РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.04.2026справа №910/15341/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/15341/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тавань Солар 3» (вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 18, м. Київ, 03035; ідентифікаційний код 40813879)

до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (вул. Госпітальна, буд. 12 г, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 00032129)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

за участю представників:

позивача - Бугайцова Є.В. (довіреність від 11.06.2025 №б/н);

відповідача - Юрківа Р.В. (довіреність від 16.12.2025 №19/4-02/360).

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тавань Солар 3» (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - Банк) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Банку про відмову у застосуванні мораторію на виконання грошових зобов`язань за договором кредитної лінії від 25.03.2019 №1261/31/2 (далі - Кредитний договір), що включає основну суму боргу, проценти, комісії та інші платежі, із зупиненням їх нарахування, забороною примусового виконання зобов`язань (у тому числі звернення стягнення на предмет застави чи інше майно Товариства), викладене у листах від 09.09.2025 №55/1-06/116253/2025 та від 27.10.2025 №55/1-06/137888/2025 (про відмову у перегляді рішення щодо застосування мораторію);

- зобов`язання Банку застосувати до Товариства мораторій на виконання грошового зобов`язання за Кредитним договором, що включає основну суму боргу, проценти, комісії та інші платежі, із зупиненням їх нарахування, забороною примусового виконання зобов`язань (у тому числі звернення стягнення на предмет застави чи інше майно Товариства), на період дії воєнного стану в Україні та протягом одного року після дня його припинення чи скасування з моменту звернення із заявою про застосування мораторію.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- Товариством та Банком укладено Кредитний договір для фінансування будівництва наземної фотоелектричної сонячної електростанції «Таванська 3»;

- виконання зобов`язань за Кредитним договором забезпечене заставою (іпотекою) майна: наземної фотоелектричної сонячної електростанції «Таванська 3», розташованої за адресою: вул. Гордієнка Кості, буд. 41, м. Берислав, Бериславський район, Херсонська область, відповідно до договору застави від 29.10.219 №1294/31/2-3;

- 27.03.2025 був прийнятий Закон України «Про внесення змін до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) щодо особливостей кредитування та фінансового лізингу у період дії воєнного стану» №4340-IX (далі - Закон №4340-IX) та доповнено пунктами «Прикінцеві та перехідні положення» 23-36;

- відповідно до пунктів 23-29 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції Закону №4340-IX) позивач відповідає всім обов`язковим критеріям для застосування мораторію на виконання грошового зобов`язання, що включає на виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором, що включає основну суму боргу, проценти, комісії та інші платежі, із зупиненням їх нарахування, забороною примусового виконання зобов`язань (у тому числі звернення стягнення на предмет застави чи інше майно Товариства), на період дії воєнного стану в Україні та протягом одного року після дня його припинення чи скасування (далі - Мораторій);

- зважаючи на повну відповідність критеріям пункту 23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (в редакції Закону № 4340-IX), позивач в порядку, визначеному пункту 24 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції Закону №4340-IX). звернувся до відповідача із заявою про застосування Мораторію на виконання кредитного зобов`язання від 24.08.2025 №60;

- 09.09.2025 Банк листом №55/1-06/116253/2025 відмовив у застосуванні Мораторію, посилаючись на те, що нібито сукупний річний дохід позичальника та пов`язаних контрагентів за 2024 рік (442 523 200,00 грн) перевищує 75 % доходу за 2021 рік (309 358 800,00 грн), що нібито становить 143 %, і не відповідає критерію, передбаченому підпункту 5 пункту 23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції Закону №4340-IX);

- 17.10.2025 позивач листом №64 звернувся із повторною заявою, детально обґрунтувавши неправомірне тлумачення Банком поняття «сукупний річний дохід»; Товариство надало власний розрахунок, згідно з яким сукупний річний дохід за 2024 рік є від`ємним (збиток), а отже, меншим за 75% від доходу 2021 року;

- 27.10.2025 Банк листом №55/1-06/137888/2025 повторно відмовив позивачу у праві на застосування Мораторію, наполягаючи на власному суб`єктивному тлумаченні законодавства та поняття « сукупний річний дохід»;

- відмова Банку ґрунтується виключно на неправильному визначенні фінансового показника, оскільки Банк використовує власне, непідтверджене законодавством тлумачення, прирівнюючи його до виручки від реалізації, а не до кінцевого фінансового результату;

- дії відповідача, викладені у листах від 09.09.2025 №55/1-06/116253/2025 та від 27.10.2025 №55/1-06/137888/2025, свідчать про формальний підхід до застосування Закону №4340-IX та ігнорування нормативно-правових актів бухгалтерського обліку, що є зловживанням правом та фактичним ухиленням від виконання імперативної норми Закону №4340-IX, яка була спрямована на підтримку бізнесу, що постраждав від воєнних дій;

- протиправні відмови Банку порушують встановлене Законом №4340-IX право позивача на призупинення виконання зобов`язань в умовах прямого впливу наслідків воєнних дій на позивача.

