ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 914/710/24(363/4149/22)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючого, Васьковського О.В., Огородніка К.М.,

за участі секретаря судового засідання Громак О.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 - не з`явилася,

представник позивача - Забродський В.В., адвокат за ордером,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Нефрит Інвест 2017",

представник відповідача - Филик А.І., адвокат за ордером,

арбітражний керуючий - Бандура Іван Васильович, (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.),

розглянув у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.) касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Нефрит Інвест 2017"

на рішення Господарського суду Львівської області

від 05.05.2025

у складі судді: Чорній Л.З.,

та постанову Західного апеляційного господарського суду

від 10.12.2025

у складі колегії суддів: Желік М.Б.(головуючий), Орищин Г.В., Галушко Н.А.,

у справі за позовом

ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нефрит Інвест 2017"

про визнання права власності на земельні ділянки та витребування з чужого незаконного володіння земельних ділянок

у межах справи № 914/710/24

за заявою MALSTON INTER LLP № ОС440110

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нефрит Інвест 2017"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст руху справи

1. В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебувала справа за позовом ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нефрит Інвест 2017" (далі - скаржник, відповідач, ТОВ "Нефрит Інвест 2017") про визнання права власності на земельні ділянки та витребування з чужого незаконного володіння земельних ділянок.

2. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 04.06.2024 цивільну справу № 363/4149/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Нефрит Інвест 2017" про визнання права власності на земельні ділянки та витребування з чужого незаконного володіння земельних ділянок - передано до Господарського суду Львівської області для розгляду судом в межах №914/710/24 за заявою компанії MALSTON INTER LLP № ОС440110 (юридична адреса: Великобританія, Кінгсбурі РБ, Корнер Чемберс 590А) про визнання банкрутом ТОВ "Нефрит Інвест 2017" ().

3. Супровідним листом Вишгородського районного суду Київської області від 21.08.2024 справа № 363/4149/22 направлена на адресу Господарського суду Львівської області.

4. 21.08.2024 постановою Господарського суду Львівської області, зокрема, припинено процедуру розпорядження майном ТОВ "Нефрит Інвест 2017" припинено повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Бандури І.В.; відкрито ліквідаційну процедуру ТОВ "Нефрит Інвест 2017"; призначено ліквідатором ТОВ "Нефрит Інвест 2017" Бандуру І.В.

5. Ухвалою суду 03.09.2024 справу № 363/4149/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Нефрит Інвест 2017" про визнання права власності на земельні ділянки та витребування з чужого незаконного володіння земельних ділянок, прийнято до розгляду в межах провадження справи у справі №914/710/24 про визнання банкрутом ТОВ "Нефрит Інвест 2017".

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

6. 06.06.1987 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) зареєстровано шлюб.

7. У період шлюбу (протягом 2003-2005 років) ОСОБА_2 придбав за договорами купівлі-продажу земельні ділянки, які знаходяться в селі Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, з цільовим призначенням "для ведення особистого селянського господарства".

8. Рішенням Новопетрівської сільської ради від 19.02.2008 №404-ХУІІІ-V змінено цільове призначення земельних ділянок, загальною площею 4,7935 га, із "ведення особистого селянського господарства" на "будівництво та обслуговування житлового будинку", на території Новопетрівської сільської ради, масив "Старі кагати", вулиця Горького Вишгородського району Київської області.

9. Рішенням Новопетрівської сільської ради від 19.02.2008 №404-ХУПІ-V змінено цільове призначення земельних ділянок, загальною площею 3,2912 га, із "ведення особистого селянського господарства" на "будівництво та обслуговування житлового будинку", на території Новопетрівської сільської ради, масив "Виноградар", вулиця Межигірська Вишгородського району Київської області.

10. Шляхом об`єднання раніше придбаних земельних ділянок було сформовано земельну ділянку з кадастровим номером :02:080:0120, площею 4,7935 га та земельну ділянку з кадастровим номером :02:149:0705, площею 3,0111 га.

