ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

13 квітня 2026 рокум. ОдесаСправа № 916/3788/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА МЕДИЧНА КОМПАНІЯ"

на рішення Господарського суду Одеської області від 05.03.2026, прийняте суддею Нікітенком С.В., м. Одеса, повний текст складено 16.03.2026,

у справі №916/3788/25

за позовом: Роздільнянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби та Національної служби здоров`я України

до відповідачів:

-Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА МЕДИЧНА КОМПАНІЯ";

-Комунального некомерційного підприємства "Великомихайлівська багатопрофільна лікарня" Великомихайлівської селищної ради Одеської області

про визнання недійсним пункту договору та стягнення 117 757,01 грн

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 р. Роздільнянська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби та Національної служби здоров`я України звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА МЕДИЧНА КОМПАНІЯ" та Комунального некомерційного підприємства "Великомихайлівська багатопрофільна лікарня" Великомихайлівської селищної ради Одеської області, в якому просила визнати недійсним пункт 2.2 укладеного між відповідачами договору про закупівлю товарів №530/24 від 01.07.2024 в частині включення податку на додану вартість до ціни системи ультразвукової діагностичної MX7 укомплектованої ультразвуковими датчиками С5-1s, VII-3s та аксесуарами у розмірі 117757,01 грн, а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА МЕДИЧНА КОМПАНІЯ" в дохід державного бюджету України безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти у сумі 117757,01 грн.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 19.09.2025 відкрито провадження у справі №916/3788/25.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.03.2026 у справі №916/3788/25 (суддя Нікітенко С.В.) задоволено позов; визнано недійсним пункт 2.2 договору №530/24 про закупівлю товарів від 01.07.2024, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Великомихайлівська багатопрофільна лікарня" Великомихайлівської селищної ради Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА МЕДИЧНА КОМПАНІЯ" в частині включення податку на додану вартість до ціни системи ультразвукової діагностичної MX7 укомплектованої ультразвуковими датчиками С5-1s, VII-3s та аксесуарами у розмірі 117757,01 грн; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА МЕДИЧНА КОМПАНІЯ" в дохід державного бюджету України безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти у сумі 117757,01 грн; стягнуто з Комунального некомерційного підприємства "Великомихайлівська багатопрофільна лікарня" Великомихайлівської селищної ради на користь Одеської обласної прокуратури суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА МЕДИЧНА КОМПАНІЯ" на користь Одеської обласної прокуратури суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 3633,60 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА МЕДИЧНА КОМПАНІЯ" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 16.03.2026 у справі №916/3788/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Ознайомившись з матеріалами справи, а також з апеляційною скаргою та доданими до неї документами, колегія суддів вбачає, що дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 258 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній скарзі мають бути зазначені рішення або ухвала, що оскаржується.

Зі змісту прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 16.03.2026 у справі №916/3788/25, між тим відповідно до матеріалів даної справи та відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень рішення, про яке апелянт зазначає у прохальній частині апеляційної скарги, вказаним судом не ухвалювалось, про що Південно-західним апеляційним господарським судом складено відповідний акт від 06.04.2026.

Отже, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА МЕДИЧНА КОМПАНІЯ" в апеляційній скарзі неправильно вказано дату ухвалення оскаржуваного рішення 16.03.2026, адже згідно з матеріалами справи, а також даними Комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" та Єдиного державного реєстру судових рішень вірною датою зазначеного рішення є 05.03.2026.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України "Про судовий збір".

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Згідно з підпунктом 6 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлена в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025 становив 3028 грн (стаття 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік").

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є вимога майнового характеру (про стягнення 117757,01 грн), за розгляд якої прокурор повинен був сплатити 3028 грн (мінімальну ставку судового збору за розгляд вимог майнового характеру), та вимога немайнового характеру (про визнання недійсним пункту договору), за розгляд якої також мало бути сплачено 3028 грн (ставка судового збору за розгляд однієї позовної вимоги немайнового характеру).

Отже, за подання позовної заяви прокурор всього повинен був сплатити 6056 грн (3028 грн + 3028 грн = 6056 грн).

Колегією суддів враховується, що ставка судового збору при розрахунку його сплати за подання до суду апеляційної скарги є незмінною, повинна відповідати вимогам Закону України "Про судовий збір" та не залежить від розміру сплаченого судового збору позивачем з понижуючим коефіцієнтом при поданні позовної заяви в електронній формі.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 02.07.2024 у справі №160/19149/23.

Враховуючи вищевикладене, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 05.03.2026 у справі №916/3788/25, яке оскаржується апелянтом у повному обсязі, складає 9084 грн 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (розраховано наступним чином: 6056 грн х 150% = 9084 грн).

При цьому колегія суддів вбачає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА МЕДИЧНА КОМПАНІЯ" на рішення Господарського суду Одеської області від 05.03.2026 у справі №916/3788/25 було подано в електронній формі з використанням системи "Електронний суд".

За умовами частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Вказана норма була включена до Закону України "Про судовий збір" на підставі Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147а-VIII від 26.05.2021.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що на офіційному сайті Верховної Ради України опублікована редакція Закону України "Про судовий збір" з урахуванням змін, внесених Законом України №2147а-VIII від 26.05.2021, у тому числі в частині доповнення частиною третьою статті 4, яка має статус чинної з 04.10.2021, тобто була чинною станом і на час звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА МЕДИЧНА КОМПАНІЯ" з вищенаведеною апеляційною скаргою у даній справі.

Особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір".

Саме такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладено в постанові від 16.11.2022 у справі №916/228/22.

Таким чином, беручи до уваги те, що скаржник має обґрунтовані підстави вважати, що у разі подання ним апеляційної скарги в електронній формі до встановленої законом ставки судового збору мав бути застосований понижуючий коефіцієнт у розмірі 0,8, визначений частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір", Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що за подання вищенаведеної апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 05.03.2026 у справі №916/3788/25 апелянт повинен був сплатити судовий збір у розмірі 7267,20 грн (розраховано наступним чином: 9084 грн х 0,8 = 7267,20 грн).

Між тим, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржником не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

В силу вказаної норми суд апеляційної інстанції перевірив зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та встановив, що в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" у реєстрі підтверджень оплат із Казначейства не зафіксована сплата апелянтом судового збору за розгляд апеляційної скарги у справі №916/3788/25.

Колегія суддів також зауважує, що частиною першою статті 258 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що апеляційна скарга подається у письмовій формі і за аналогією з частиною другою статті 162 Господарського процесуального кодексу України підписується скаржником або його представником, або іншою особою, якій законом надано відповідне право.

В силу частин першої, третьої статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

У пункті 1 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до апеляційної скарги додається, зокрема, довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

Згідно з приписами частини першої статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до підпункту 11 пункту 161 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України представництво у судах апеляційної інстанції з 1 січня 2018 року здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

Положеннями статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (частина друга статті 16 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.

Самопредставництво юридичної особи це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення. В порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини третьої статті 56 Господарського процесуального кодексу України, а щодо органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування відповідно до частини четвертої вказаної норми.

Системний аналіз зазначених законодавчих положень свідчить про те, що для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

За своєю суттю підписання та/або подання апеляційної скарги є процесуальною формою реалізації повноважень з представництва, а тому має здійснюватися за умови наділення учасником справи свого представника такими повноваженнями.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, остання підписана представником Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА МЕДИЧНА КОМПАНІЯ" Гуком Андрієм Руслановичем, що діє на підставі довіреності від 18.09.2025, яка сформована в системі "Електронний суд" та яку додано до апеляційної скарги.

Між тим колегія суддів зауважує, що вищенаведена довіреність, надана апелянтом на підтвердження повноважень Гука Андрія Руслановича діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА МЕДИЧНА КОМПАНІЯ" в порядку самопредставництва, не є належним доказом повноважності підписанта апеляційної скарги у розумінні приписів частини четвертої статті 56 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено підтвердження повноважень законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Вказаних документів скаржником до апеляційної скарги не додано.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що з метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (частина перша статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (частина третя статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 вказаного Закону, яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідна інформація про особу, що підписала від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА МЕДИЧНА КОМПАНІЯ" дану апеляційну скаргу Гука Андрія Руслановича, у зазначеному реєстрі відсутня.

Водночас за умовами частини четвертої статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА МЕДИЧНА КОМПАНІЯ" підписана його представником Гуком Андрієм Руслановичем, при цьому доказів на підтвердження того, що останній має статус адвоката скаржником не подано.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що до матеріалів даної апеляційної скарги не додано доказів на підтвердження того, що Гук Андрій Русланович у даній справі має право відповідно до закону представляти Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА МЕДИЧНА КОМПАНІЯ" як адвокат або в порядку самопредставництва.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що скаржнику відповідно до вимог статті 56 Господарського процесуального кодексу України необхідно надати або документи, що посвідчують повноваження Гука Андрія Руслановича представляти інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА МЕДИЧНА КОМПАНІЯ" в судах України в порядку самопредставництва (зокрема, статут чи трудовий договір/контракт, які містили б відомості про наявність відповідних повноважень), або докази наявності у Гука Андрія Руслановича статусу адвоката (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю).

Згідно з частиною другою статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу у вигляді залишення апеляційної скарги без руху.

Встановивши недоліки апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА МЕДИЧНА КОМПАНІЯ" (відсутність доказів сплати судового збору у передбачених чинним законодавством порядку і розмірі та належних доказів, що підтверджують повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу, а також недоліки в оформленні апеляційної скарги), колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду залишає вказану апеляційну скаргу без руху з метою надання скаржникові можливості усунути вищезазначені недоліки, а саме: сплатити визначену судом апеляційної інстанції суму судового збору; надати документи, що підтверджують повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу, представляти інтереси апелянта в порядку самопредставництва або підтверджують наявність у вказаної особи права на заняття адвокатською діяльністю, та зазначити правильні реквізити оскаржуваного рішення (зокрема, дату його ухвалення).

Керуючись статтями 174, 232-235, 256, 260 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА МЕДИЧНА КОМПАНІЯ" на рішення Господарського суду Одеської області від 05.03.2026 у справі №916/3788/25 залишити без руху.

Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА МЕДИЧНА КОМПАНІЯ" строк для усунення недоліків його апеляційної скарги: 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити скаржникові, що якщо ним не будуть усунуті недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі-апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук