ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 рокум. Кропивницький Справа № 912/329/26

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Закуріна М.К. (надалі Суд), розглянувши справу

за позовом Олександрійської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Деверінг»

про стягнення 3 957 773 грн,

за участі:

- секретаря судового засідання Рудченко І.О.

у с т а н о в и в:

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ТА РІШЕННЯ

09.02.2026 Олександрійська міська рада звернулась до суду з позовом до ТОВ «Деверінг» та просить стягнути 3957773 грн заборгованості з орендної плати за землю.

Ухвалою від 11.02.2026 Суд відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та сторонам установив строки для надання процесуальних заяв. У встановлений строк ТОВ «Деверінг» відзив не подало.

Підготовче провадження Суд здійснив у засіданні 11.03.2026, за результатами якого постановив ухвалу про його закриття та призначив справу до розгляду по суті на 15.04.2026.

Безпосередньо справу по суті розглянув у засіданні, яке відбулося 15.04.2026.

Суд розглянув справу без участі представника ТОВ «Деверінг». Суд зазначає, що ухвала про відкриття провадження у справі від 11.02.2026 та ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті від 11.03.2026 повернулись до суду без вручення, при тому, що вони направлялися за його адресою, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Поряд з цим Суд констатує, що ТОВ «Деверінг» не виконало свій обов`язок щодо реєстрації електронного кабінету відповідно до частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України. Отже, Суд вжив належні заходи щодо повідомлення ТОВ «Деверінг» про заявлений до нього позов та його судовий розгляд.

Суд також розглянув справу без участі представника Олександрійської міської ради, оскільки задовольнив відповідне її клопотання.

АРГУМЕНТИ ПОЗИВАЧА

У якості обґрунтування власної позиції Олександрійська міська рада вказала, що:

- згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.01.2026 № 460766078 ТОВ «Деверінг» (26.10.2023 змінено найменування юридичної особи з ТОВ «Олександрійський ремонтно-механічний завод» на ТОВ «Деверінг») є власником об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер 103, а саме 29/100, 24/100, 25/100 та 22/100 часток будівель та споруд, що розташований за адресою м. Олександрія, просп. Соборний, б. 191, а відтак Товариство є власником окремих будівель, що в сукупності утворюють одне ціле;

- нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці площею 11,7074 га, яка має кадастровий номер :17:639:0003, що належить до земель комунальної власності Олександрійської територіальної громади в особі Олександрійської міської ради;

- рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 16.02.2023 у справі № 912/1761/22, яке набрало законної сили 21.03.2023, з ТОВ «Олександрійський ремонтно-механічний завод» на користь Олександрійської міської ради стягнуто безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 1400255 грн за період з 03.02.2022 по 31.10.2022;

- рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 04.06.2024 у справі № 912/974/24, яке набрало законної сили 28.06.2024, з ТОВ «Деверінг» на користь Олександрійської міської ради стягнуто безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 3054471,74 грн за період з 01.11.2022 по 29.02.2024;

- користуючись земельною ділянкою ТОВ «Деверінг» не сплачувало за неї у період з 01.03.2024 по 31.01.2026 орендну плату виходячи із її ставки 3 %, у зв`язку з чим набув 3957773 грн без достатньої правової підстави;

- правовою підставою позову є положення статей 1212-1214 Цивільного кодексу України.

УСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ

Відповідно до рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.02.2023 у справі № 912/1761/22 (а.с. 17-26), яке набрало законної сили 21.03.2023, за позовом Олександрійської міської ради Кіровоградської області до ТОВ «Олександрійський ремонтно-механічний завод» суд задовольнив позовні вимоги та стягнув 1400255,93 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

При розгляді справи Суд установив обставини, які мають преюдиційне значення для розгляду даної справи та не потребують повторного доказування згідно з положеннями частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у справі беруть участь ті самі особи.