11. На підтвердження об`єднання раніше сформованих земельних ділянок та зміни призначення Новопетрівською сільською радою видано державний акт на право на земельну ділянку з кадастровим номером :02:080:0120, площею 4,7935 га, серії ЯЖ №210610 від 06.06.2008, яка розташована по АДРЕСА_1 .

12. На підтвердження об`єднання раніше сформованих земельних ділянок та зміни призначення Новопетрівською сільською радою видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:149:0705, площею 3,2912 га, серії ЯЛ №329842 від 13.10.2010. яка розташована по АДРЕСА_1 .

13. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

14. 14.11.2016 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. із заявою про прийняття спадщини за законом та відмову від прийняття спадщини за заповітом.

15. 15.06.2017 (після спливу строку на прийняття спадщини) ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. із заявою про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя на земельну ділянку з кадастровим номером :02:149:0705, площею 3,0111 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку з кадастровим номером :02:080:0120, площею 4,5665 га, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 . Також 15.06.2017 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно ОСОБА_2 , а саме на частки земельної ділянки з кадастровим номером :02:149:0705, площею 3,0111 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та частки земельної ділянки з кадастровим номером :02:080:0120, площею 4,5665 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

17. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. 15.06.2017 прийняв постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовив ОСОБА_1 у видачі означених вище свідоцтв. Підставою для відмови нотаріуса у видачі вказаних свідоцтв стало те, що спадкодавцю ( ОСОБА_2 ) земельні ділянки з кадастровими номерами :02:149:0705 та :02:080:0120 станом на дату смерті на праві власності не належали.

18. За результатами проведених дій та здійснених заходів позивачці стало відомо про обставини неправомірного та протиправного відчуження (вибуття із правомірного володіння чоловіка позивачки) земельних ділянок, що мало свій вияв в укладенні фіктивних договорів про припинення зобов`язання переданням відступного, за якими зазначені вище земельні ділянки були передані фізичній особі - ОСОБА_3 .

19. 12.05.2017 право власності на дві зазначені земельні ділянки зареєстровано за ОСОБА_3 , та в цей же день:

- перейшло (зареєстровано) від ОСОБА_3 до ТОВ "Лофт Інвестмент" на підставі актів приймання-передачі нерухомого майна номер: 690, 691, 692, 693, видавник - приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Ярмолюк М.М.;

- перейшло (зареєстровано) від ТОВ "Лофт Інвестмент" до ТОВ "Нефрит Інвест 2017" на підставі актів приймання-передачі нерухомого майна номер 697,698, 699, 700, видавник - приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Ярмолюк М.М.

20. 31.05.2017 та 01.06.2017 на підставі заяв ТОВ "Нефрит Інвест 2017" про поділ двох земельних ділянок з кадастровими номерами :02:149:0705 та :02:080:0120 за ТОВ "Нефрит Інвест 2017" зареєстровано право власності на спірні 76 земельних ділянок.

21. 31.05.2017 на підставі заяв ТОВ "Нефрит Інвест 2017", номер 2820 та номер 2819, які посвідчені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М., розділ Державного реєстру прав про реєстрацію земельних ділянок, кадастрові номери яких: :02:149:0705 та :02:080:0120, було закрито у зв`язку з поділом земельних ділянок, про що свідчать відомості, внесені до реєстру 06.06.2017 та 07.06.2017 реєстратором Стукачем С.В. Одночасно проведено державну реєстрації припинення речових прав на зазначені дві земельні ділянки.

22. В результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:149:0705 на підставі заяви ТОВ "Нефрит Інвест 2017" (номер 2820 від 19.05.2025 утворено 29 земельних ділянок, а в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:080:0120 на підставі заяви ТОВ "Нефрит Інвест 2017" (номер 2819 від 19.05.2017) утворено 47 земельних ділянок.

23. Довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (за запитом ідентифікаційного номеру ТОВ "Нефрит Інвест 2017" та архівними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (за запитом кадастрових номерів земельних ділянок :02:149:0705 та :02:080:0120), підтверджуються підстави виникнення речових прав на 76 новостворених земельних ділянок відповідають підставам припинення речових прав на 2 попередні земельні ділянки.

24. З 01.06.2017 в результаті поділу земельних ділянок створено 76 земельних ділянок з кадастровими номерами відповідно до зазначеного переліку.

25. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15.01.2018 у справі №363/2447/17 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ТОВ "Лофт Інвестмент", ТОВ "Нефрит Інвест 2017" про визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації, зобов`язання вчинити певні дії та визнання права власності, задоволено частково та, серед іншого:

- визнано недійсним Договір про припинення зобов`язання переданням відступного, серія та номер: 476 від 03.02.2012, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л.;

- визнано недійсним Договір про припинення зобов`язання переданням відступного, серія та номер: 478 від 03.02.2012, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л.;

- визнано в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 право власності на: 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 3,0111 га, цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер якої: :02:149:0705, що знаходиться по АДРЕСА_1 ; 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 4,5665 га цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер якої: :02:080:0120, що знаходиться по АДРЕСА_1 ;

- визнано із спільного майна подружжя за ОСОБА_1 право власності на: 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 3,0111 га, цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер якої: :02:149:0705, що знаходиться по АДРЕСА_1 ; 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 4,5665 га цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер якої: :02:080:0120, що знаходиться по АДРЕСА_1 , частку в спільному майні подружжя.

26. Постановою Апеляційного суду Київської області у справі №363/2447/17 від 24.07.2018, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 26.03.2020, скасовано рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15.01.2018 в частині задоволення позову та прийнято в цій частині постанову, якою позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ТОВ "Лофт Інвестмент", ТОВ "Нефрит Інвест 2017" задоволено частково, а саме:

- визнано недійсним договір про припинення зобов`язання переданням відступного, серія та номер: 476 від 03.02.2012, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л.;

- визнано недійсним договір про припинення зобов`язання переданням відступного, серія та номер: 478 від 03.02.2012, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л.;

- визнано в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 3,0111 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :02:149:0705, що знаходиться по АДРЕСА_1 ;

- визнано в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 4,5665 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер :02:080:0120, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

27. Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.05.2025 позовні вимоги задоволено повністю;

