26

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мельник В.Я., розглянувши у підготовчому засіданні матеріали справи

за заявою Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4а, )

до боржника Дочірнього підприємства "Авіком Рівне" (33009, м. Рівне, провулок Робітничий, буд 5, )

про відкриття провадження у справі про банкрутство

В судовому засіданні приймали участь:

від заявника: адвокат Семеняка В.В.;

від боржника: адвокат Таборовець А.П.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 30.03.2026 по 06.04.2026 року.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулося до Господарського суду Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Авіком Рівне" в якій,зокрема, просить:

- відкрити провадження і справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Авіком Рівне";

- визнати грошові вимоги Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до Дочірнього підприємства "Авіком Рівне" в загальному розмірі 21 061 233,52 гривень (двадцять один мільйон шістдесят одна тисяча двісті тридцять три гривні 52 копійок), з яких: перша черга - 111 103,00 грн., (з якої судовий збір 33 280,00 грн. та авансування винагороди арбітражному керуючому в розмірі 77 823,00 грн.); позачергово - 20 950 130,52 гривень, вимоги забезпечені іпотекою та заставою майна боржника, що підлягають окремому включенню.

Дану Заяву обгрунтовує наступним. 08 липня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Дочірнім підприємством «Авіком Рівне» укладено Генеральний договір на здійснення кредитних операцій №010/42-0-1/316 від 08 липня 2011 року зі змінами та доповненнями.

В рамках Генерального договору між Банком та Позичальником - ДП "Авіком Рівне" укладено наступні кредитні договори:

04 грудня 2023 року між АТ «Райффайзен Банк» та ДП "Авіком Рівне" укладено Кредитний договір №010/84-14/904 «Кредитування траншами для корпоративних клієнтів».

07 липня 2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та ДП "Авіком Рівне" укладено Кредитний договір №015/Д5-4-КБ/13/990 від « 07» липня 2021 року «Про Овердрафт « 90 Днів» для корпоративних клієнтів» (далі - Договір).

Заявник зазначає, що всупереч положенням договорів, Позичальником порушено договірні зобов`язання за кредитними договорами, не здійснено погашення основної заборгованості (тіло кредиту) та процентів за користування кредитами згідно умов кредитних договорів, тому Кредитор набув безумовного права вимагати дострокового повного погашення заборгованості за кредитними договорами, укладеними в рамках Генерального договору.

11.12.2025р. Кредитором направлено на адресу Позичальника - ДП "Авіком Рівне" претензію (вимогу-повідомлення) №188/2/843 про дострокове повне погашення заборгованості (виконання порушених зобов`язань за основною заборгованістю та нарахованими відсотками).

Заявник зазначає, що до цього часу грошові вимоги кредитора не задоволені боржником. З моменту направлення даної вимоги - 11.12.2025 року строк виконання зобов`язань за кредитними договорами, укладеними в рамках Генерального договору, є таким що настав.

Заявник зазначає, що загальна заборгованість Позичальника - ДП «Авіком Рівне» за Кредитним договором №010/84-14/904 від 04 грудня 2023 року та Кредитним договором №015/Д5-4-КБ/13/990 від 07 липня 2021 року в рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій №010/42-0-1/316 від 08 липня 2011 року перед АТ «Райффайзен Банк» за основною заборгованістю (тілом кредиту) становить 20 950 130,52 гривень (двадцять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят тисяч сто тридцять гривень 52 копійок), а саме:

- заборгованість ДП «Авіком Рівне» перед АТ «Райффайзен Банк» за Кредитним договором №015/Д5-4-КБ/13/990 від 07 липня 2021 року за основною заборгованістю - 9 050 130,52 грн., в т.ч. прострочена заборгованість - 9 050 130,52 грн.;

- заборгованість ДП «Авіком Рівне» перед АТ «Райффайзен Банк» за Кредитним договором №010/84-14/904 від 04 грудня 2023 року за основною заборгованістю - 11 900 000,00 грн., в т.ч. прострочена заборгованість - 11 900 000,00 грн..

Заявник зазначає, що крім того, на забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитними договорами, укладеними в рамках Генерального договору, укладено наступні договори іпотеки: іпотечний договір № 12/Д5-4-КБ/14/245 посвідчений 28 листопада 2019 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В. за реєстровим номером 1598 зі змінами за Додатковим договором № 12/Д5-4-КБ/14/245/3 від 27 травня 2024 року за реєстровим № 1035; іпотечний договір №12/Д5-4-КБ/14/247 посвідчений 28 листопада 2019 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В. за реєстровим номером 1596 зі змінами за Додатковим договором № 12/Д5-4-КБ/14/247/2 від 27 травня 2024 року за реєстровим № 1036; іпотечний договір № 12/Д5-4-КБ/14/248 посвідчений 28 листопада 2019 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В. за реєстровим номером 1602 зі змінами за Додатковим договором № 12/Д5-4-КБ/14/248/2 від 27 травня 2024 року за реєстровим № 1034.

Також, на забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитними договорами, укладеними в рамках Генерального договору, укладено наступні договори застави, а саме: договір застави основних засобів № 12/84-14/1709 від 27 травня 2024 року; договір застави основних засобів № 12/84-14/1713 від 27 травня 2024 року; договір застави основних засобів № 12/Д5-4-КБ/14/448 від 16 серпня 2021 року із змінами та доповненнями за Додатковим договором № 12/Д5-4-КБ/14/448/1 від 27 травня 2024 року.

Відповідно до вище вказаних договорів, загальна заставна вартість рухомого і нерухомого майна, визначена сторонами у відповідних договорах забезпечення становить 19 478 500 грн. 00 коп.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 10.03.2026 року Заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про відкриття провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Авіком Рівне" прийнято до розгляду. Призначено Заяву до розгляду у підготовчому засіданні.

Під час розгляду справи по суті представник Заявника - Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" вимоги викладені у Заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство підтримав. Натомість, представник ДП "Авіком Рівне" заперечив проти розгляду Заяви АТ "Райффайзен Банк" про відкриття провадження у справі про банкрутство ДП "Авіком Рівне" пославшись на те, що в апеляційному порядку переглядається ухвала Господарського суду Рівненської області від 16.12.2025 у справі №918/982/25, та станом на 06.04.2026 року боржник не володіє інформацією про результати розгляду апеляційної скарги ТОВ "Мартін Трейд". Вважає, що прийняття рішення про відкриття провадження про банкрутство ДП "Авіком Рівне" у даній справі є передчасним.

В той же час суд зазначає, що представник ДП "Авіком Рівне" не надав суду ні відзиву на Заяву, ні пояснень щодо вимог останньої.

Також суд зазначає, що Боржник не надав суду підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість перед Заявником..

Щодо заперечень представника ДП "Авіком Рівне" проти розгляду Заяви АТ "Райффайзен Банк" у даному судовому засіданні, суд зазначає наступне.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи, встановлені Кодексом України з процедур банкрутства (далі по тексту КУзПБ).

За приписами ч.1 статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 статті 35 Кодексу підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14 днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.

Відтак подальше відкладення розгляду Заяви призведе до значного порушення вищевказаних термінів, і, відповідно, прав кредиторів боржника на заявлення до останнього грошових вимог.

Крім того суд зазначає, що розгляд апеляційної скарги ТОВ "Мартін-Трейд" по справі №918/982/25, у якій відмовлено останньому у відкритті провадження у про банкрутство ДП "Авіком Рівне", відбувся 02.04.2026 року. За інформацією представника АТ "Райффайзен Банк", Північно-західним апеляційним господарським судом у судовому засіданні 02.04.2026 по справі №918/982/25 оголошено вступну та резолютивну частини постанови, якою апеляційну скаргу ТОВ "Мартін-Трейд" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 16.12.2025 у справі №918/982/25 залишено без задоволення, а вказану ухвалу без змін.

Відтак суд зазначає про відсутність причин, які би перешкоджали розгляду даної справи у даному судовому засіданні.

Відтак клопотання представника боржника про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що Заява Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" підлягає задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

За приписами статті 1 Господарського процесуального кодексу України (далі по тесту ГПК України) вказаний Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною шостою статті 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи, як зазначено в преамбулі, встановлюються нормами Кодексу України з процедур банкрутства (далі по тексту КУзПБ), про що зазначено в преамбулі Кодексу.