Так, за змістом рішення від 16.02.2023:

- згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №314457578 від 08.11.2022 ТОВ «Олександрійський ремонтно-механічний завод» являється власником об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер 103, а саме: 29/100, 24/100, 25/100 та 22/100 часток будівель та споруд об`єкту, що розташований за адресою: м. Олександрія, проспект Соборний, буд. 191. Тобто, ТОВ «Олександрійський ремонтно-механічний завод» являється власником об`єкта нерухомого майна, що розташований за адресою: м. Олександрія, проспект Соборний, буд. 191;

- згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-022 від 03.02.2022 вбачається, що 03.02.2022 проведено державну реєстрацію земельної ділянки, загальною площею 18,7370 га кадастровий номер :17:639:0003, місце розташування - м. Олександрія, пр. Соборний, 191, форма власності - комунальна, цільове призначення: 11.02. Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості;

- відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №307204676 від 11.08.2022, власником земельної ділянки кадастровий номер :17:639:0003, площею 18,737 га є Олександрійська міська рада, .

Отже, у контексті спірних правовідносин у даній справі, Суд у справі № 912/1761/22 установив факт розміщення нерухомого майна, яке належить на праві власності ТОВ «Деверінг» (попередня назва ТОВ «Олександрійський ремонтно-механічний завод») на спірній земельній ділянці з кадастровим номером :17:639:0003, що належить до земель комунальної власності Олександрійської територіальної громади в особі Олександрійської міської ради.

Крім цього, відповідно до витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :17:639:0003 від 09.12.2024 № НВ-024 нормативно грошова оцінка земельної ділянки за 2024 рік становить 81732806,35 грн (а.с. 31), від 04.12.2025 № НВ-9,98 грн за 2025 рік (а.с. 32) та від 19.01.2026 № НВ-9,66 грн на 2026 рік (а.с. 33).

Також, пунктом 11.02. додатку «Ставки орендної плати за земельні ділянки комунальної власності на території Олександрійської територіальної громади» до «Положення про справляння місцевих податків і зборів на території Олександрійської територіальної громади», затвердженого рішенням міської ради № 609 від 12.05.2023 «Про місцеві податки і збори» (а. с. 35-39) Олександрійська міська рада визначила ставку орендної плати для земель промисловості, а саме «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості» у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки.

За твердженнями Олександрійської міської ради ТОВ «Деверінг» не уклало з ним договір оренди земельної ділянки, на якій знаходиться належне йому нерухоме майно, у зв`язку з чим розмір безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати складає 3957773 грн, виходячи з 3 % ставки орендної плати з розрахунку:

- за період з 01.03.2024 по 31.12.2024: 81732806,35 грн (нормативна грошова оцінка за 2024 рік) х 3% (орендна ставка) х 10 (кількість місяців у періоді) : 12 (місяців) = 2043320 грн;

- за період з 01.01.2025 по 31.12.2025: 58546349,98 грн (нормативна грошова оцінка за 2025 рік) х 3% (орендна ставка) = 1756390 грн;

- за період з 01.01.2026 по 31.01.2026: 63225339,66 грн (нормативна грошова оцінка за 2026 рік) х 3% (орендна ставка) х 1 (кількість місяців у періоді) : 12 (місяців) = 158063 грн.

ОЦІНКА УСТАНОВЛЕНИХ ОБСТАВИН ТА ПРАВОВИХ НОРМ

Стаття 80 Земельного кодексу України визначає, що суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Частина 1 статті 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

У свою чергу, стаття 116 ЗК України встановлює, що юридичні особи набувають права користування земельними ділянками за рішеннями органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом передачі їх у користування.

Отже, правом на передачу земельних ділянок комунальної власності в оренду наділені відповідні органи місцевого самоврядування (міські ради), а набуття права користування ними виникає за наслідками відповідної передачі та укладення договору оренди.

У спорі суд установив, що Олександрійська міська рада не передавала ТОВ «Деверінг» в оренду земельну ділянку, на якій знаходиться його нерухоме майно, та не приймала відповідного рішення.

За статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним; об`єктом плати за землю є земельна ділянка; плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Водночас перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується також ЗК України. Зокрема, за частиною 2 статті 120 ЗК України якщо будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У пункті 29 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.02.2019 у справі № 923/921/17 Суд надав правові висновки щодо застосування положень вказаної статті та вказав, що:

- виникнення права власності на будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику,

- право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права,

- не вважається правопорушенням відсутність у власника будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

З наведених правових положень та правового висновку слідує, що з моменту набуття ТОВ «Деверінг» права власності на нерухоме майно, яке розміщене на земельній ділянці, що йому не належить, у нього виникло право на оформлення права землекористування цією земельною ділянкою у встановленому законом порядку, у тому числі шляхом укладення договору оренди із власником земельної ділянки. А укладення договору оренди з визначеним розміром орендної плати за землю є обов`язковим для оформлення прав землекористування.