2. Стислий виклад заперечень відповідачки

Банк 26.12.2025 подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив таке:

- оскільки в пунктах 23-29 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України не визначено поняття «сукупний річний дохід», а також не зазначено, згідно з яким іншим законом або нормативно-правовим актом вживається даний термін для цілей застосування мораторію на нарахування та сплату коштів за грошовим зобов`язанням за договором кредиту (позики), відповідач наполягає на правильності здійсненого ним розрахунку сукупного річного доходу позичальника та контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів, за останній звітний рік (2024 рік) та за 2021 рік;

- розрахунок сукупного річного доходу позичальника та контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів, за останній звітний рік (2024 рік) та за 2021 рік, згідно з яким сукупний річний дохід позичальника за попередній звітний рік (з урахуванням контрагентів, передбачених підпунктом 1 пункту 23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України) перевищує 75 відсотків його річного доходу за 2021 рік, отже є невідповідність позичальника критерію, передбаченому підпункту 5 пункту 23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України;

- на день укладення Кредитного договору (25.03.2019) оціночна вартість наземної фотоелектричної сонячної електростанції «Таванська 3» не була визначена та не могла враховуватися при оцінці співвідношення вартості забезпечення, передбаченого підпунктом 4 пункту 23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, оскільки на той момент майна ще не існувало, воно не було створено, прийнято до експлуатації, а право власності на нього не було зареєстровано у встановленому законом порядку, відтак твердження позивача про те, що понад 50 % предметів забезпечення перебували у зоні активних бойових дій саме на день укладення Кредитного договору не ґрунтується на фактичних обставинах справи та нормах матеріального права;

- Товариство не дотрималося обов`язкових умов, встановлених підпунктом 4 пункту 23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, що унеможливлює застосування Мораторію та свідчить про відсутність у позивача права на звернення з відповідною вимогою до Банку.

3. Стислий виклад відповіді позивача на відзив

Товариство 04.02.2026 подало суд відповідь на відзив, в якій вказало, що: відповідач надав суду недостовірну скомпільовану (штучно створену) інформацію, не підтверджену жодним належним доказом; позивач отримав лист-роз`яснення від Міністерства фінансів України від 24.12.2025 №41010-07-10/38195, який повністю підтверджує позицію Товариства щодо застосовності критеріїв Закону №4340-IX та право на застосування Закону №4340-IX; Банком безпідставно було включено до групи пов`язаних контрагентів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Астерія Солар», оскільки ОСОБА_1 не є контролером його; Постанова №351 - це лише інструкція для банків щодо визначення банками кредитних ризиків активних банківських операцій та не поширюються на інших осіб та правовідносини; навіть наведеною відповідачем Постановою №351 унормовано застосовувати показники фінансової звітності, складеної за відповідними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, що нівелює всі нісенітниці відзиву Банку; у процесі виконання Кредитного договору зміни застав - відбувається внесення змін до Кредитного договору; 29.10.2019 сторонами було укладено додатковий договір №2 до Кредитного договору у відповідності до Глави 53 ЦК України (укладення, зміна і розірвання договору), яким передбачено оновлений перелік предметів забезпечення Кредиту, зокрема і переданою в іпотеку за Договором застави електростанції; очевидно датою укладання Кредитного договору можна вважати дату останньої його зміни в розумінні підпункту 4 пункту 23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яка в будь-якому випадку була до введення в Україні воєнного стану.

Крім того, позивач подав суду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строк для подання відповіді на відзив.

Суд поновив позивачу пропущений процесуальний строк для подання відповіді на відзив та долучив останню до матеріалів справи.

4. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 09.02.2026.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.02.2026.

У зв`язку з перебуванням судді Марченко О.В. на лікарняному судове засідання 23.02.2026 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2026 відкладено розгляд справи по суті на 13.04.2026.

Представник позивача у судовому засіданні 13.04.2026 оголосив вступне слово та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача оголосив вступне слово та заперечив проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, дослідив в порядку статей 209 і 210 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Представники сторін виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази, досліджені у судовому засіданні.

У судовому засіданні 13.04.2026 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

Судом згідно з вимогами статей 222 і 223 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

25.03.2019 Товариством (позичальник) і Банком було укладено Кредитний договір, за умовами якого: Банк зобовязується надати на умовах Кредитного договору, а позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені Кредитним договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку і на умовах, визначених Кредитним договором (пункт 2.1); кредит надається у вигляді невідновлюваної кредитної лінії окремими траншами/частинами траншів з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 25.12.2025 включно (пункт 2.2); сторони погодили суму максимального ліміту кредитування та визначили його у сумі 3 740 140 євро, але не більше 70% вартості інвестиційного проекту відповідно до затвердженого кошторису будівництва за проектом та підтвердженого сюрвеєром, погодженим з Банком, за курсом НБУ на дату підписання Кредитного договору (пункт 2.3).