Відповідно до частини другої, третьою статті 8 КУзПБ, право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор. Провадження у справі про банкрутство відкривається господарським судом за заявою боржника також у разі загрози його неплатоспроможності.

Положення статті 1 КУзПБ визначають, що неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом; грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загально-обов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Частинами першою, другою статті 34 КУзПБ унормовано, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити зокрема, виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви, а також відомості про розмір вимог із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу пені), яка підлягає сплаті. До заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом судовий збір не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань.

Відповідно до частини першої - п`ятої статті 39 КУзПБ, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість. За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

За приписами частини 6 вказаної статті господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Системний аналіз статей 1, 8, 34, 39 КУзПБ свідчить, що правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є: наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого сплив на дату звернення кредитора до суду; відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог; до підготовчого засідання суду вимоги кредитора (кредиторів) боржником у повному обсязі

не задоволені.

Перевіривши у підготовчому засіданні обґрунтованість вимог заявника, а також з`ясувавши наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ДП "Авіком Рівне" суд встановив наступне.

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» є правонаступником за всіма правами та обов`язками Акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль», Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується Статутом Акціонерного товариства Райффайзен Банк» (нова редакція), затвердженого Загальними зборами акціонерів (протокол № 36-64 від 17.10.2022 року). Статут є загальнодоступним на офіційному сайті Акціонерного товариства «Райффайзен Банк».

08 липня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Дочірнім підприємством «Авіком Рівне» укладено Генеральний договір на здійснення кредитних операцій №010/42-0-1/316 зі змінами та доповненнями (надалі за текстом - «ГКД та/або Генеральний договір»).

Відповідно до пункту 1.1. Генерального договору, Банк зобов`язувався здійснювати на користь Позичальника Кредитні операції у межах сум Загального ліміту та Сублімітів, передбачених пунктами 1.2., 1.3. Генерального договору, в порядку, визначеному статтею 2 цього Генерального договору, а Позичальник зобов`язаний виконати усі обов`язки, що витікають із змісту Кредитної операції, Генерального договору, Умов та Договорів, і здійснити повне Погашення заборгованість у межах Строку Кредитної операції.

Загальний ліміт за цим Генеральним договором становить 9 000 000,00 (Дев`ять мільйонів) гривень 00 копійок. Останній день строку дії Загального ліміту - « 07» червня 2014 року, або інша дата, визначена відповідно до статті 10 цього Генерального договору (п. 1.6. ГКД).

За умовами Генерального договору із змінами та доповненнями за Додатковою угодою №10/42-0-1/316/18 від 19 квітня 2021 року між Кредитором та Позичальником - ДП «Авіком Рівне» Сторонами вирішено внести наступні зміни до Генерального договору, а саме:

1. Викласти пункт 1.2. Генерального договору в наступній редакції:

« 1.2. Загальний ліміт становить 50 000 000,00 (П`ятдесят мільйонів гривень 00 копійок) гривень. Останній день строку дії Загального ліміту - "07" червня 2027р. або інша дата, визначена відповідно до статті 9 Генерального договору.»

В рамках Генерального договору між Банком та Позичальником - ДП «Авіком Рівне» укладено наступні кредитні договори:

04 грудня 2023 року між АТ «Райффайзен Банк» та ДП «Авіком Рівне» укладено Кредитний договір №010/84-14/904 «Кредитування траншами для корпоративних клієнтів» , за умовами якого Кредитор надає Позичальнику Кредит: 20 000 000,00 (Двадцять мільйонів гривень 00 копійок) гривень, в рамках Субліміту, зазначеного в підпункті 1.3.1.4. Генерального договору.

Додатковою угодою №010/84-14/904/1 від 09.10.2024р. до Кредитного договору №010/84-14/904 від « 04» грудня 2023р. сторони дійшли висновку внести зміни до Договору шляхом зміни Останнього дня строку дії Ліміту Кредитної операції до « 31» грудня 2025 року.

