ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/847/26

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Божко Є.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод залізобетонних конструкцій "Еталон" (61060, м. Харків, проспект Льва Ландау, буд. 171)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкорд Енерджі» (61061, м. Харків, вул. Болбочана Петра, буд. 3, н/п 8)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод залізобетонних конструкцій "Еталон" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкорд Енерджі», в якій просить суд:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНКОРД ЕНЕРДЖІ» (код 44858280), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ КОНСТРУКЦІЙ «ЕТАЛОН» (код 38771657), заборгованість за Договором про переведення боргу № 0104/24 від 01 квітня 2024 року в сумі 46 164,60 грн (сорок шість тисяч сто шістдесят чотири гривні 60 копійок), три відсотки річних в сумі 2 551.06 грн. (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят одна гривня 06 копійок) та інфляційні витрати в сумі 9 256.16 грн (дев`ять тисяч двісті п`ятдесят шість гривень 16 копійок).

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНКОРД ЕНЕРДЖІ» (код 44858280) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ КОНСТРУКЦІЙ «ЕТАЛОН» (код 38771657), судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 3 328.00 грн. (три тисячі триста двадцять вісім гривень 00 копійок), а також витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката.

Позов обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов Договору про переведення боргу № 0104/24 від 01 квітня 2024 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/847/26. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено розгляд справи в судовому засіданні "15" квітня 2026 р. о 11:00.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Позивач та відповідач ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.03.2026 отримали шляхом доставки в Електронні кабінети, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, які містяться в матеріалах справи.

Судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Отже, суд належним чином виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо направлення процесуальних документів учасникам справи та здійснив всі необхідні дії з метою належного їх повідомлення про розгляд справи; позивач та відповідач належним чином повідомлені про розгляд справи.

Разом з цим, Товариство з обмеженою відповідальністю «Конкорд Енерджі» наданими відповідачу процесуальними правами не скористлося; у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відзив на позовну заяву до суду не подало.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки позивач та відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористалися, повноважних представників для участі у судовому засіданні не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, заяв та клопотань від них не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

У судовому засіданні 15.04.2026 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод залізобетонних конструкцій «ЕТАЛОН» (далі ТОВ «ЗЗБК «Еталон», Кредитор, Позивач), Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБУДСИСТЕМА» (далі ТОВ «ЕНЕРГОБУДСИСТЕМА», Первісний боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОНКОРД ЕНЕРДЖІ»» (далі ТОВ «КОНКОРД ЕНЕРДЖІ», Новий боржник, Відповідач) 01 квітня 2024 року укладено Договір про переведення боргу № 0104/24 (далі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Первісний боржник має заборгованість перед Кредитором на суму 46 164,60 грн (сорок шість тисяч сто шістдесят чотири гривні 60 копійок), що виникла на підставі Договору № 3/06-22 від «03» червня 2022 року (далі Борг).

Пунктом 1.2 Договору Первісний боржник підтвердив обсяг та підстави Боргу.

Відповідно до пункту 1.3 Договору Первісний боржник переводить Борг на Нового боржника в розмірі 46 164,60 грн (сорок шість тисяч сто шістдесят чотири гривні 60 копійок).

Кредитор не заперечує проти переведення Боргу (пункт 1.4 Договору).

У пункті 1.5 Договору встановлено, що Борг вважається переведеним на Нового боржника, а останній набуває статусу зобов`язаної особи перед Кредитором з моменту підписання даного Договору та приймає на себе зобов`язання сплатити Борг в повному обсязі грошовими коштами на рахунок Кредитора в порядку та на умовах цього Договору.

Порядок розрахунків між Сторонами визначений у пункті 2.1. Договору, в якому встановлено, що Борг Нового боржника у сумі 46 164,60 грн (сорок шість тисяч сто шістдесят чотири гривні 60 копійок) повинен бути погашений Кредитору у строк до 30.04.2024 року.

Згідно з п. 3.1 Договору Первісний боржник зобов`язується протягом 5 (п`яти) днів з моменту підписання даного Договору передати Новому боржнику належним чином завірені копії первинних документів, що відображають обсяги, характер та підстави Боргу, а також надати Новому боржнику відомості, що стосуються Боргу.

Пунктом 4.1 Договору Новий боржник зобов`язався належним чином виконати грошові зобов`язання, визначені п. 2.1 даного Договору.

Відповідно до п. 4.2 Договору Новий боржник має право висунути проти вимог Кредитора всі заперечення, що ґрунтуються на відносинах Кредитора з Первісним боржником.

За невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за даним Договором Сторони несуть одна перед одною майнову відповідальність згідно з чинним законодавством України (пункт 5.1 Договору).

Пункт 5.2 Договору зазначає, що всі спори та розбіжності, що виникають в зв`язку та/або в ході виконання даного Договору, Сторони вирішуватимуть шляхом переговорів. Якщо Сторони не зможуть прийти до згоди в ході переговорів, спір вирішується в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України.

Позивач повідомляє, що ТОВ «КОНКОРД ЕНЕРДЖІ», яке є Новим боржником, станом на 09.02.2026 року не погасило Борг, тим самим не виконало свої зобов`язання та порушило умови Договору. Окрім того, Новий боржник не висував проти вимоги Кредитора жодних заперечень, що могли б ґрунтуватися на відносинах між Кредитором і Первісним боржником.

