ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2026 м. Івано-ФранківськСправа № 909/251/26

Господарський суд Івано-Франківської області у склад судді Гули У. І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116

до відповідача: Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано - Франківської області, вул. Незалежності, буд. 23, смт. Чернелиця, Городенківський район, Івано-Франківська область, 78112

про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 17 943 грн 11 коп.,

в с т а н о в и в :

ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано - Франківської області про стягнення заборгованості в сумі 17 943 грн 11 коп., з яких: 15 111 грн 49 коп. - основний борг за спожитий газ, 2 348 грн 70 коп. - пеня, 270 грн 76 коп. - 3% річних та 212 грн 16 коп. - інфляційні втрати.

Вирішення процесуальних питань.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано - Франківської області від 03.03.2026, суд постановив відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив сторонам строк для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечення.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч. 4 ст. 120 цього Кодексу. За приписами ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 03.03.2026 була внесена до АСДС та автоматично направлена в електронний кабінет відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставляння копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Довідкою про доставку електронного листа від 04.03.2026 підтверджується що ухвала про відкриття провадження від 03.03.2026 доставлена до електронного кабінету відповідача 03.03.2026 о 12:44.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд цієї справи.

03.03.2026 господарський суд встановив відповідачу для подання відзиву на позов п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не подав.

Згідно з ч. 1 ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань, що виникли на підставі Договору постачання природного газу №08-7424/24-БО-Т від 11.10.2024, в частині проведення оплати. За порушення строків виконання зобов`язань відповідачу нараховано пеню, інфляційні втрати та 3 % річних. Свою позицію позивач обґрунтовує положеннями ст. 11-16, 258, 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 629, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не надав, не спростував суми заявленої до стягнення заборгованості за договором.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Фактичні обставини справи, встановлені судом. Оцінювання доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.

11.10.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник, юридична особа, що створена та діє відповідно до законодавства України, на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 962 від 04.09.2018) та Чернелицька селищна рада Коломийського району Івано - Франківської області, ЕІС-код 56XS000049VGP00N (споживач, юридична особа, що створена та діє відповідно до законодавства України і є бюджетною установою/організацією) уклали Договір про постачання природного газу №08-7424/24-БО-Т (далі Договір).

Договір укладений у письмовій формі, підписаний сторонами і скріплений печатками сторін.

Відповідно до п.1.1. Договору постачальник зобов`язався поставити споживачеві з ЕІС-кодом 56XS000049VGP00N природний газ (далі - газ) за ДК 021:2015 код 09120000-6 "Газове паливо" (природний газ), а споживач в свою чергу - прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем для своїх власних потреб (п. 1.2. Договору).

В п.2.1. Договору сторони погодили обсяг природного газу в кількості 90,00000 тис. куб. метрів із зазначенням розрахункового періоду (з жовтня 2024 по 30 квітня 2025), який замовлений споживачем.

Згідно з п.3.5 Договору, приймання - передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформляється актом приймання-передачі газу.

Відповідно до п. п. 3.5.1-3.5.4 Договору, споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акта надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий розрахунковий період, що складений між оператором (ами) ГРМ та/або оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС та Кодексу ГРМ. На підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника. Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акта зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання. У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акта до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними споживача та даними остаточної алокації відборів споживача на інформацій платформі оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених у розділі 4 цього Договору.

Сторонами погоджено, що ціна природного газу за 1000 куб. м. з ПДВ з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 553 грн 89 коп. (п.4.1. договору).

Згідно з п.5.1 Договору, оплата за природний газ за розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в такому порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акта приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому відповідач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акта приймання-передачі фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4. п.3.5 цього Договору. Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду. Також, споживач зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі розраховуватися за поставлений природний газ, відповідно до п. 5.1. цього Договору (п.5.3.).

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим Договором (п. 7.1.).

В пункті 7.2. Договору сторони погодили, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з п. 5.1. та/або строків оплати за п.8.4. Договору, Споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховувалась пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Даний Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) та діє в частині поставки газу до 30.04.2025 (включно), а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору (п. 13.1. Договору).

30.04.2025 сторони уклали додаткову угоду № 1 до Договору № 08-7424/24-БО-Т від 11.10.2024 та визначили обсяг (об`єм) природного газу у період з жовтня 2024 року по квітень 2025 року в кількості 61,84404 тис. куб. метрів по місяцях: жовтень 2024 - 0,00000 тис. куб. м; листопад 2024 - 9,50581 тис. куб. м; грудень 2024 - 11,95525 тис. куб. м; січень 2025 - 13,50374 тис. куб. м; лютий 2025 - 13,21625 тис. куб. м; березень 2025 - 7,66299 тис. куб. м; квітень 2025 - 6,00000 тис. куб. м. Загальна вартість цього Договору становить разом з ПДВ - 1 043 898 грн 77 коп. (п. 3 додаткової угоди №1 до Договору).

Додаткова угода укладена у електронній формі, підписана цифровими підписами сторін і скріплена електронними печатками сторін.