На умовах цього Договору, на підставі письмових повідомлень про вибірку кредитних коштів Позичальника, згідно додатку №1 до цього Договору, Кредитором надано кредитні кошти шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок Позичальника, зокрема:

1. Згідно Повідомлення про продовження строку траншів та їх об`єднання №010/84-14/904/8 від 06.11.2024р., Банком було надано Позичальнику - ДП "Авіком Рівне" кредитні кошти (транш) на загальну суму 20 000 000,00 (Двадцять мільйонів) гривень 00 копійок, з терміном продовження траншу по 03.01.2025р. За користування кредитними коштами встановлено процентну ставку у розмірі 15% річних.

Повідомленнями про продовження строку траншу, зокрема №010/84- 14/904/8/5 від 19.08.2025р., продовжено термін траншу в сумі 16 000 000,00 (Шістнадцять мільйонів) гривень 00 копійок, з терміном продовження траншу по 31.12.2025р. За користування кредитними коштами встановлено процентну ставку у розмірі 17,00% річних.

Банк повністю виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, своєчасно та в повному обсязі надавши кредитні кошти Позичальнику.

07 липня 2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та ДП "Авіком Рівне" укладено Кредитний договір №015/Д5-4-КБ/13/990 від « 07» липня 2021 року «Про Овердрафт « 90 Днів» для корпоративних клієнтів» (далі - Договір).

На дату укладення Договору Поточний ліміт складає 10 000 000,00 грн. (Десять мільйонів гривень 00 коп.). Поточний ліміт за Договором не може перевищувати 30% від середньомісячних надходжень за останні три календарних місяці на всі поточні рахунки Позичальника, відкриті у Кредитора.

Протягом всього строку наявності Безперервного дебетового сальдо Процентна ставка за користування Овердрафтом становить 12,00% річних якщо строк Безперервного дебетового сальдо складає до 30 календарних днів.

Банк повністю виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, своєчасно та в повному обсязі надавши кредитні кошти Позичальнику.

Як встановлено судом, всупереч положенням договорів, Позичальником порушено договірні зобов`язання за кредитними договорами, не здійснено погашення Основної заборгованості (тіло кредиту) та процентів за користування кредитами згідно умов кредитних договорів, тому Кредитор набув безумовного права вимагати дострокового повного погашення заборгованості за кредитними договорами, укладеними в рамках Генерального договору.

Враховуючи викладене, 11.12.2025р. Кредитором направлено на адресу Позичальника - ДП "Авіком Рівне" претензію (вимогу-повідомлення) №188/2/843 про дострокове повне погашення заборгованості (виконання порушених зобов`язань за основною заборгованістю та нарахованими відсотками).

Зобов`язання Кредитора за Генеральним договором є відкличними. Кредитор має безумовне право скасувати всі або окремі Ліміти або встановити розмір всіх або окремих Лімітів в розмірі фактичної заборгованості Позичальника за всіма або окремими Кредитними операціями та/або відмовитись від укладання Договорів та/ або відмовитись від проведення Кредитних операцій згідно укладених Договорів, у тому числі з підстав (але не обмежуючись ними) невиконання зазначених в пункті 2.5. Генерального договору попередніх умов, настання обставин Дефолту, невідповідності поданих Позичальником документів та/або інформації встановленим Кредитором вимогам, невідповідності Кредитної операції кредитній політиці Кредитора, порушення або невиконання Позичальником вимог, визначених Генеральним договором, Договорами забезпечення тощо (п. 2.8. ГКД).

Враховуючи викладене, з моменту направлення даної вимоги - 11.12.2025 року строк виконання зобов`язань за кредитними договорами, укладеними в рамках Генерального договору, є таким що настав.

Якщо Кредитор вирішив скористатися правами, визначеними у підпунктах 8.1.1.-8.1.4. пункту 8.1. цієї статті Генерального договору, він повідомляє про це Позичальника шляхом направлення письмового повідомлення. У цьому разі зобов`язання Кредитора є припиненими, Ліміти скасованими або встановленими в розмірі фактичної заборгованості Позичальника за всіма або окремими Кредитними операціями з дати направлення Кредитором відповідного повідомлення або з іншої дати, визначеної Кредитором самостійно, а останнім днем Строку Кредитної операції або всіх Кредитних операцій є дата, визначена згідно абзацу другого цього пункту.