Виконання зобов`язань за Кредитним договором забезпечено заставою (іпотекою) майна: наземною фотоелектричною сонячною електростанцією «Таванська 3», розташованою за адресою: вул. Гордієнка Кості, буд. 35, м. Берислав, Бериславський район, Херсонська область, відповідно до договору застави від 29.10.2019 №1294/31/2-3.

24.08.2025 позивач звернувся до відповідача з заявою №60 про застосування мораторію на виконання кредитного зобов`язання, в якій, зокрема, вказав таке:

- виконання зобов`язань за Кредитним договором забезпечене заставою (іпотекою) майна: наземної фотоелектричної сонячної електростанції «Таванська 3», розташованої за адресою: вул. Гордієнка Кості, буд. 41, м. Берислав, Бериславський район, Херсонська область, згідно з договором застави від 29.10.2019 №1294/31/2-3;

- відповідно до підпункту 3.6 пункту 3 Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376, електростанція станом на дату подання даної заяви розташована на території, що включена до переліку територій активних бойових дій, де функціонують державні електронні інформаційні ресурси з 01.05.2023;

- оціночна вартість електростанції на дату укладення договору застави становила 219 453 000 грн та складає більше 50% від загальної вартості застави за Кредитним договором; тобто, більше половини предметів забезпечення знаходяться у зоні активних бойових дій;

- фінансові показники Товариства відповідають критеріям, визначеним Законом №4340-IX; зокрема, річний дохід позивача за 2021 рік становив 29 384,2 тис. грн, а за останній звітний рік (2024) - 14,5 тис. грн;

- протягом дії воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, Товариство не здійснювало виплат дивідендів.

До заяви позивач додав: виписку Товариства з Єдиного державного реєстру юридичних осіб; копію Кредитного договору; копію договору застави від 29.10.2019 №1294/31/2-3; фінансову звітність за 2021 та 2024 роки; оборотно-сальдову відомість субрахунку 671 «Розрахунки за нарахованими дивідендами» про відсутність виплати дивідендів.

Банк листом від 09.09.2025 №55/1-06/116253/2025 відмовив у застосуванні мораторію з таких підстав:

- за результатами проведеного аналізу інформації, отриманої з відкритих джерел (https://youconlrol.com.ua), ОСОБА_1 , на підставі критеріїв, встановлених Національним банком України, є спільним контролером групи повязаних контрагентів, до складу якої входять, крім позичальника, також такі компанії: ТОВ «Стерія Солар» (ідентифікаційний код 41530140); ТОВ «Тавань Солар 1» (ідентифікаційний код 40744292); ТОВ «Тавань Солар 2» (ідентифікаційний код 40813863); ТОВ «Альте Сервіс» (ідентифікаційний код 42609237); АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Акюмен» (ідентифікаційний код 43105244); ТОВ «Мірум» (ідентифікаційний код 43604989); ТОВ «Альте Фудз Південь» (ідентифікаційний код 44409790); ТОВ «Альте Фудз» (ідентифікаційний код 38615627); ТОВ «Альте» (ідентифікаційний код 42704288); ТОВ «Альте 2» (ідентифікаційний код 42703965); ТОВ «Екско» (ідентифікаційний код 21562179);

- також, Банк надав розрахунок сукупного річного доходу позичальника та контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів, за останній звітний рік (2024) та за 2021 рік, згідно з яким сукупний річний дохід позичальника за попередній звітний рік (з урахуванням контрагентів, передбачених підпунктом 1 пункту 23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України) перевищує 75 відсотків його річного доходу за 2021 рік, отже є невідповідність позичальника принаймні одному з критеріїв, передбачених пунктом 23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, а саме - умові, зазначеній в підпункті 5 пункту 23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України;

- враховуючи, що надана позичальником інформація про дохід за 2021 та 2024 роки не містить відомостей про дохід контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів, що визначаються в порядку і за критеріями, встановленими Національним банком України, а також те, що позичальник не відповідає критерію, передбаченому підпунктом 5 пункту 23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, Банк прийняв рішення відмовити Товариству у застосуванні мораторію на виконання кредитних зобов`язання за Кредитним договором.