На підтвердження поставки відповідачу природного газу з жовтня 2024 по квітень 2025 на загальну суму вартості переданого природного газу за Договором 956 694 грн 55 коп., позивач надав суду копії актів приймання-передачі природного газу, а саме від 12.12.2024 - на суму 157 358 грн 11 коп., від 13.01.2025 - на суму 197 905 грн 86 коп., від 12.02.2025 - на суму 230 273 грн 83 коп., від 11.03.2025 на суму - 225 371 грн 38 коп., від 11.04.2025 - на суму 130 673 грн 88 коп., від 12.05.2025 - на суму 15 111 грн 49 коп. Акти, окрім актів від 12.12.2024 та від 12.05.2025, підписані сторонами та скріплені печатками сторін.

Водночас акти від 12.12.2024 та від 12.05.2025 направлені позивачем на електронну адресу відповідача, що підтверджується скріншотами переписки, долученими до матеріалів справи.

Факт поставки природного газу споживачу з ЕІС-кодом 56XS000049VGP00N за період 01.11.2024 - 30.04.2025 підтверджується копією листа Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор ГТС України" від 15.01.2026 №ТОВВИХ-26-797 та копією інформації щодо остаточних алокацій відборів споживача за період поставки. Обсяг природного газу використаного споживачем з ЕІС-кодом 56XS000049VGP00N становить: з 01.11.2024 по 30.11.2024 - 9 505, 81 м3; з 01.12.2024 по 31.12.2024 - 11 955, 25 м3; з 01.01.2025 по 31.01.2025 - 13 503, 74 м3; з 01.02.2025 по 28.02.2025 - 13 216, 25 м3, з 01.03.2025 по 31.03.2025 - 7 662, 99 м3, з 01.04.2025 по 30.04.2025 - 886, 17 м3, що відповідає обсягам, зазначеним позивачем в актах приймання - передачі природного газу за період листопад 2024 - квітень 2025.

Водночас відповідач, як стверджує позивач у позовній заяві, здійснив часткову оплату за переданий природний газ згідно з Договором №08-7424/24-БО-Т від 11.10.2024 в розмірі 941 583 грн 06 коп., що підтверджується розрахунком суми основного боргу Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, долученого позивачем до матеріалів справи. Розмір несплаченої заборгованості за поставлений природний газ становить 15 111 грн 49 коп.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивач, у відповідності до п. 7.2. Договору та ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, нарахував відповідачу пеню, інфляційні втрати та 3% річних і звернувся до суду за захистом порушеного права.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Згідно з ч. 1, 3 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу", постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним кодексом України та правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Як визначено у статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В частині 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як визначено у статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ч. 1 ст. 610 ЦК України.

Внаслідок порушення договірних зобов`язань, відповідач свого обов`язку щодо оплати за спожитий природний газ перед позивачем не виконав

Матеріалами справи документально підтверджується наявність заборгованості відповідача перед позивачем за спожитий газ в розмірі 15 111 грн 49 коп. Розмір зазначеної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідач доводів позивача не спростував, доказів оплати боргу за спожитий природний газ суду не надав.

Отже, позовні вимоги про стягнення 15 111 грн 49 коп. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідальність за порушення грошового зобов`язання передбачена статтею 625 ЦК України.

Так за ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Аналогічний висновок міститься в постанові ВС у справі № 905/600/18 від 05.07.2019.

В силу ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), якою з огляду на положення ст. 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які, боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В пункті 7.2. Договору сторони погодили, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з п. 5.1. та/або строків оплати за п.8.4. Договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який нараховувалась пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Отже, позивач здійснив нарахування пені правомірно відповідно до п. 7.2. Договору, та інфляційних втрат, трьох відсотків річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

Висновок суду.

Виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих та досліджених у ході розгляду справи, враховуючи їх вірогідність та взаємозв`язок, у відповідності до ст. 86 ГПК України, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Перевіривши нарахування позивачем інфляційних втрат, 3% річних та пені, суд встановив, що такий розрахунок є арифметично правильним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, умовам договору, відтак 270 грн 76 коп. - 3% річних, 212 грн 16 коп. інфляційних втрат, 2 348 грн 70 коп. пені підлягають стягненню.

Судові витрати.

Згідно з приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 237 Господарського процесуального кодексу України суд, при ухвалені рішення, вирішує питання щодо розподілу судових витрат по справі.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 розділу I ГПК України.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 2 662 грн 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № від 20.02.2026.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову судовий збір в сумі 2 662 грн 40 коп. суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. 8, 124 Конституції України, статтями 2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 178, 232, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути з Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано - Франківської області (78112, Івано-Франківська область, Городенківський район, селище міського типу Чернелиця, вулиця Незалежності, будинок 23, ідентифікаційний код юридичної особи: 04355601) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи: 42399676) борг у загальній сумі 17 943 грн 11 коп., у тому числі: основний борг у сумі 15 111 грн 49 коп.; пеню у сумі 2 348 грн 70 коп.; три проценти річних у сумі 270 грн 76 коп.; інфляційні втрати у сумі 212 грн 16 коп. та 2 662 грн 40 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вебадреса, за якою можна знайти текст судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя У. І. Гула