Позичальник зобов`язаний виконати вимогу, зазначену в письмовому повідомленні Кредитора, і здійснити Погашення заборгованості негайно, але не пізніше 30 (тридцятого) календарного дня з дня направлення Кредитором Позичальнику відповідного повідомлення (якщо у відповідному повідомленні не зазначений менший строк) (п. 8.4. ГКД). У разі невиконання Позичальником зазначеної вимоги, Кредитор має право звернути стягнення за Договором забезпечення, пред`явити вимогу Поручителям та вжити інші заходи для стягнення заборгованості Позичальника за Генеральним договором або окремими Договорами, які не суперечать законодавству України.

Однак вказана вимога Банку залишена Боржником без виконання.

Як встановлено судом, загальна заборгованість Позичальника - ДП «Авіком Рівне» за Кредитним договором №010/84-14/904 від 04 грудня 2023 року та Кредитним договором №015/Д5-4-КБ/13/990 від 07 липня 2021 року в рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій №010/42-0-1/316 від 08 липня 2011 року перед АТ «Райффайзен Банк» за основною заборгованістю (тілом кредиту) становить 20 950 130,52 гривень (двадцять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят тисяч сто тридцять гривень 52 копійок), а саме:

- заборгованість ДП «Авіком Рівне» перед АТ «Райффайзен Банк» за Кредитним договором №015/Д5-4-КБ/13/990 від 07 липня 2021 року за основною заборгованістю - 9 050 130,52 грн., в т.ч. прострочена заборгованість - 9 050 130,52 грн.;

- заборгованість ДП «Авіком Рівне» перед АТ «Райффайзен Банк» за Кредитним договором №010/84-14/904 від 04 грудня 2023 року за основною заборгованістю - 11 900 000,00 грн., в т.ч. прострочена заборгованість - 11 900 000,00 грн..

Крім того, як встановлено судом, на забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитними договорами, укладеними в рамках Генерального договору, укладено наступні договори іпотеки: іпотечний договір № 12/Д5-4-КБ/14/245 посвідчений 28 листопада 2019 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В. за реєстровим номером 1598 зі змінами за Додатковим договором № 12/Д5-4-КБ/14/245/3 від 27 травня 2024 року за реєстровим № 1035; іпотечний договір №12/Д5-4-КБ/14/247 посвідчений 28 листопада 2019 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В. за реєстровим номером 1596 зі змінами за Додатковим договором № 12/Д5-4-КБ/14/247/2 від 27 травня 2024 року за реєстровим № 1036; іпотечний договір № 12/Д5-4-КБ/14/248 посвідчений 28 листопада 2019 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В. за реєстровим номером 1602 зі змінами за Додатковим договором № 12/Д5-4-КБ/14/248/2 від 27 травня 2024 року за реєстровим № 1034.

Також, на забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитними договорами, укладеними в рамках Генерального договору, укладено наступні договори застави, а саме: договір застави основних засобів № 12/84-14/1709 від 27 травня 2024 року; договір застави основних засобів № 12/84-14/1713 від 27 травня 2024 року; договір застави основних засобів № 12/Д5-4-КБ/14/448 від 16 серпня 2021 року із змінами та доповненнями за Додатковим договором № 12/Д5-4-КБ/14/448/1 від 27 травня 2024 року.

Відповідно до вище вказаних договорів, загальна заставна вартість рухомого і нерухомого майна, визначена сторонами у відповідних договорах забезпечення становить 19 478 500 грн. 00 коп..

Частина 1 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Пунктом 1 статті 628 Цивільного кодексу України унормовано, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України).