17.10.2025 Товариство повторно звернулося до Банка з заявою №64 про застосування мораторію на виконання кредитного зобов`язання, в якій, зокрема, зазначило таке:

- Банк виклав завідомо неправдиві цифри сукупного доходу позичальника та пов`язаних з ним контрагентів, і які не узгоджуються із відомостями офіційної фінансової звітності за 2021 і 2024 роки, в тому числі наявної на наведеному самим же Банком ресурсі: https://voucontrol.com.uа/;

- надало розрахунок сукупного річного доходу позичальника та пов`язаних з ним контрагентів, керуючись порядком визначеним П(С)БО 25, та зазначило, що сукупний річний дохід позичальника та пов`язаних з ним контрагентів становить: за 2021 рік - 133 461 800,00 грн; за 2024 рік - -100 987 100 грн (мінус, тобто збиток);

- відповідно, співвідношення сукупного річного доходу за 2024 рік до сукупного річного доходу за 2021 рік, % (з пороговим показником 75%) позичальника та контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів, становить -176% (мінус 176 %), а тому у Банку відсутні будь-які підстави посилатися на підпункт 5 пункту 23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.

Банк листом від 27.10.2025 №55/1-06/137888/2025 повідомив позивача, що:

- позичальник звертається до відповідача з питанням щодо перегляду рішення про відмову у застосуванні мораторію на нарахування та сплату коштів за грошовим зобов`язанням за Кредитним договором, відповідно до вимог пунктів 23 - 29 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яке було доведене Банком позичальнику листом від 09.09.2025 №55/1-06/116253/2025;

- при цьому, в якості єдиного аргументу для перегляду Банком вказаного рішення Товариство в листі наводить суб`єктивні судження, пов`язані з тлумаченням поняття «сукупний річний дохід», ототожнюючи його з поняттям «чистий прибуток» або «збиток»;

- оскільки в пунктах 23-29 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України не визначено поняття «сукупний річний дохід», а також не зазначено, згідно з яким іншим законом або нормативно-правовим актом вживається даний термін для цілей застосування мораторію на нарахування та сплату коштів за грошовим зобов`язанням за договором кредиту (позики), Банк залишає за собою право на власне тлумачення цього поняття і наполягає на правильності здійсненого ним розрахунку сукупного річного доходу позичальника та контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів, за останній звітний рік (2024) та за 2021 рік;

- таким чином, Банк не вбачає підстав для перегляду власного рішення про відмову у застосуванні мораторію на нарахування та сплату коштів за грошовим зобов`язанням за Кредитним договором.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ І ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Законом №4340-IX, який набрав чинності 10.08.2025, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктами 23 - 36.

Згідно з пунктом 23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, позичальник (у тому числі його правонаступник), який є суб`єктом господарювання, має право звернутися до кредитодавця (позикодавця) або нового кредитора (далі - кредитор) із заявою про застосування мораторію на нарахування та сплату коштів за грошовим зобов`язанням за договором кредиту (позики), включаючи основну суму кредиту (позики), проценти, комісії та інші платежі (далі - заява), за сукупності таких умов:

1) сукупний річний дохід позичальника за 2021 рік (з урахуванням контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів, що визначаються в порядку і за критеріями, встановленими Національним банком України) не перевищує суму, еквівалентну 50 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України;

2) договір кредиту (позики) з позичальником було укладено до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо особливостей кредитування та фінансового лізингу у період дії воєнного стану";

3) виконання зобов`язання за договором кредиту (позики) забезпечено заставою, іпотекою:

а) нерухомого майна, обладнання та/або устаткування, яке визначено індивідуальними ознаками, відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства та станом на день подання заяви знаходиться на територіях активних бойових дій, у тому числі територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси (для яких не визначено дату завершення бойових дій), або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України (для яких не визначено дату завершення тимчасової окупації), включених до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією; та/або

б) транспортних засобів, які знищено, загублено, викрадено, втрачено та/або які вибули з володіння позичальника не з його волі іншим шляхом на територіях активних бойових дій, у тому числі на територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси (для яких не визначено дату завершення бойових дій), або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України (для яких не визначено дату завершення тимчасової окупації), включених до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Факт знищення, загублення, викрадення, втрати та/або вибуття з володіння позичальника (його правонаступника) не з його волі іншим шляхом транспортного засобу може підтверджуватися заявою про вчинення кримінального правопорушення та витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень, відкритих не пізніше 30 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо особливостей кредитування та фінансового лізингу у період дії воєнного стану», а якщо такі обставини виникли після набрання ним чинності - відкритих не пізніше 180 днів з дня початку бойових дій на відповідній території або з дня початку її тимчасової окупації Російською Федерацією, визначеного відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку;

4) на день укладення договору кредиту (позики) оціночна вартість майна, передбаченого підпунктом 3 цього пункту, становила понад 50 відсотків оціночної вартості всієї застави, іпотеки, що забезпечує виконання зобов`язання за таким договором кредиту (позики);

5) сукупний річний дохід позичальника за попередній звітний рік (з урахуванням контрагентів, передбачених підпунктом 1 цього пункту) не перевищує 75 відсотків його річного доходу за 2021 рік; або

загальна площа сільськогосподарських угідь, що перебувають у користуванні позичальника на день подання заяви, не перевищує 50 відсотків загальної площі сільськогосподарських угідь, що перебували у його користуванні в 2021 році. При визначенні загальної площі сільськогосподарських угідь, що перебувають у користуванні позичальника, не враховуються угіддя, які розташовані на територіях активних бойових дій, у тому числі на територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси (для яких не визначено дату завершення бойових дій), або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України (для яких не визначено дату завершення тимчасової окупації), включених до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією;

6) загальна сума дивідендів, виплачених позичальником з дня, коли застава, іпотека отримали статус, передбачений підпунктом 3 цього пункту, до дня подання заяви, становить не більше 20 відсотків від суми основного боргу за договором кредиту (позики). Ця умова не поширюється на виплату дивідендів загальною сумою менше 150 тисяч гривень.

