АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 рокум. ОдесаСправа № 916/3050/23
Південно-західного апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Принцевської Н.М., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання: Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників справи:

від ТОВ «Оператор ГТС України» - адвокат Митюк С.П.;

від Комунального підприємства виконавчого органу КИЇВРАДИ (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" адвокат Янчук А.З.

арбітражна керуюча Степаненко І.Є. особисто

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" та Комунального підприємства виконавчого органу КИЇВРАДИ (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО"

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.01.2026 (повний текст складено та підписано 04.02.2026, суддя Райчева С.І.)

у справі №916/3050/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ

У провадженні Господарського суду Одеської області перебуває справа №916/3050/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП".

Постановою Господарського суду Одеської області від 03.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП" визнано банкрутом, відкрито відносно боржника ліквідаційну процедуру та ліквідатором боржника призначено арбітражну керуючу Степаненко І.Є.

03.12.2025 арбітражна керуюча Степаненко І.Є. звернулась до Господарського суду Одеської області із клопотанням про стягнення на її користь з кредиторів основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "ШПАК ТРЕЙД ГРУП" за період з 03.04.2024 по 31.08.2025 у сумі 384 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.01.2026 по справі №916/3050/23, серед іншого:

- задоволено клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП" арбітражної керуючої Степаненко І.Є. про стягнення винагороди арбітражного керуючого;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на користь арбітражної керуючої Степаненко Ірини Євгеніївни основну грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП" у справі № 916/3050/23 за період з 03.04.2024 р. по 31.08.2025 у сумі 203 289, 60 грн,

- стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області на користь арбітражної керуючої Степаненко Ірини Євгеніївни основну грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП" у справі № 916/3050/23 за період з 03.04.2024 р. по 31.08.2025 р. у сумі 27 072, 00 грн;

- стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської державної адміністрації (КИЇВРАДИ) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" на користь арбітражної керуючої Степаненко Ірини Євгеніївни основну грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП" у справі № 916/3050/23 за період з 03.04.2024 по 31.08.2025 у сумі 86 208, 00 грн;

- стягнуто з Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" на користь арбітражної керуючої Степаненко Ірини Євгеніївни основну грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП" у справі № 916/3050/23 за період з 03.04.2024 р. по 31.08.2025 р. у сумі 36 421, 38 грн;

- стягнуто з Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар" на користь арбітражної керуючої Степаненко Ірини Євгеніївни основну грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП" у справі № 916/3050/23 за період з 03.04.2024 р. по 31.08.2025 р. у сумі 31 009, 02 грн.

В мотивах оскаржуваної ухвали суд першої інстанції зазначив, що ухвалою суду було затверджено звіт ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого у ліквідаційній процедурі, у боржника відсутнє майно, за рахунок якого було б можливо здійснити виплату основної грошової винагороди ліквідатору. Рішення про створення фонду для авансування винагороди арбітражного керуючого кредиторами не прийнято, що відповідно є підставою для стягнення винагороди арбітражного керуючого за рахунок кредиторів.

Не погодившись із даною ухвалою до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулись ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" та КП виконавчого органу КИЇВРАДИ (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" з апеляційними скаргами.

ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" просить суд апеляційної інстанції:

- скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.01.2026 у справі №916/3050/23 в частині задоволення клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ШПАК ТРЕЙД ГРУП» арбітражної керуючої Степаненко Ірини Євгеніївни про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на користь арбітражної керуючої Степаненко Ірини Євгеніївни основної грошової винагороди арбітражної керуючої за виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ШПАК ТРЕЙД ГРУП» у справі №916/3050/23 за період з 03.04.2024 по 31.08.2025 у сумі 203289,60 грн;

- ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ШПАК ТРЕЙД ГРУП» арбітражної керуючої Степаненко Ірини Євгеніївни в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на користь арбітражної керуючої Степаненко Ірини Євгеніївни основної грошової винагороди арбітражної керуючої за виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ШПАК ТРЕЙД ГРУП» у справі №916/3050/23 за період з 03.04.2024 по 31.08.2025 у сумі 203 289,60 грн.

КП виконавчого органу КИЇВРАДИ (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" просить суд апеляційної інстанції:

- скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 30.01.2026 у справі № 916/3050/23 повністю і ухвалити нове рішення, яким у клопотанні ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ШПАК ТРЕЙД ГРУП» арбітражної керуючої Степененко І.С. про стягнення винагороди арбітражного керуючого повністю відмовити.