Згідно з ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов (ст. 610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частина 1 ст. 1049 ЦК України визначає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

21.04.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 №2597-УІІІ, який введено в дію 21.10.2019 та який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи. Поняття боржника у справі про банкрутство розкрито в абзаці третьому статті 1 КУзПБ, згідно з яким боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав; «грошове зобов`язання» - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви; «кредитор» - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство; «неплатоспроможність» - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

В силу статті 39 КУзПБ правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є: наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого настав на дату звернення кредитора до суду; відсутність між кредитором і боржником спору про право стосовно заявлених вимог; відсутність задоволення боржником у повному обсязі вимог ініціюючого кредитора (кредиторів) до підготовчого засідання суду.

Отже, завданням підготовчого засідання є перевірка: обґрунтованості вимог на предмет їх відповідності грошовому зобов`язанню боржника перед ініціюючим кредитором; установлення наявності або відсутності спору про право; установлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання (п.68 постанови ВС від 13.08.2020 у справі №910/4658/20, п.48 постанови ВС від 3.09.2020 у справі №910/16413/19).

Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи та будь-які інші докази, що доводять Факт невиконання боржником своїх зобов`язань (п.78 постанови ВС від 15.10.2020 у справі №922/1174/20).

Норми Кодексу України з процедур банкрутства не містять вичерпного переліку підстав, з яких виникають зобов`язання боржника, які є грошовими в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства. Водночас, визначальним для таких зобов`язань є можливість вираження зобов`язань саме в грошових одиницях.

Згідно статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до статті 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно частини четвертої статті 591 Цивільного кодексу України якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї СУМИ, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання (стаття 7 Закону України «Про іпотеку»).

Суд зазначає, що норми Кодексу не містять заборони звернення до боржника кредитором, вимоги якого повністю забезпечені заставою (іпотекою) майна боржника.

Згідно статті 1 Закону України "Про іпотеку" боржник - іпотекодавець або інша особа, відповідальна перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання; іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання свого зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

З наведеного убачається, що поручитель (в тому числі майновий) відповідає перед кредитором за невиконання боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів саме в тій частині, яка останнім не виконана і така частина зобов`язання має своє відображення у конкретній грошовій формі.

Частиною першою статті 583 ЦК України визначено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Відповідні положення наведено також у частині другій статті 11 Закону України "Про заставу", за якою заставодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель), та статті 1 Закону України "Про іпотеку", якою передбачено, що іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

Чинний ЦК України та Закон України "Про заставу" не містять визначення поняття майнового поручителя. Зміст такого поняття розкриває стаття 1 Закону України "Про іпотеку", згідно з якою майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи - боржника.

Згідно статті 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду у постанові від 24.09.2020р. у справі №905/2852/16 щодо порядку визначення розміру забезпечених вимог кредитора вказав, що з уведенням в дію (21 жовтня 2019 року) КУзПБ вимоги кредиторів, які виникли за зобов`язаннями, що повністю (частково) забезпечені заставою (іпотекою) майна боржника, включаються до реєстру вимог кредиторів окремо, зважаючи на обсяг забезпечення таких вимог, що визначається на підставі тих доказів, які досліджуються у справі, та волевиявлення заставного кредитора щодо повної або часткової відмови від забезпечення. Якщо конкурсний кредитор надає докази того, що його забезпечені вимоги охоплюються вартістю заставного майна, визначеною на момент укладення договору застави, а боржник не надає інших доказів щодо ринкової вартості такого майна на час включення предмета забезпечення до реєстру вимог кредиторів, то вимоги такого кредитора можуть бути включені до реєстру вимог кредиторів як забезпечені відповідно до вартості майна при укладенні договору застави. Зазначеним волевиявленням забезпечений кредитор обмежив своє право на забезпечення за рахунок предмета застави інших своїх вимог. Вимоги конкурсного кредитора, які не охоплюються вартістю заставного майна за волевиявленням кредитора, включаються до реєстру вимог кредиторів у відповідній черговості в порядку ч. 1 ст. 64 КУзПБ залежно від правової природи таких кредиторських вимог (вимоги за основним боргом, штрафними санкціями, судові витрати тощо).

Така процедура включення вимог забезпеченого кредитора не заперечує застосування положень цивільного законодавства щодо визначення загального розміру вимог заставного кредитора, зважаючи на розмір його зобов`язань за укладеним договором застави та розмір заборгованості за кредитним договором.

