ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2026 Справа № 914/373/26

місто Львів

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемтрансбуд», м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Денбетон», м.Комарно Городоцького району Львівської області

про стягнення заборгованості у розмірі 68082,42 грн

Суддя Олена ЩИГЕЛЬСЬКА

1. ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

2. На розгляд Господарського суду Львівської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемтрансбуд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Денбетон» про стягнення заборгованості у розмірі 68082,42 грн, з якої: 56100,00 грн основного боргу, 9998,30 грн пені, 968,30 грн проценти річні, 1015,82 грн інфляційних втрат.

3. Ухвалою суду від 06.02.2026 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемтрансбуд» залишено без руху.

4. 11.02.2026 від позивача поступила заява про усунення недоліків позовної заяви.

5. Ухвалою суду від 16.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та встановлено відповідачу строк на подання відзиву.

6. Ухвала суду від 22.12.2025 року надіслана позивачу до його електронного кабінету, в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та доставлена позивачу 16.02.2026 року о 18:00 год.

7. Відповідно до положень ч. 11 ст. 242 ГПК України у зв`язку з відсутністю у відповідача електронного кабінету, ухвала суду від 16.02.2026 надсилалася за місцезнаходженням відповідача, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

8. Згідно відстеження на сайті АТ «Укрпошта» поштове відправлення R75 (ухвала суду від 16.02.2026) вручена відповідачу 24.02.2026.

9. 17.03.2026 від позивача поступила заява про долучення доказів на підтвердження обсягу та вартості наданих адвокатських послуг (вх.№7595/26).

10. Заперечень від сторін проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження у встановлений чинним процесуальним законом строк не надходило.

11. Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

12. Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст. 13 ГПК України, учасникам справи створювались необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

13. АРГУМЕНТИ СТОРІН.

14. Аргументи позивача.

15. Спір виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем, на думку позивача, зобов`язань по договору поставки товару № 30/06-39 від 30.06.2025.

16. Позивач стверджує, що відповідач не здійснив в повному обсязі оплату за отриманий товар згідно поданої видаткової накладної, внаслідок чого заборгованість відповідача становить 56100,00 грн.

17. За порушення грошового зобов`язання Позивач нарахував Відповідачу 9998,30 грн пені, 968,30 грн процентів річних, 1015,82 грн інфляційних втрат.

18. 17.03.2026 надав докази на підтвердження витрат на правову допомогу на суму 2000,00 грн., які просить врахувати при розподілі судових витрат.

19. Аргументи відповідача

20. Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

21. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

22. Сторони уклали Договір поставки від 30.06.2025 №30/06-39, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник (Позивач) зобов`язується передавати товар, на умовах передбачених цим договором у власність покупця, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати такий товар у відповідності до цього договору.

23. Відповідно до п.1.2. договору детальні відомості про Товар відповідно до даного Договору (найменування, ціна, кількість, строки поставки, асортимент) визначаються на підставі Заявок Покупця та зазначаються в рахунку фактурі та/або видатковій накладній, товарно-транспортній накладній, що є невід`ємною частиною даного Договору.

24. За умовами п.1.4. договору прийняття Покупцем Товару по видатковій накладній Постачальника є підтвердженням факту узгодження Сторонами асортименту, кількості і ціни Товару. Підписана Сторонами накладна має юридичну силу Специфікації і є невід`ємною частиною цього Договору.

25. Згідно умов п.п.4.1., 4.2 договору передача Товару здійснюється відповідно до умов поставки, що підтверджується підписанням представниками Сторін відповідних видаткових накладних. Моментом переходу ризиків пошкодження та втрати Товару та права власності від Постачальника до Покупця є момент передачі Товару від Постачальника до Покупця. Датою поставки вважається дата фактичної передачі товару Постачальником (на місці передачі (приймання-здачі) або на складі Постачальника) та прийняття Покупцем згідно з накладними.

26. Позивач поставив Відповідачу товар на суму 56100,00 грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковою накладною від 30.06.2025 №599 та товарно-транспортними накладними від 30.06.2025 №599 та №599-1.

27. Згідно п.п.2.4. договору за загальним правилом оплата Товару здійснюється Покупцем в наступному порядку:

-2.4.1. Передоплата, сплачується Покупцем Постачальнику за певну партію товару не пізніше 3 (трьох) календарних днів з моменту отримання від Постачальника рахунку фактури чи іншого відповідного документа. В платіжному дорученні Покупець зобов`язаний зазначати номер і дату цього Договору та/або рахунку фактури, чи іншого документу згідно якого проводиться оплата.

-2.4.2. За домовленістю сторін товар може надаватися з відстроченням платежу:

- на 7 (сім) календарних днів з моменту поставки товару та отримання Покупцем від Постачальника видаткової накладної та/або товарно-транспортної накладної;

- у разі прострочення оплати товару після 7 (семи) календарних днів з моменту поставки товару та отримання покупцем від постачальника видаткової накладної та/або товарно-транспортної накладної на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення, починаючи з 8-го дня до дати фактичної оплати у разі наявності у покупця заборгованості за раніше поставлений товар, постачальник може зарахувати всі перераховані покупцем кошти у рахунок оплати за раніше поставлений товар, який не оплачений.