У даному випадку ТОВ «Деверінг», хоча і використовувало земельну ділянку за її призначенням шляхом розміщення будівель і споруд, які належать йому на праві власності, але не уклало з Олександрійською міською радою відповідний договір оренди та не сплачувало орендну плату за таке користування. Цим він порушив наведені вище правові приписи.

Частина друга статті 152 ЗК України встановлює право власника земельної ділянки вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 цього Кодексу власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відносини, які виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна регулюються главою 83 ЦК України. Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала; положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У пунктах 22-25, 34 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.02.2019 у справі № 923/921/17 Суд надав правові висновки щодо застосування положень вказаної статті та вказав, що:

- кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (пункт 22),

- у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України (пункт 23),

- за змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав;вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях;натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (пункт 24),

- обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна (пункт 25),

- збитки за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та безпідставно набуте майно мають різну правову природу і підпадають під різне нормативно-правове регулювання,

- на відміну від збитків, для стягнення яких підлягає доведенню наявність складу правопорушення для висновків про наявність підстав для повернення безпідставно набутих коштів є встановлення обставин набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (потерпілого) та те, що набуття або збереження цього майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (пункт 34).

Відтак, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки.

Визначення земельної ділянки наведене в частині 1 статті 79 ЗК України, відповідно до положень якої земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Як встановлено приписами частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про оренду землі» об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

У спорі суд установив, що земельна ділянка, на якій розміщене нерухоме майно ТОВ «Деверінг», є сформованим об`єктом цивільних прав, оскільки має кадастровий номер, у тому числі площу та адресу місцезнаходження.

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У пункті 47 тієї ж постанови Верховний суд надав правовий висновок стосовно застосування положень вказаних статей та вказав, що основою для визначення розміру орендної плати для земель комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель.

З наведеного Суд висновує, що належним доказом правомірності визначення як орендної плати, так і безпідставно збережених коштів є витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а також рішення власника про визначення ставки орендної плати.

У спорі Суд установив, що Олександрійська міська рада надала відповідні Витяги, а також рішення про визначення ставки орендної плати, чим фактично підтвердила як нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, яка використовувалася ТОВ «Деверінг» без оформлення договірних відносин, так і розмір ставки.

На підставі викладеного Суд висновує, що ТОВ «Деверінг» у спірний період користувалось земельною ділянкою без укладення договору оренди, вартість такого користування складає 3957773 грн, а тому у відповідності до частини 1 статті 1212 ЦК України повинне повернути ці кошти Олександрійській міській раді, оскільки фактично воно їх зберегло у себе без достатньої правової підстави.

З урахуванням викладеного позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовими витратами у справі є витрати Олександрійської міської ради на сплату судового збору у сумі 59366,60 грн відповідно до платіжної інструкції № 31 від 29.01.2026, які у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на ТОВ «Деверінг».

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Деверінг» (01000, м. Київ, вул. Солом`янська, б. 33; ідентифікаційний код 39456126) на користь Олександрійської міської ради (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, проспект Соборний, буд. 59; ідентифікаційний код 33423535) 3 957 773 грн збережених без достатньої правової підстави та 59 366,60 грн компенсації по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Після набрання рішенням законної сили оформлення і видача виконавчого документу буде здійснена в електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. У разі необхідності отримання виконавчого документа в паперовій формі позивач має звернутися з відповідною заявою. Одночасна видача виконавчого документа в електронній та паперовій формах не допускається.

Скорочене рішення Суд проголосив 15.04.2026.

Повне рішення Суд склав 16.04.2026.

Суддя М.К. Закурін

Копії рішення направити:

- Олександрійській міській раді в електронній формі до Електронного кабінету;

- ТОВ "Деверінг": 01000, м. Київ, вул. Солом`янська, б. 33.