РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2026Справа № 910/540/26

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Папір»

про стягнення 180 873,00 грн

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця», позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Папір» (далі - ТОВ «Імпорт Папір», відповідач) про стягнення штрафних санкцій в сумі 180 873,00 грн за договором про закупівлю матеріально-технічних ресурсів № П/НХ-25745/НЮ від 25.07.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови вказаного договору в частині своєчасної поставки товару, у зв`язку з чим відповідачу були нараховані штрафні санкції. У позові АТ «Українська залізниця» просить стягнути з відповідача штраф за несвоєчасну поставку товару в сумі 180 873,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2026 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач надав відзив на позов, в якому проти заявлених вимог заперечив, вказав, що свої зобов`язання за договором він виконав належним чином, затримка поставки товару була зумовлена об`єктивними транспортно-логістичними обставинами, про які позивача завчасно повідомлено, що свідчить про добросовісну поведінку постачальника та відсутність його вини у можливому порушенні строків поставки. Також відповідач зазначив про надмірний розмір штрафних санкцій, відсутність понесених позивачем збитків, що є підставою для зменшення судом розміру штрафних санкцій.

Указаний відзив був поданий з пропуском процесуального строку, визначеного судом, тому відповідач заявив клопотання про поновлення цього строку, обґрунтовуючи його значним поточним навантаженням на юриста ТОВ «Імпорт Папір», а також необхідністю додаткового часу для детального аналізу матеріалів позову, умов договору, первинних документів та формування обґрунтованої позиції, що унеможливили подання відзиву у встановлений судом строк.

Згідно зі ст. 118 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Дослідивши наведені ТОВ «Імпорт папір» доводи, суд вважав поважними причини пропуску відповідачем процесуального строку, а тому задовольнив клопотання ТОВ «Імпорт Папір» щодо поновлення строку на подачу відзиву та прийняв його до розгляду.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що посилання відповідача на логістичні труднощі та митні процедури не можуть бути підставою для звільнення його від відповідальності за порушення умов договору, а твердження щодо неспівмірності розміру штрафних санкцій вважав необґрунтованими.

Отже, розглянувши заяви учасників справи по суті спору та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 25.07.2025 за результатами процедури закупівлі № UA-2025-07-15-005541-a між АТ «Українська залізниця» (покупець) та ТОВ «Імпорт Папір» (постачальник) був укладений договір про закупівлю матеріально-технічних ресурсів № П/НХ-25745/НЮ (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю товар, відповідно до специфікації № 1 (додаток 1), що є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар на умовах цього договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2, 1.3 договору найменування товару: код ДК 021:2015: 30190000-7 «Офісне устаткування та приладдя різне» (папір офісний А4, 80 г/м2, білизна 168%, (500 арк.)) еквівалент папір для друку Екоn Copy А4, 80 г/м2, 500 арк, (білий). Кількість, асортимент, марка, рік/дата виготовлення та виробник товару визначаються у специфікації № 1 (додаток 1) до цього договору.

Відповідно до п. 4.2 договору поставка товару проводиться партіями протягом строку дії договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару. Партією товару вважається обсяг одиниць товару, визначений покупцем у рознарядці, якщо інше не вказано в самій рознарядці. Строк поставки товару - протягом 20 календарних днів з дати надання письмової рознарядки покупцем. Місце поставки товару - м. Харків.

Згідно з п. 4.6 договору датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акта прийому-передачі товару або видаткової накладної.

Покупець оплачує поставлений товар за ціною, вказаною у специфікації № 1 (додаток 1) до цього договору. Ціна договору становить 2 788 401,00 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 557 680,20 грн, усього з ПДВ - 3 346 081,20 грн. Ціна договору включає в себе обов`язкові платежі, у тому числі на користь третіх осіб, пов`язані з виконанням цього договору (п. 6.1, 6.3 договору).

Відповідно до п. 7.2 договору оплата за кожну партію поставленого товару за цим договором проводиться покупцем на 15 календарний день з дати підписання акта прийому-передачі товару або видаткової накладної за умови реєстрації податкової накладної не пізніше ніж за 3 календарні дні до дати оплати, визначеної цим пунктом, та оформленої згідно з вимогами законодавства України, та відповідно до рахунку-фактури на поставлену партію товару.

Пунктом 8.3 договору визначено, що постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки та на умовах, що встановлені цим договором.

Згідно з п. 17.1 договору строк дії цього договору встановлюється з дати його підписання сторонами до 31.12.2025.