визнано за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки, які знаходяться в селі Нові Петрівці Київської області Вишгородського району, з кадастровими номерами: :02:080:6171, площею 0,1 га; :02:080:6170, площею 0,1 га; :02:080:6169, площею 0,1 га; :02:080:6172, площе 0,1 га; :02:080:6168, площею 0,1 га; :02:080:6167, площею 0,1 га; :02:080:6173, площею 0,1 га; :02:080:6166, площею 0,1 га; :02:080:6174, площею 0,1 га; :02:080:6165, площею 0,1 га; :02:080:6175, площею 0,1 га; :02:080:6164, площею 0,1 га; :02:080:6163, площею 0,1 га; :02:080:6162, площею 0,1 га; :02:080:6161, площею 0,1 га; :02:080:6160, площею 0,1 га; :02:080:6159, площею 0,1 га; :02:080:6158, площею 0,1 га; :02:080:6157, площею 0,1 га; :02:080:6156, площею 0,1 га; :02:080:6155, площею 0,1 га, :02:080:6154, площею 0,1 га, :02:080:6153, площею 0,1 га; :02:080:6152, площею 0,1 га; :02:080:6151, площею 0,1 га; :02:080:6150, площею 0,1 га; :02:080:6149, площею 0,1 га; :02:080:6148, площею 0,1 га; :02:080:6147, площею 0,1 га; :02:080:6146, площею 0,0913 га; :02:080:6145, площею 0,1 га; :02:151:6128, площею 0,1 га; :02:151:6127, площею 0,1 га; :02:149:6126, площею 0,1 га; :02:149:6125, площею 0,095 га; :02:149:6124, площею 0,1 га; :02:149:6123, площею 0,115 га; :02:149:6122, площею 0,1 га; :02:149:6121, площею 0,095 га; :02:149:6120, площею 0,1 га; :02:149:6119, площею 0,1232 га; :02:149:6118, площею 0,1 га; :02:149:6117, площею 0,1 га; :02:149:6116, площею 0,1 га; :02:149:6115, площею 0,1 га; :02:149:6114, площею 0,0346 га; :02:149:6113, площею 0,1 га; :02:080:6144, площею 0,1 га; :02:149:6112, площею 0,1 га; :02:149:6111, площею 0,1 га; :02:149:6110, площею 0,1 га; :02:149:6109, площею 0,1 га; :02:149:6108, площею 0,1 га; :02:149:6107, площею 0,1 га; :02:149:6106, площею 0,1 га; :02:149:6105, площею 0,1 га; :02:149:6104, площею 0,1 га; :02:149:6103, площею 0,1 га; :02:149:6102, площею 0,1 га; :02:156:6101, площею 0,0483 га; :02:149:6100, площею 0,3 га; :02:080:6143, площею 0,1 га; :02:080:6142, площею 0,1 га; :02:080:6141, площею 0,1 га; :02:080:6140, площею 0,0755 га; :02:080:6139, площею 0,1 га; :02:080:6138, площею 0,1 га; :02:080:6136, площею 0,1 га; :02:080:6135, площею 0,075 га; :02:080:6134, площею 0,1142 га; :02:080:6132, площею 0,1143 га; :02:080:6133, площею 0,1 га; :02:080:6137, площею 0,1 га; :02:080:6131, площею 0,0444 га; :02:084:6130, площею 0,0518 га; :02:080:6129, площею 0,1 га;

витребувано з чужого незаконного володіння ТОВ "Нефрит Інвест 2017" на користь ОСОБА_1 земельні ділянки, які знаходяться в селі Нові Петрівці Київської області Вишгородського району, з кадастровими номерами: :02:080:6171, площею 0,1 га; :02:080:6170, площею 0,1 га; :02:080:6169, площею 0,1 га; :02:080:6172, площе 0,1 га; :02:080:6168, площею 0,1 га; :02:080:6167, площею 0,1 га; :02:080:6173, площею 0,1 га; :02:080:6166, площею 0,1 га; :02:080:6174, площею 0,1 га; :02:080:6165, площею 0,1 га; :02:080:6175, площею 0,1 га; :02:080:6164, площею 0,1 га; :02:080:6163, площею 0,1 га; :02:080:6162, площею 0,1 га; :02:080:6161, площею 0,1 га; :02:080:6160, площею 0,1 га; :02:080:6159, площею 0,1 га; :02:080:6158, площею 0,1 га; :02:080:6157, площею 0,1 га; :02:080:6156, площею 0,1 га; :02:080:6155, площею 0,1 га, :02:080:6154, площею 0,1 га, :02:080:6153, площею 0,1 га; :02:080:6152, площею 0,1 га; :02:080:6151, площею 0,1 га; :02:080:6150, площею 0,1 га; :02:080:6149, площею 0,1 га; :02:080:6148, площею 0,1 га; :02:080:6147, площею 0,1 га; :02:080:6146, площею 0,0913 га; :02:080:6145, площею 0,1 га; :02:151:6128, площею 0,1 га; :02:151:6127, площею 0,1 га; :02:149:6126, площею 0,1 га; :02:149:6125, площею 0,095 га; :02:149:6124, площею 0,1 га; :02:149:6123, площею 0,115 га; :02:149:6122, площею 0,1 га; :02:149:6121, площею 0,095 га; :02:149:6120, площею 0,1 га; :02:149:6119, площею 0,1232 га; :02:149:6118, площею 0,1 га; :02:149:6117, площею 0,1 га; :02:149:6116, площею 0,1 га; :02:149:6115, площею 0,1 га; :02:149:6114, площею 0,0346 га; :02:149:6113, площею 0,1 га; :02:080:6144, площею 0,1 га; :02:149:6112, площею 0,1 га; :02:149:6111, площею 0,1 га; :02:149:6110, площею 0,1 га; :02:149:6109, площею 0,1 га; :02:149:6108, площею 0,1 га; :02:149:6107, площею 0,1 га; :02:149:6106, площею 0,1 га; :02:149:6105, площею 0,1 га; :02:149:6104, площею 0,1 га; :02:149:6103, площею 0,1 га; :02:149:6102, площею 0,1 га; :02:156:6101, площею 0,0483 га; :02:149:6100, площею 0,3 га; :02:080:6143, площею 0,1 га; :02:080:6142, площею 0,1 га; :02:080:6141, площею 0,1 га; :02:080:6140, площею 0,0755 га; :02:080:6139, площею 0,1 га; :02:080:6138, площею 0,1 га; :02:080:6136, площею 0,1 га; :02:080:6135, площею 0,075 га; :02:080:6134, площею 0,1142 га; :02:080:6132, площею 0,1143 га; :02:080:6133, площею 0,1 га; :02:080:6137, площею 0,1 га; :02:080:6131, площею 0,0444 га; :02:084:6130, площею 0,0518 га; :02:080:6129, площею 0,1 га;