28. В матеріалах справи відсутні докази оплати Відповідачем поставленого Позивачем товару.

29. З метою досудового врегулювання спору Позивачем на юридичну та фактичну адресу Відповідача було скеровано претензію № 73 від 16.10.2025 вимогою виконати договірні зобов`язання та сплатити заборгованість

30. Однак, на день звернення до суду Відповідачем обов`язку з оплати за Товар не виконано, а відповідей на претензію не надано.

31. ОЦІНКА СУДУ.

32. Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

33. Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, в тому числі, є договори та інші правочини.

34. Відповідно до ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

35. Судом встановлено, що 30.06.2025 між позивачем та відповідачем укладено Договір поставки №30/06-39 у письмовій формі.

36. Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

37. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

38. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

39. Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

40. Як встановлено судом, з долучених до позовної заяви видаткової накладної №599 від 30.06.2025 та товарно-транспортними накладними від 30.06.2025 №599 та №599-1 підтверджується, що позивач поставив товар відповідачу на загальну суму 56100,00 грн. Доказів оплати товару матеріали справи не містять.

41. Враховуючи, що Відповідач не оплатив поставлений товар, позовні вимоги про стягнення 56100,00 грн основного боргу підлягають до задоволення.

42. Щодо заявлених сум пені, 3% річних та інфляційних втрат.

43. Згідно з частинами 1-3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.

44. Пунктом 2.4.2 Договору поставки передбачено, що у разі прострочення оплати товару після 7 (семи) календарних днів з моменту поставки товару та отримання покупцем від постачальника видаткової накладної та/або товарно-транспортної накладної на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення, починаючи з 8-го дня до дати фактичної оплати у разі наявності у покупця заборгованості за раніше поставлений товар, постачальник може зарахувати всі перераховані покупцем кошти у рахунок оплати за раніше поставлений товар, який не оплачений.

45. Позивачем заявлено до стягнення 9998,30 грн пені, нарахованої за період з 09.07.2025 по 03.02.2026 від суми заборгованості 56100,00 грн.

46. Перевіривши розрахунок пені, суд зазначає, що за період за період з 09.07.2025 по 03.02.2026 від суми боргу 56100,00 грн розмірі пені становить 9998,10 грн. Відтак вимоги про стягнення пені підлягає до часткового задоволення у розмірі 9998,10 грн.

47. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

48. Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

49. Здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат, суд визнає такі розрахунки обґрунтованим та арифметично вірним, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 968,30 грн 3% річних в сумі; 1015,82 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню в повному обсязі.

50. Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

51. У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

52. Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

53. Згідно зі ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

54. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

55. У відповідності до ч. ч. 1,2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

56. Враховуючи те, що позивачем подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, які відповідачем не спростовані і визнані обґрунтованими, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

57. СУДОВІ ВИТРАТИ.

58. Витрати на оплату судового збору покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

59. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 2000,00 грн. витрат на правничу допомогу суд зазначає.

60. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

61. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

62. Відповідно до частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

63. Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

64. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

65. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

66. Відповідно до частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

67. Виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

68. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у Господарському суді Львівської області в розмірі 2 000,00 грн. позивач надав:

- ордер адвоката Лебідко Ю.І. від 09.01.2026 ВС№1115954 ; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії №223 від 19.10.1993;

- договір про надання юридичних послуг від 14.03.2023;

- акт наданих послуг від 02.02.2026, згідно якого Адвокатом надано юридичні послуги: збирання та вивчення доказів щодо захисту інтересів позивача за договором поставки №30/06-39 від 30.06.2025 з ТзОВ «Денбетон»; підготовка позовної заяви до господарського суду. Вартість послуг згідно акту 2000,00 грн.

- платіжну інструкцію №6208 від 04.02.2026 на суму 2000,00 грн;

69. Відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру заявленої до стягнення позивачем правничої допомоги.

70. Надавши оцінку доказам щодо розподілу відповідних витрат суд визнає такі належними та допустимими доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 2 000,00 грн. та визнає таку суму співмірною, зокрема, позовним вимогам, строку розгляду справи, послугам, наданим позивачу, а тому такі витрати підлягають стягненню з відповідача в розмірі пропорційно сумі задоволених вимог у розмірі 1999,99 грн.

Керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 126, 129, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Денбетон" (81562, Львівська область, Городоцький район, місто Комарно, вулиця Щирецька, будинок 22, квартира 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемтраснбуд" (79022, місто Львів, вулиця Городоцька, будинок 280, офіс 23, ) 56100,00 грн основного боргу, 9998,10 грн пені, 968,30 грн 3% річних, 1015,82 грн інфляційних втрат, 1999,99 грн витрат на правову допомогу та 2662,39 грн судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Суддя Щигельська О.І.