Пунктом 24 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що позичальник надсилає заяву про застосування мораторію на нарахування та сплату грошового зобов`язання за договором кредиту (позики), включаючи основну суму кредиту (позики), проценти, комісії та інші платежі (далі - мораторій), у письмовій або електронній формі на юридичну або електронну адресу кредитора, зазначену в договорі кредиту (позики).

Заява підписується позичальником або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій). Заява в електронній формі підписується відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

У заяві зазначаються:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб - підприємців) позичальника (його правонаступника), його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб - підприємців), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за його наявності) або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - підприємців), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності);

2) повне найменування кредитора, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

3) реквізити та дата укладення договору кредиту (позики);

4) сукупний річний дохід позичальника за попередній звітний рік та за 2021 рік; або

загальна площа сільськогосподарських угідь, що перебувають у користуванні позичальника на день подання заяви, та сільськогосподарських угідь, що перебували у його користуванні в 2021 році;

5) загальна сума дивідендів, передбачених підпунктом 6 пункту 23 цього розділу;

6) реквізити та дата укладення договору застави, іпотеки, поруки (за наявності), яким забезпечено виконання зобов`язань за договором кредиту (позики);

7) відомості щодо застави, іпотеки, яка забезпечує виконання зобов`язання за договором кредиту (позики);

8) відомості щодо майна, передбаченого підпунктом 3 пункту 23 цього розділу, та день набуття цим майном відповідного статусу; оціночна вартість такого майна станом на дату укладення договору застави, іпотеки; частка такого майна в оціночній вартості всієї застави, іпотеки, що забезпечує виконання зобов`язань за договором кредиту (позики).

До заяви додаються документи, що підтверджують інформацію, зазначену у ній.

Позичальник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві інформації.

Відповідно до пункту 25 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України кредитор на підставі отриманої заяви та доданих до неї документів протягом 20 робочих днів з дня їх отримання приймає рішення про застосування мораторію або відмову у застосуванні мораторію.

Кредитор надсилає рішення, передбачене абзацом першим цього пункту, у письмовій або електронній формі на юридичну або електронну адресу позичальника, зазначену в договорі кредиту (позики), негайно у день прийняття такого рішення.

У разі неподання позичальником документів, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві, або надання недостовірної інформації кредитор має право відмовити позичальнику у застосуванні мораторію.

Рішення про відмову у застосуванні мораторію повинно бути вмотивованим.

У разі прийняття кредитором рішення про відмову у застосуванні мораторію через невідповідність позичальника критеріям, передбаченим підпунктами 1, 5 пункту 23 цього розділу, кредитор у рішенні про відмову зазначає:

склад групи контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів;

критерії, встановлені Національним банком України, на підставі яких кожен контрагент включений у групу пов`язаних контрагентів, та відповідне значення таких критеріїв;

розрахунок сукупного річного доходу позичальника та контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів, за останній звітний рік та за 2021 рік.

Рішення кредитора про відмову у застосуванні мораторію може бути оскаржено до господарського суду.

Згідно з пунктом 29 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у разі якщо кредитор безпідставно прийняв рішення про відмову у застосуванні мораторію та встановлення цих обставин судом, мораторій вважається таким, що застосований з дня отримання кредитором заяви позичальника, передбаченої пунктом 24 цього розділу.

Підпунктом 8 пункту 5 розділу І Постанови №351 визначено, що групою пов`язаних контрагентів є боржник юридична особа та його контрагенти - юридичні особи, що відповідають критеріям, ознакам та іншим вимогам, установленим пунктами 9 - 13, 17 глави 1 розділу VI Інструкції про порядок регулювання діяльності банків в Україні, затвердженої постановою правління Національного банку України від 28.082001 №368 (далі - Інструкція), щодо визначення такими, що несуть спільний економічний ризик (незалежно від того, чи є такі контрагенти боржника контрагентами банку).

Відповідно до пункту 9 глави 1 розділу VI Інструкції два або більше контрагенти вважаються одним контрагентом (групою повязаних контрагентів) для розрахунку нормативу максимального розміру кредитного ризику на одного контрагента (H7) та нормативу великих кредитних ризиків (H8), якщо є відносини контролю: один з контрагентів здійснює контроль над іншим (іншими) контрагентом (контрагентами); контрагенти мають спільного контролера.