На виконання пункту 5.2. Договору позивач 12.02.2026 року направив відповідачу засобами поштового зв`язку Претензію № 1 від 09.02.2026 року з вимогою перерахувати на користь ТОВ «Завод залізобетонних конструкцій «ЕТАЛОН» заборгованість в розмірі 46 164,60 грн (сорок шість тисяч сто шістдесят чотири грн. 60 коп.). Також було повідомлено, що у разі подальшого нездійснення добровільної сплати Боргу ТОВ «Завод залізобетонних конструкцій «Еталон» буде звертатись за захистом своїх прав до Господарського суду та вимагати, окрім стягнення суми Боргу, також стягнення інфляційних втрат та 3 процентів річних від простроченої суми.

Однак, як зазначає позивач, відповідач листа засобами поштового зв`язку не отримав, відповіді не надав, а також не здійснив жодних заходів з метою сплати заборгованості.

Позивач стверджує, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 46 164,60 грн. Крім того, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором про переведення боргу №0104/24 від 01.04.2024 позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в сумі 2 551,06 грн та інфляційні втрати в сумі 9 256,16 грн.

Обставини щодо стягнення зазначеної заборгованості в судовому порядку стали підставами для звернення позивача до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України).

Зі змісту ст. 207 ЦК України слідує, що правочин вважається таким, що вчинний у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 2 та ч. 3 ст. 6 та ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено право сторін врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод залізобетонних конструкцій «ЕТАЛОН», Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБУДСИСТЕМА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОНКОРД ЕНЕРДЖІ» 01 квітня 2024 року укладено Договір про переведення боргу № 0104/24, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБУДСИСТЕМА» перевело Борг за Договором № 3/06-22 від «03» червня 2022 року на Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНКОРД ЕНЕРДЖІ» в розмірі 46 164,60 грн. Кредитор не заперечував проти переведення Боргу.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що Борг Нового боржника у сумі 46 164,60 грн (сорок шість тисяч сто шістдесят чотири гривні 60 копійок) повинен бути погашений Кредитору у строк до 30.04.2024 року.

В силу положень частини 1 статті 629 ЦК України Договір про переведення боргу №0104/24 від 01.04.2024 є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом вище, пунктом 2.1 Договору про переведення боргу встановлено обов`язок відповідача здійснити оплату боргу у строк до 30.04.2024, що в свою чергу відповідачем не здійснено, тим самим допущено порушення виконання грошового зобов`язання в цій частині.

Враховуючи наведене, беручи до уваги надання позивачем доказів наявності заборгованості відповідача за Договором, відсутність в матеріалах справи доказів оплати вказаної заборгованості, враховуючи, що строк виконання зобов`язання з оплати суми 46 164,60 грн у відповідача є таким, що настав, вимога про стягнення вказаної суми підлягає задоволенню, а прострочення виконання такого зобов`язання у відповідача настало з 01.05.2024.

Згідно з ч. 1 ст. 610 та п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За положеннями пункту 5.1 Договору за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за даним Договором Сторони несуть одна перед одною майнову відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц).

Вимагати сплату суми боргу з врахуванням індексу інфляції та 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18).

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та проценти річних відповідно до ст. 625 ЦК України входять до складу грошового зобов`язання та є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки носять компенсаційний характер та виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Враховуючи те, що відповідачем не були вчасно виконані зобов`язання за Договором про переведення боргу, суд вважає, що позивач правомірно нараховує 3% річних та інфляційні втрати.

Перевіривши правомірність та арифметичну вірність здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку, що здійснені нарахування відповідають обставинам справи, вимогам законодавства, розрахунок виконано арифметично вірно, з урахуванням чого позовні вимоги про стягнення 3% річних в сумі 2 551,06 грн та інфляційних втрат в сумі 9 256,16 грн підлягають задоволенню.

У частині 3 статті 2 ГПК України одним з основних принципів господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір згідно статті 129 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкорд Енерджі» (61061, м. Харків, вул. Болбочана Петра, буд. 3, н/п 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод залізобетонних конструкцій "Еталон" (61060, м. Харків, проспект Льва Ландау, буд. 171, ) заборгованість за Договором про переведення боргу № 0104/24 від 01 квітня 2024 року в сумі 46 164,60 грн (сорок шість тисяч сто шістдесят чотири гривні 60 копійок), 3% річних в сумі 2 551,06 грн (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят одна гривня 06 копійок) та інфляційні втрати в сумі 9 256,16 грн (дев`ять тисяч двісті п`ятдесят шість гривень 16 копійок), а також судовий збір в сумі 3 328,00 грн (три тисячі триста двадцять вісім гривень 00 копійок).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод залізобетонних конструкцій "Еталон" (61060, м. Харків, проспект Льва Ландау, буд. 171, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Конкорд Енерджі» (61061, м. Харків, вул. Болбочана Петра, буд. 3, н/п 8, ).

Повне рішення складено "15" квітня 2026 р.

СуддяО.О. Присяжнюк