стягнуто з ТОВ "Нефрит Інвест 2017" на користь ОСОБА_1 12 405,00 грн судового збору.

28. Місцевий господарський суд дійшов таких висновків та зазначив, зокрема таке:

- оскільки земельні ділянки придбані ОСОБА_2 за договорами купівлі-продажу, то такі земельні ділянки належать подружжю ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) на праві спільної сумісної власності, зважаючи на що частка позивача, відповідно, становить 1/2 частки таких земельних ділянок, що підлягає визначенню при відкритті спадщини внаслідок смерті ОСОБА_2 ;

- ОСОБА_1 в межах 6-місячного строку подано заяву про прийняття спадщини після смерті її чоловіка, ОСОБА_2 , на підставі закону, а інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні, тому саме ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом є власником частини земельних ділянок з кадастровими номерами :02:149:0705 та :02:080:0120. При цьому, як зазначалося вище, постановою Апеляційного суду Київської області у справі №363/2447/17 від 24.07.2018, залишеною без змін постановою Верховного Суду 26.03.2020, окрім іншого, визнано в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельних ділянок з кадастровими номерами :02:149:0705 та :02:080:0120;

- 31.05.2017 на підставі заяв ТОВ "Нефрит Інвест 2017", які посвідчені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М., розділ Державного реєстру про реєстрацію земельних ділянки, кадастрові номери яких: :02:149:0705 та :02:080:0120, було закрито у зв`язку з їх поділом, в результаті якого створено 76 нових земельних ділянок;

- суд зазначив про відмову відповідачу у задоволенні заяви про застосування наслідків пропуску строків позовної давності;

- суд врахував правовий висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц, правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 12.06.2018 у справі № 916/3727/15, правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду (постанова від 12.02.2020 у справі № П/811/1640/17).

Короткий зміст постанови апеляційного суду

29. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 у задоволенні вимог апеляційної скарги ТОВ "Нефрит Інвест 2017" від 27.05.2025 (вх. №01-05/1603/25 від 27.05.2025) відмовлено;

рішення Господарського суду Львівської області від 05.05.2025 у справі №914/710/24 (363/4149/22) залишено без змін.

30. Апеляційний господарський суд, враховуючи встановлені обставини справи, межі перегляду оскаржуваного рішення, доводи сторін, дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, відтак оскаржуване рішення слід залишити без змін, оскільки право власності позивачки на 76 земельних ділянок, утворених шляхом поділу земельних ділянок з кадастровими номерами :02:149:0705 та :02:080:0120, підтверджується матеріалами справи, а доводи скаржника про те, що позивачка не довела належними та допустимими доказами право власності саме на 76 земельних ділянок, які були зареєстровані за відповідачем у 2017 році є безпідставними.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

31. ТОВ "Нефрит Інвест 2017" 09.01.2026 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Львівської області від 05.05.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 у справі № 914/710/24(363/4149/22).

32. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 914/710/24(363/4149/22) було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Огороднік К.М., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2026.

33. Ухвалою Верховного Суду від 20.03.2026 задоволено Заяву ліквідатора ТОВ "Нефрит Інвест 2017" арбітражного керуючого Бандури І.В. про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

34. Від представника ОСОБА_4 - адвоката Забродського В.В. надійшов відзив на касаційною скаргу ТОВ "Нефрит Інвест 2017", в якій представник позивачки просив касаційну скаргу ТОВ "Нефрит Інвест 2017" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 05.05.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 у справі №914/710/24(363/4149/22) - без змін, про що ухвалити відповідну постанову касаційного суду.

35. У відзиві зазначено, що позивачка обрала належний спосіб захисту, є власником 1/2 частини 76 земельних ділянок як успадкованого майна після смерті чоловіка, ОСОБА_2 , а також є власницею 1/2 частини 76 земельних ділянок як частки у спільному сумісному майні подружжя, беззаперечні докази щодо чого містяться у матеріалах справи тому позовні вимоги щодо визнання права власності ОСОБА_1 на 76 нових земельних ділянок, утворених в результаті поділу земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:149:0705 та :02:080:0120, площею 3,0111 га та 4,5665 га відповідно, обґрунтовано були задоволені в повному обсязі.

36. У судове засідання з`явилися представники скаржника, позивачки та арбітражний керуючий, які надали свої доводи та заперечення щодо касаційної скарги.

37. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 12.01.2026 № 40/2026 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.01.2026 № 4757-IX), Верховний Суд розглядає справу № 914/710/24 (363/4149/22) у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи ТОВ "Нефрит Інвест 2017"

38. В обґрунтування підстав касаційного оскарження, заявник посилається на пункт 4 частини другої статті 287, пункти 3, 4 частини третьої статті 310 ГПК України та зазначає, що судами попередніх інстанцій було порушено принцип змагальності судового процесу під час процедури дослідження доказів, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги, чим було порушено вимоги статей 13, 14, 74, 91 ГПК України.

39. Крім того, скаржник аргументував, що суди попередніх інстанцій не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17; неправильно застосували положення статей 392 ЦК України та не врахували правову позицію Верховного Суду викладена у постановах від 02.05.2018 у справі №914/904/17 та від 22.05.2018 у справі №923/1283/16.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

40. Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

41. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

42. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятними касаційну скаргу щодо доводів скаржника, зазначених в пунктах 38 - 39 описової частини цієї постанови.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Щодо застосування норм матеріального та процесуального права та мотивів прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

43. Предметом розгляду у цій справі є питання щодо наявності/відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ "Нефрит Інвест 2017" про визнання права власності на земельні ділянки та витребування з чужого незаконного володіння земельних ділянок.

44. Аналізуючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень, оцінивши доводи касаційної скарги та позиції інших учасників справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.

45. Статтею 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

46. За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

47. Способи захисту цивільних прав і інтересів визначені у статті 16 ЦК України, і наведений в ній перелік не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

48. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

49. Вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем.

50. Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення в інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб.

51. Тобто, лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

52. Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

53. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюється судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

54. Серед способів захисту речових прав Цивільний кодекс України виокремлює, зокрема, витребування майна із чужого незаконного володіння (стаття 387), усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391), визнання права власності (стаття 392), відшкодування матеріальної і моральної шкоди (статті 1166, 1167, 1173).