За результатами проведеного відповідачем аналізу інформації, отриманої з відкритих джерел ОСОБА_1 , на підставі критеріїв, встановлених Національним банком України, є спільним контролером групи таких пов`язаних контрагентів, до складу якої входять позивач:

- ТОВ «Астерія Солар» (ідентифікаційний код 41530140); засновники, що мають прямий вирішальний вплив: ОСОБА_1 - 25%; ОСОБА_2 - 40%; ОСОБА_3 - 25%; сукупний річний дохід за 2021 рік - 44 462 700 грн; сукупний річний дохід за 2024 рік - 39 342 200 грн;

- ТОВ «Тавань Солар 1» (ідентифікаційний код 40744292); засновники, що мають прямий вирішальний вплив: ОСОБА_1 - 50%; ОСОБА_2 - 40%; сукупний річний дохід за 2021 рік - 54 964 300 грн; сукупний річний дохід за 2024 рік - 9 522 900 грн;

- ТОВ «Тавань Солар 2» (ідентифікаційний код 40813863); засновники, що мають прямий вирішальний вплив: ОСОБА_1 - 50%; ОСОБА_2 - 40%; сукупний річний дохід за 2021 рік - 51 727 100 грн; сукупний річний дохід за 2024 рік - 11 911 400 грн;

- ТОВ «Тавань Солар 3» (ідентифікаційний код 40813879); засновники, що мають прямий вирішальний вплив: ОСОБА_1 - 50%; ОСОБА_2 - 40%; сукупний річний дохід за 2021 рік - 46 390 300 грн; сукупний річний дохід за 2024 рік - 5 524 300 грн;

- ТОВ «Альте Сервіс» (ідентифікаційний код 42609237); засновники, що мають прямий вирішальний вплив: ОСОБА_1 - 50%; ОСОБА_4 - 50%; сукупний річний дохід за 2021 рік - 14 864 500 грн; сукупний річний дохід за 2024 рік - 20 606 800 грн;

- АТ «Акюмен» (ідентифікаційний код 43105244); засновники, що мають прямий вирішальний вплив: ОСОБА_1 - 100%; сукупний річний дохід за 2021 рік - 77 913 000 грн; сукупний річний дохід за 2024 рік - 14 335 000 грн;

- ТОВ «Мірум» (ідентифікаційний код 43604989); засновники, що мають прямий вирішальний вплив: ОСОБА_1 - 80%; сукупний річний дохід за 2021 рік - 398 700 грн; сукупний річний дохід за 2024 рік - 141 253 300 грн;

- ТОВ «Альте Фудз Південь» (ідентифікаційний код 44409790); засновники, що мають прямий вирішальний вплив: ОСОБА_1 - 90%; сукупний річний дохід за 2021 рік - 0 грн; сукупний річний дохід за 2024 рік - 0 грн;

- ТОВ «Альте Фудз» (ідентифікаційний код 38615627); засновники, що мають прямий вирішальний вплив: ОСОБА_1 - 90%; сукупний річний дохід за 2021 рік - 16 967 400 грн; сукупний річний дохід за 2024 рік - 200 027 000 грн;

- ТОВ «Альте» (ідентифікаційний код 42704288); засновники, що мають прямий вирішальний вплив: ОСОБА_1 - 50%; ОСОБА_2 - 50%; сукупний річний дохід за 2021 рік - 300 грн; сукупний річний дохід за 2024 рік - 200 грн;

- ТОВ «Альте 2» (ідентифікаційний код 42703965); засновники, що мають прямий вирішальний вплив: ОСОБА_1 - 50%; ОСОБА_2 - 50%; сукупний річний дохід за 2021 рік - 100 грн; сукупний річний дохід за 2024 рік - 100 грн;

- ТОВ «Екско» (ідентифікаційний код 21562179); засновники, що мають прямий вирішальний вплив: ОСОБА_1 - 50%; ОСОБА_4 - 50%; сукупний річний дохід за 2021 рік - 1 670 400 грн; сукупний річний дохід за 2024 рік - 0 грн;

всього: сукупний річний дохід за 2021 рік - 309 358 800 грн; сукупний річний дохід за 2024 рік - 442 523 200 грн;

процентне співвідношення сукупного річного доходу за 2024 рік до сукупного річного доходу за 2021 рік становить 143%.

Таким чином, відмова Банка щодо застосування мораторію мотивована тим, що розрахунок сукупного річного доходу позичальника та контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів, за останній звітний рік (2024) та за 2021 рік, згідно з яким сукупний річний дохід позичальника за попередній звітний рік (з урахуванням контрагентів, передбачених підпунктом 1 пункту 23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України) перевищує 75% його річного доходу за 2021 рік, отже є невідповідність позичальника принаймні одному з критеріїв, передбачених пунктом 23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, а саме умові, зазначеній в підпункті 5 пункту 23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.