У специфікації (додаток 1 до договору) сторони погодили поставку товару - папір для друку Екоn Copy А4, 80 г/м2, 500 арк (білий) (еквівалент папір офісний А4, 80 г/м2, білизна 168% (500 арк.)) у кількості 24 142 пач., ціною за одиницю 138,60 грн з ПДВ, на загальну суму 3 346 081,20 грн з ПДВ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 669 ЦК України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Згідно зі ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар (ч. 1 ст. 664 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивач направив на зазначену у договорі електронну адресу відповідача рознарядку № НГ-41/1973 від 30.10.2025 на поставку товару у кількості 8700 пач. на суму 1 205 820,00 грн з ПДВ.

Починаючи з цієї дати, за умовами п. 4.2 договору, відповідач повинен був поставити товар у строк протягом 20 календарних днів, тобто до 19.11.2025.

Однак, поставка товару на суму 1 205 820,00 грн відповідачем була здійснена з порушенням визначеного сторонами строку, що підтверджується видатковою накладною № 28266 від 19.11.2025, яка була підписана позивачем 24.11.2025.

Таким чином відповідно до п. 4.6 договору 24.11.2025 є датою поставки товару.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З приводу посилань відповідача на відсутність його вини у порушенні строків поставки товару, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами першою та другою статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 617 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Із матеріалів справи вбачається, що 19.11.2025 відповідач направив позивачу лист № 001911/1, в якому повідомив про затримку поставки товару через ускладнення логістичних маршрутів.

Проте відповідач не надав належних і допустимих доказів того, що саме поставка, передбачена рознарядкою № НГ-41/1973 від 30.10.2025, була затримана з причин, які не залежали від нього, а наявний у справі лист ТОВ «Магістраль Транзит» (перевізника) № 201125-11 від 20.11.2025 не підтверджує факту затримки всієї партії товару.

Разом з цим суд зазначає, що логістичні труднощі та митні оформлення при поставці товару є підприємницькими ризиками суб`єкта господарювання та не можуть вважатися підставою для звільнення його від відповідальності за порушення умов договору.

Згідно з частиною першою статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статті 525, 526 цього Кодексу визначають, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій (схожа правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17, у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 15.06.2023 у справі № 910/8580/22).

Зважаючи на наведені норми чинного законодавства та встановлені у справі фактичні обставини, суд вважає, що відповідач є таким, що прострочив виконання свого господарського зобов`язання.

За приписами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За порушення за порушення строків поставки товару позивач нарахував відповідачу 15% штрафу в сумі 180 873,00 грн та направив на адресу ТОВ «Імпорт Папір» претензію № НГ-41/2352н від 02.12.2025 про його сплату.

У відповідь на зазначену вимогу відповідач листом № 001/іп2026 від 06.01.2026 повідомив покупця про безпідставність нарахування штрафних санкцій.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ст. 549 ЦК України).

Водночас пунктом 9.3.1 договору сторони передбачили, що при порушенні строків поставки постачальник оплачує покупцю штраф у розмірі 15 % від вартості непоставленого в строк товару на умовах, передбачених п. 4.2 цього договору, а за прострочення понад 15 календарних днів додатково стягується пеня у розмірі 0,1% від вартості непоставленого в строк товару, яка нараховується за кожен день прострочення до дати виконання постачальником зобов`язання щодо поставки товару або до останнього дня строку дії цього договору.

За таких обставин, враховуючи підтверджений факт прострочення зобов`язання (поставки товару) з боку відповідача, суд вважає, що вимога про нарахування штрафу заявлена позивачем правомірно.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, господарський суд встановив, що він розрахований позивачем арифметично правильно, відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу в сумі 180 873,00 грн підлягає задоволенню у повному обсязі.

Стосовно доводів відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій суд зазначає таке.

Згідно з ч. 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання за положенням частини першої статті 550 ЦК України.

Правовий зміст вказаної статті свідчить про те, що вона не є імперативною, а застосовується на розсуд суду за наявності визначених у ній умов та на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто є правом суду.

Відповідно до п. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", а також висновків, що містяться у постановах Верховного Суду від 05.04.2018 у справі № 905/1180/17, від 12.09.2018 у справі № 912/3594/17, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

У даному випадку суд вважає, що відповідач не довів наявності виняткових обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру штрафу, не навів поважних причин порушення зобов`язання, а розмір штрафних санкцій не є надміру великим у порівнянні з ціною договору.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов АТ «Українська залізниця» підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Папір» про стягнення 180 873,00 грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Папір» (02094, м. Київ, пр. Каденюка Леоніда, буд. 14, ідентифікаційний код 44812423) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815) штраф у сумі 180 873 (сто вісімдесят тисяч вісімсот сімдесят три) грн 00 коп. та судовий збір у сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.

Повне судове рішення складене 14 квітня 2026 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.