55. Для витребування майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскарження всього ланцюга договорів та інших правочинів щодо спірного майна не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна із чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не зумовлює правових наслідків, на які воно спрямоване. Подібні за змістом висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункти 85, 86), від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17 (пункти 38, 39), від 1 та 15 жовтня 2019 року у справах № 911/2034/16 (пункт 46) та № 911/3749/17 (пункти 6.25, 6.26), від 19.11.2019 у справі № 911/3680/17 (пункти 48, 49 постанови Великої Палати Верховного Суду).

56. У статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

57. Положеннями статей 328, 329 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

58. Згідно зі статтею 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване в нього.

59. Відповідно до положень статей 386, 387 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

60. Власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України).

61. Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

62. Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

63. Велика Палата Верховного Суду у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) у постанові від 23.11.2021 вказувала, що набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.

64. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

65. Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку: 1) якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою; 2) у разі втрати власником документа, який засвідчує право власності.

66. Суб`єктом вимог про визнання права власності може будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи.

67. Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів.

68. Одночасне заявлення вимог про визнання права власності (стаття 392 ЦК) та витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов, стаття 387, 388 ЦК) є можливим, якщо власник не володіє майном і його право оспорюється. Для ефективного захисту важливо правильно обрати спосіб, де витребування є переважним для повернення майна, а визнання права - для усунення сумнівів у титулі.

69. Також колегія суддів звертає увагу, що згідно із частиною першою статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки.

70. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (частина перша статті 182 ЦК України).

71. Правилами частини першої статті 79 ЗК України врегульовано, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

72. За змістом правил частин першої - четвертої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки відбувається шляхом визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

73. Згідно із частиною тринадцятою згаданої статті земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

74. Відповідно до частини десятої статті 79-1 ЗК України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

75. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки відповідно до статей 125, 126 ЗК України виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон № 1952-IV).

76. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

77. Згідно із частиною четвертою статті 18 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться винятково за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровану земельну ділянку.

78. Статтею 16 Закону № 3613-VI визначено, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій [навіть тій самій] земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.

79. Отже, для ідентифікації земельної ділянки як окремого об`єкта цивільного права обов`язковою умовою є наявність характеристик такого об`єкта, зокрема й її кадастровий номер, розмір, межі та координати, які містяться у Державному земельному кадастрі. Втрата спірними земельними ділянками такої характеристики, як кадастровий номер і відповідна реєстрація є істотною обставиною, що унеможливлює виконання попередніх судових рішень про витребування цих ділянок (див. правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.09.2025 у справі № 911/906/23).

80. Відтак, за наявності обставин формування/розформування земельних ділянок з подальшою зміною кадастрових номерів, визнання права є допоміжним способом, що підтверджує титул власника, а віндикація - способом повернення фізичного володіння, що разом забезпечує повний захист прав.

Щодо розгляду касаційної скарги по суті

81. За змістом касаційної скарги вбачається, що однією з підстав для звернення з касаційною скаргою є те, що суди відмовили у задоволенні клопотання про витребування відповідних доказів, а також не дослідили матеріали витребуваної цивільної судової справи, яка стосувалася розгляду позовних вимог щодо визнання права власності частини земельних ділянок на праві спільної сумісної власності подружжя у справі № 363/2447/17.

82. Колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими, та таким, що не підтверджують наявність підстав для відмови у задоволенні вимог позивачки у цій справі, зокрема, з огляду на таке.

83. За змістом оскаржуваних рішень вбачається, що суди здійснили оцінку не лише наявних у матеріалах справи копій договорів купівлі-продажу, укладених, але й Рішення Новопетрівської сільської ради від 19.02.2008 №404-ХУПІ-V, від 19.02.2008 №404-ХУІІІ-V, державного акту серії ЯЖ №210610 від 06.06.2008, рішення Новопетрівської сільської ради від 19.02.2008 №404, 18 сесії 5 скликання, Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-015 від 21.04.2015, довідку приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. №20/02-14 від 08.11.2022 про склад спадкоємців, довідку нотаріуса Левчук О.Б. на підтвердження посвідчення більшої частини договорів, укладених у 2003 - 2005 роках та ніші докази, які у своїй сукупності спростовують доводи заявника про те, що в цьому випадку відповідні правочини не укладалися.