Після відмови відповідача у застосуванні мораторію Товариство 17.10.2025 звернулося з повторною заявою до Банка, в які обґрунтувало неправильне тлумачення відповідачем поняття «»сукупний річний дохід та надало власний розрахунок за яким сукупний річний дохід за 2024 рік є від`ємним (збиток), а тому меншим за 75% від доходу 2021 року.

До вказаної заяви позивач додав свою фінансову звітність та контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів за 2021 та 2024 роки.

При цьому, в якості єдиного аргументу для перегляду відповідачем рішення про відмову у застосування мораторію Товариство зазначило суб`єктивні судження, пов`язані з тлумаченням поняття «сукупний річний дохід», ототожнюючи його з поняттям «чистий прибуток» або «збиток».

На думку позивача, сукупний дохід відображає загальний підсумок фінансових результатів підприємства за період, включаючи всі прибутки та збитки, що вплинули на власний капітал, окрім прямих операцій із засновниками.

Згідно з пунктом 8 НП(С)БО 1 у звіті про фінансові результати розкривається інформація про доходи, витрати, прибутки і збитки, інший сукупний дохід та сукупний дохід підприємства за звітний період.

Відповідно до затвердженої форми №2 «Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід)» НП(С)БО 1, сукупний дохід за звітній період визначається як сума рядків 2350 (чистий фінансовий результат прибуток), 2355 (збиток) та 2460 (інший сукупний дохід після оподаткування).

Враховуючи викладене, позивач помилково вважає, що сукупний дохід за період = чистий прибуток або збиток та інший сукупний дохід.

Інший сукупний дохід включає, зокрема: дооцінки (уцінки) необоротних активів; зміни справедливої вартості фінансових інструментів, які визнаються через капітал; курсові різниці, віднесені до капіталу; частку іншого сукупного доходу асоційованих і спільних підприємств.

Тобто, на думку Товариства, сукупний річний дохід - це повний підсумковий фінансовий результат року, який об`єднує прибуток та/або збиток та всі інші компоненти іншого сукупного доходу.

Разом з тим, банки проводять аналіз та визначення фінансового стану боржників керуючись вимогами Закону України «Про банки і банківську діяльність», який в свою чергу зобов`язує банки використовувати для оцінки фінансового стану боржника Постанову №351.

Виходячи з Постанови №351 банки при розрахунку класів ризику зобов`язані брати саме «Чистий дохід» (рядок 2000) як базу для оцінки масштабу діяльності. Відтак, відповідачем сукупний річний дохід використовується у значенні загального підсумку за усіма рядками відображення доходів, які відображаються у звіті про фінансові результати за річний період часу, в тому числі рядки: «2000» (Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) + « 2120» (Інші операційні доходи) + « 2220» (Інші фінансові доходи) + « 2240» (Інші доходи), без врахування витрат та врахування збитків, зазначених у фінансовій звітності.

Оскільки, в пунктах 23 - 29 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України не визначено поняття «сукупний річний дохід», а також не зазначено, відповідно до яких іншого закону або нормативно-правового акта вживається даний термін для цілей застосування мораторію на нарахування та сплату коштів за грошовим зобов`язанням за договором кредиту (позики), Банком було правильно здійснено розрахунок сукупного річного доходу позичальника та контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів, за останній звітний рік (2024) та за 2021 рік.

За таких обставин, розрахунок сукупного річного доходу позичальника та контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів, за останній звітний рік (2024) та за 2021 рік, згідно з яким сукупний річний дохід позичальника за попередній звітний рік (з урахуванням контрагентів, передбачених підпунктом 1 пункту 23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України) перевищує 75% його річного доходу за 2021 рік, а тому Банком було правомірно відмовлено Товариству у застосуванні мораторію.

Також слід зазначити, що у поданій Банку заяві про застосування мораторію Товариство вказало про те, що оціночна вартість заставного майна на дату укладення договору застави становила 219 453 000 грн та складає більше 50% від загальної вартості застави за Кредитним договором, тобто, більше половини предметів забезпечення знаходяться у зоні активних бойових дій.

Проте відповідно до підпункту 4 пункту 23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України на день укладення договору кредиту (позики) оціночна вартість майна, передбаченого підпунктом 3 цього пункту, становила понад 50 відсотків оціночної вартості всієї застави, іпотеки, що забезпечує виконання зобов`язання за таким договором кредиту (позики).

Так, Кредитний договір було укладено сторонами 25.03.2019 з метою фінансування будівництва наземної фотоелектричної сонячної електростанції «Таванська 3».

Згідно з пунктом 2.3 Кредитного договору кредит надавався у вигляді невідновлюваної кредитної лінії окремими траншами/частинами траншів з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 25.12.2025 (включно), а сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 3 740 140 євро.

На момент укладення Кредитного договору в забезпечення виконання зобов`язань за ним позичальник зобов`язався заставою майнових прав, зокрема, прав вимоги поставки обладнання, яке буде поставлено позичальнику на підставі договору поставки від 25.05.2018, укладеного позичальником і ТОВ «Рентехно Прайм» (підпункт 4.1.2 пункту 4.1 Кредитного договору) та іпотекою майнових прав на об`єкт будівництва, що буде розташований за адресою: м. Берислав, Бериславського району, Херсонської області (підпункт 4.1.3 пункту 4.1 Кредитного договору) передати в іпотеку наземну фотоелектричну сонячну електростанцію «Таванська 3», будівництво якої здійснюється на підставі інвестиційного проекту, за адресою: м. Берислав, Бериславського району, Херсонської області, що буде оформлена в іпотеку після виконання підпункту 5.3.32 пункту 5.3 Кредитного договору, яким було визначено, що після введення об`єкту будівництва в експлуатацію та здійснення державної реєстрації права власності на нього як на новозбудоване (новостворене) нерухоме майно, а також після введення об`єкту будівництва в промислову експлуатацію та надання до Банку договору, зазначеного в підпункті 5.3.31 пункту 5.3 Кредитного договору, але не пізніше ніж до 01.02.2020 (включно), передати Банку в забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед Банком за Кредитним договором наземну фотоелектричну сонячну електростанцію «Таванська 3», із зазначенням її реєстраційних даних та реквізитів документів, що підтверджують державну реєстрацію права власності позичальника на це новозбудоване (новостворене) нерухоме майно.

При цьому, як такої наземної фотоелектричної сонячної електростанції «Таванська 3» на момент укладення Кредитного договору фактично не існувало, оскільки будівництво здійснювалось за кредитні кошти відповідача, а тому оціночна вартість на дату надання кредиту дорівнювала 0 грн, відповідно була меншою 50% від загальної вартості застави за Кредитним договором.

Лише 29.10.2019, тобто через сім місяців після укладення Кредитного договору, Товариством і Банком було укладено договір застави №1294/31/2-3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В. та зареєстрований в реєстрі за реєстровим №1367, предметом якого стала наземна фотоелектрична сонячна електростанція «Таванська 3», розташована за адресою: Херсонська область, Бериславський район, м. Берислав, вул. Гордієнка Кості, буд. 35.

Право власності на фотоелектричну сонячну електростанцію «Таванська 3», зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.07.2019, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №206, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав №186549660, сформованою Лосєвим В.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 29.10.2019. Вартість зазначеного майна за взаємною згодою сторін була визначена у сумі 149 242 308,42 грн, при тому, що оціночна вартість такого майна була визначена на підставі звіту про оцінку від 15.08.2019 та становила 219 453 000 грн.

Отже, на день укладення Кредитного договору (25.03.2019) оціночна вартість наземної фотоелектричної сонячної електростанції «Таванська 3» не була визначена та не могла враховуватися при оцінці співвідношення вартості забезпечення, передбаченого підпунктом 4 пункту 23 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, оскільки на той момент майна ще не існувало, воно не було створено, прийнято до експлуатації, а право власності на нього не було зареєстровано у встановленому законом порядку. Відтак твердження позивача про те, що понад 50% предметів забезпечення перебували у зоні активних бойових дій саме на день укладення Кредитного договору, не ґрунтується на фактичних обставинах справи та нормах матеріального права.

Відтак, позовні вимоги Товариства про визнання протиправним та скасування рішення Банку про відмову у застосуванні мораторію на виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором задоволенню не підлягають.

Що стосується вимоги Товариства про зобов`язання Банку застосувати до позивача мораторій на виконання грошового зобов`язання за Кредитним договором на період дії воєнного стану в Україні та протягом одного року після дня його припинення чи скасування з моменту звернення із заявою про застосування мораторію, то пунктом 29 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України встановлено, що у разі якщо кредитор безпідставно прийняв рішення про відмову у застосуванні мораторію та встановлення цих обставин судом, мораторій вважається таким, що застосований з дня отримання кредитором заяви позичальника, передбаченої пунктом 24 цього розділу, тобто після набрання рішенням суду про задоволення вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення Банку про відмову у застосуванні мораторію законної сили застосується автоматично з дати подання позивачем заяви банку і не потребує жодних дій зі сторони банка.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору та послуг адвоката позивача слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 129, 233, 236 - 238, 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Тавань Солар 3» (вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 18, м. Київ, 03035; ідентифікаційний код 40813879) до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (вул. Госпітальна, буд. 12 г, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 00032129) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

2. Витрати зі сплати судового збору покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Тавань Солар 3» (вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 18, м. Київ, 03035; ідентифікаційний код 40813879).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.04.2026.

Суддя Оксана Марченко