Однак вона надає заставному кредитору альтернативу вибору щодо внесення його вимог до вимог четвертої черги чи до позачергових на підставі наданих ним на момент формування реєстру вимог кредиторів доказів щодо вартості предмета застави та з урахуванням волевиявлення цього кредитора щодо відмови (повної або часткової) від забезпечення.

Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Авіком Рівне" (33009, м. Рівне, провулок Робітничий, буд 5, ).

Крім того, Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" просить призначити арбітражним керуючим у справі арбітражного керуючого Демчан Олександра Івановича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1732 від 11.11.2015, 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 68, каб. 293).

Арбітражний керуючий Демчан Олександр Іванович (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1732 від 11.11.2015, 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 68, каб. 293) подав суду Заяву про участь у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Авіком Рівне".

Пунктом 2-1 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

У разі якщо заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не містить пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією або до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не додано заяви цього арбітражного керуючого про участь у справі, або з підстав, визначених частиною третьою статті 28 цього Кодексу, цього арбітражного керуючого не може бути призначено розпорядником майна або керуючим реструктуризацією, або заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство подано боржником - юридичною особою, призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією здійснюється господарським судом самостійно з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, у порядку, що діяв до дня введення цього Кодексу в дію, шляхом застосування автоматизованої системи.

Частиною 8 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається про призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати.

Відповідно до частини 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Згідно зі статтею 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин суд дійшов висновку про відкриття провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Авіком Рівне", введення процедури розпорядження майном, мораторію на задоволення вимог кредиторів та призначення розпорядника майна боржника.

Суд дійшов висновку про встановлення основної грошової винагороди розпоряднику майна у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень за рахунок коштів, авансованих боржником на депозитний рахунок Господарського суду Рівненської області.

Керуючись статтями 2, 30, 39, 41, пунктом 2-1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Авіком Рівне" (33009, м. Рівне, провулок Робітничий, буд 5, ).

2. Визнати грошові вимоги кредитора Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4а, ) до Дочірнього підприємства "Авіком Рівне" (33009, м. Рівне, провулок Робітничий, буд 5, ) у розмірі 20 950 130 грн. 52 коп. - вимоги забезпечені іпотекою та заставою майна боржника.

3. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Авіком Рівне" (33009, м. Рівне, провулок Робітничий, буд 5, ) витрати Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4а, ) по сплаті судового збору за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство у розмірі 33 280 грн. 00 коп. та витрати на авансування винагороди арбітражному керуючому у розмірі 77 823 грн. 00 коп..

4. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника

грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

5. Ввести процедуру розпорядження майном Дочірнього підприємства "Авіком Рівне" (33009, м. Рівне, провулок Робітничий, буд 5, )

6. Розпорядником майна Дочірнього підприємства "Авіком Рівне" (33009, м. Рівне, провулок Робітничий, буд 5, ) призначити арбітражного керуючого Демчан Олександра Івановича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1732 від 11.11.2015, 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 68, каб. 293).

7. Встановити грошову винагороду розпоряднику майна арбітражному керуючому Демчан Олександру Івановичу у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень розпорядника майна Дочірнього підприємства "Авіком Рівне" за рахунок коштів, авансованих на депозитний рахунок Господарського суду Рівненської області.

8. Вжити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

9. З метою виявлення кредиторів, здійснити оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Авіком Рівне" (33009, м. Рівне, провулок Робітничий, буд 5, ) на офіційному веб-порталі судової влади України.

10. Встановити строк подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів до 25 травня 2026 року.

11. Встановити строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника до 30 травня 2026 року.

12. Проведення попереднього засідання суду призначити на "03" червня 2026 р. на 10:00 год., год.. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Рівненської області за адресою 33013 , м. Рівне, вул. Давидюка Тараса, 26А, в залі судових засідань каб. №13.

Копію ухвали направити боржнику, кредитору (кредиторам) та іншим особам, які беруть участь або мають взяти участь у цій справі (власнику майна, органу, уповноваженому управляти майном боржника, тощо), до контролюючого органу, визначеного Податковим кодексом України, місцевого загального суду, органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.04.2026 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.