84. При цьому суди попередніх інстанцій встановили, що спірні земельні ділянки були створені внаслідок об`єднання та поділу земельних ділянок, які були предметом договорів купівлі-продажу, укладених чоловіком позивачки у 2003-2005 роках.

85. Колегія судді враховує, що формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

86. Також відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

87. Водночас, вимоги скаржника про необхідність дослідження матеріалів справи № 363/2447/17 фактично є спонуканням до здійснення повторної оцінки доказів та обставин, які були надані та, відповідно, встановлені в межах зазначеної судової справи, що суперечить положеннями статті 75, 86 ГПК України.

88. Посилання скаржника на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, Суд вважає необґрунтованими, оскільки зміст зазначених судових рішень свідчить про те, що у зазначених справах між учасниками справи виникли не тотожні правовідносини і за іншого правового регулювання та предмету доказування, тому правові висновки не є релевантними до правовідносин, які виникли у цій справі.

89. Також є передчасними висновки скаржника про те, що в цьому випадку позивачкою обрано неправильний спосіб захисту.

90. Колегія суддів звертає увагу, що наявність справи № 363/2447/17 та оскарження судових рішень в межах справи № 914/710/24 (363/4149/22) прямо свідчать про наявність заперечення відповідачем права власності у позивачки на спірні земельні ділянки. Поділ відповідних земельних ділянок та їх подальша реєстрація на праві власності за відповідачем спростовує доводи скаржника про відсутність підстав для витребування такого майна на користь позивачки. Відтак, в цьому випадку віндикація є способом повернення фізичного володіння спірними земельними ділянками, що разом забезпечує повний захист прав позивачки, а визнання права її власності є допоміжним способом, що підтверджує правовий титул власника.

91. Водночас, поділ спірних земельних ділянок не може бути перешкодою для застосування такого способу захисту, як віндикаційний позов, що узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц та від 22.01.2025 у справі № 446/478/19.

92. Створені відповідачем фактичні та юридичні перешкоди, які спричинили те, що формально юридично спірні земельні ділянки (з кадастровим номером :02:080:0120, площею 4, 6655 га та земельну ділянку з кадастровим номером :02:149:0705, площею 3,0111 га) як об`єкти цивільних прав припинили існування, а тому виконати судове рішення у справі № 363/2447/17 та досягнути мету правосуддя у зазначеній справі буде неможливо. Тобто, втрата спірними земельними ділянками такої характеристики, як кадастровий номер внаслідок поділу земельних ділянок на 76 нових і подальша реєстрація таких земельних ділянок за відповідачем є істотною обставиною, що унеможливлює виконання судового рішення у справі № 363/2447/17 у інший спосіб, окрім обраного позивачкою способу захисту .

93. Інші доводи скаржника, зазначені у касаційній скарзі, зокрема щодо правильності встановлення розмірів земельних ділянок, зводяться до необхідності надання оцінки та переоцінки доказів, дослідження та встановлення обставин справи, що відповідно до положень частин другої, третьої статті 300 ГПК України, не входить у межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

94. Колегія суддів наголошує, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

95. З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ТОВ "Нефрит Інвест 2017" не підлягає задоволенню, а оскаржувані судові рішення не підлягають скасуванню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

96. Відповідно до пункту другого частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

97. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК України). Згідно з частиною другою статті 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

98. З огляду на зазначене Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та залишення оскаржуваних судових рішень без змін.

Щодо судових витрат

99. Враховуючи положення статті 129 ГПК України та відмову у задоволенні касаційної скарги, сплата судового збору покладається на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 308, 309, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Нефрит Інвест 2017" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 05.05.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 у справі № 914/710/24 (363/4149/22) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді О.В. Васьковський

К.М. Огороднік