ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.04.2026 Справа № 904/1510/26

За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м.Павлоград Дніпропетровська область

про стягнення 115710,00 грн

Суддя Кеся Н.Б.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі-Позивач) 23.03.2026 року через систему "Електронний суд" звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь штраф за неправильно зазначену в залізничній накладній масу вантажу у розмірі 115710,00 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн.

В обґрунтування позову Позивач посилається на те, що під час здійснення перевезень ним було виявлено невідповідність маси вантажу даним накладної №45979853, що оформлюється відправником. Вказані обставини є підставою для стягнення штрафу в сумі 115710,00 грн.

За подання позову Позивач сплатив судовий збір на суму 2662,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1192 від 13.03.2026 року.

25.03.2026 року ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

17.04.2026 року через систему "Електронний суд" представник Відповідача подав відзив на позовну заяву (арк.с. 84-86), в якому зазначає щодо комерційного акта №467004/240 від 14.07.2025р., як доказу невірно зазначеної маси вантажу в накладній, а саме зазначений комерційний акт не можна віднести до належного та допустимого доказу у справі, виходячи з того, що його оформлено з порушенням вимог пункту 10 Правил складання актів за відсутності обов`язкового підпису начальника вантажного району та працівника станції, який особисто здійснював перевірку, так як підписання комерційного акта іншими працівниками залізниці замість зазначеної посадової особи не допускається. Щодо наданої виписки з книги контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах, доводи позивача про те, що розбіжності у масі спірного вантажу також засвідчені у виписці з книги контрольних зважувань від 14.07.2025р., відповідач вважає, що їх не потрібно приймати до уваги, так як ведення Книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах передбачене Інструкцією з ведення станційної комерційної звітності, затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.2003 №147-Ц, яка не пройшла державну реєстрацію у Міністерстві юстиції України та є внутрішнім документом позивача, що не може спростовувати фактичних обставин, встановлених згідно належних доказів у справі (комерційних актів). Враховуючи вищевикладене, виписці з книги контрольних зважувань від 14.07.2025р. також не являється належним та допустимим доказом. Наразі, Відповідач зауважує, що Позивачем не надано жодного доказу невідповідності фактичної маси вантажу даним, зазначеним у залізничній накладній №45979853. Отже, доказів, що вказували б на невірно вказану масу вантажу позивачем не надано.

Також Відповідач 17.04.2026 року подав клопотання щодо поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву (арк.с. 90), в обґрунтування якої вказує про те, що враховуючи безпекову ситуацію в місті Павлоград Дніпропетровської області, в якому Товариство здійснює основну свою виробничу діяльність, бойові дії і численні обстріли спричиняє масове звільнення працівників підприємства, в зв`язку з евакуацією. Також, в період, зокрема, з 26.03.2026р. по 09.04.2026р.(період подання відзиву) у м. Павлоград та Дніпропетровській області через щоденні постійні обстріли з боку збройних сил рф систематично порушувалось стабільне функціонування електропостачання, а також обмежено доступ до інтернету, електронного зв`язку та судових сервісів, враховуючи час тривог, що змушує працівників постійно проходити до укриття. В місті Павлоград постійно лунають тривоги, як наслідок представник Відповідача вимушена також переходити в укриття разом з усіма працівниками, кожен день фіксуються прильоти по місту. Крім того, в наслідок ударів по критичній інфраструктурі відбувається відключення електроенергії. Відповідно до карти повітряної тривоги в період з 26.03.2026р. по 09.04.2026р. тривога оголошувалась більше 100 разів та тривалість повітряних тривог становила (залежно від інтенсивності обстрілів) в середньому на добу більше 12 годин (Загроза артилерії в undefined - Карта Надзвичайних Ситуацій). Як наслідок, всі вищенаведені обставини вказують на об`єктивну неможливість Відповідача виконати свій обов`язок щодо своєчасного надання відзиву на позовну заяву.

17.04.2026 року через систему "Електронний суд" представник Відповідача подав клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження про витребування доказів (арк.с. 94-95), в якому просить суд витребувати у позивача докази:

наказів про прийняття на роботу та/або довідки з місця роботи Ясінська О.Ю., Жук Н.А. та Васковська Л.Я.;

довіреності на вагаря ПП «Стіл Сервіс» Міхайленко О.А.;

перейти до розгляду справи №904/1510/26 за правилами загального позовного провадження та подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі.

17.04.2026 року через систему "Електронний суд" представник Відповідача подав заяву про застосування строку позовної давності (арк.с. 102-103), в якій зазначає про те, що відповідно до п. 137 Статуту залізниць України позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців. Зазначений шестимісячний термін обчислюється: а) щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень - після закінчення п`ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу; б) в усіх інших випадках - з дня настання події, що стала підставою для подання позову. Підставою для подання цього позову стали складений Позивачем комерційний акт №467004/240 від 14.07.2025р., як доказу невірно зазначеної маси вантажу в накладній. Проте позивач звернувся з позовними вимогами через кабінет «Електронний суд» лише 23.03.2026р., тобто більше ніж 6 місяців з дати складання вищезазначених комерційних актів, що стали підставою для подання позову, замість 6 місяців.

Щодо клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Так, розглянувши подане Відповідачем клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, судом прийнято до уваги та визнано поважними обставини, на які посилається Відповідач в обґрунтування заяви та ухвалює рішення про поновлення строку на подання відзиву на позов.

Щодо клопотання Відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та про витребування доказів суд зазначає про таке.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 247 ГПК України:

1. У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

2. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

3. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За положеннями ч.ч. 1-3 ст.80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Розглянувши подане Відповідачем клопотання про перехід у загальне позовне провадження, суд відмовляє в його задоволенні, оскільки справа визнана судом малозначною, а також Відповідач не довів складність справи та не надав доказів неможливості отримати докази самостійно.

Враховуючи викладене, керуючись 12, 80, 81, 119, 234, 235, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву задовольнити.

Поновити Приватному акціонерному товариству "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" строк на подання відзиву на позовну заяву.

Відмовити Приватному акціонерному товариству "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" в задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та про витребування доказів.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України і окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Б. Кеся