Свої вимоги ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" обґрунтовує наступним:

- КУзПБ містить чіткий та вичерпний перелік джерел фінансування основної винагороди арбітражного керуючого. При цьому, фінансування кредиторами роботи арбітражної керуючої за рахунок власних коштів, без створення відповідного фонду, законом не передбачено;

- пропорційне стягнення грошової винагороди арбітражної керуючої за рахунок коштів кредиторів не передбачене законодавством, а відтак є незаконним;

- кредитор своєї згоди щодо стягнення з нього оплати послуг арбітражної керуючої у невстановлений законом спосіб не надавав, а отримувачем послуг арбітражного керуючого у цій процедурі є не лише кредитори, а і боржник;

- оскаржувана ухвала не лише порушує публічний порядок, а й спричинює суттєвий дисбаланс у відносинах між арбітражною керуючою, боржником та кредиторами, адже спричинює останнім майнову шкоду, коли закон надає чітку відповідь за рахунок яких коштів та у якому порядку відшкодовуються витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі;

- арбітражною керуючою не було надано підтверджень свого права на стягнення з кредиторів основної винагороди.

КП виконавчого органу КИЇВРАДИ (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" свої вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує наступним:

- попри встановлений факт відсутності схвалення звіту комітетом кредиторів, Господарський суд Одеської області, затвердив звіт ліквідатора арбітражної керуючої Степаненко І.Є. про нарахування винагороди;

- законодавство у сфері банкрутства не містить жодної норми матеріального права, яка б покладала обов`язок зі сплати винагороди арбітражного керуючого безпосередньо на кредиторів;

- застосування судом першої інстанції загальних трудових гарантій, передбачених ст. 43 Конституції України, до правовідносин щодо виплати винагороди арбітражному керуючому є порушенням норм матеріального права, оскільки призводить до підміни спеціального правового регулювання (КУзПБ) загальним, що не відповідає правовій природі статусу арбітражного керуючого;

- суд першої інстанції не дослідив та залишив поза увагою обставини вжиття арбітражною керуючою дієвих заходів, що забезпечують максимальне задоволення визнаних судом вимог кредиторів та належне виконання покладених на неї обов`язків;

- арбітражною керуючою Степаненко І.Є. не було забезпечено належної динаміки ліквідаційної процедури, а її дії зводяться до формального звітування про відсутність активів, а тому нарахування винагороди за період фактичної бездіяльності є незаконним та порушує права кредиторів;

- в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції обмежився формальним посиланням на висновки Верховного Суду щодо стягнення винагороди арбітражного керуючого з кредиторів, однак не провів жодного аналізу подібності правовідносин.

Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 відкрито апеляційні провадження, об`єднано апеляційні скарги Комунального підприємства виконавчого органу КИЇВРАДИ (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.01.2026 по справі №916/3050/23 в одне апеляційне провадження та призначено їх до сумісного розгляду на 15.04.2026.

Судом апеляційної інстанції отримано відзив Комунального підприємства виконавчого органу КИЇВРАДИ (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" я якому КП просить апеляційну скаргу Товариства задовольнити.

Арбітражна керуюча Степаненко Ірина Євгеніївна надала відзиви на апеляційні скарги в якій просить залишити їх без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

В обґрунтування своїх заперечень арбітражна керуюча зазначає, що в межах строків ліквідаційної процедури нею вчинено повний та вичерпний перелік дій для задоволення вимог кредиторів, скарг на дії ліквідатора, заяв про відсторонення від виконання повноважень від кредиторів не надходило, тому, за відсутності коштів у боржника та не створення кредиторами фонду оплати послуг ліквідатора, судом було правомірно стягнуто основну винагороду арбітражного керуючого з кредиторів.

Під час судового засідання від 15.04.2026 представники апелянтів підтримали доводи та вимоги за апеляційними скаргами та наполягали на їх задоволенні.

Арбітражна керуюча Степаненко І.Є. надала пояснення у відповідності до яких не погоджується із доводами та вимогами апелянтів, вважає їх необґрунтованими, а тому просить залишити скарги без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки Господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами першою, четвертою та сьомою статті 43 Конституції України унормовано, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності, який з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника (згідно із частинами першої та другої статті 10 КУзПБ).

Пунктом 3 частини першої статті 12 КУзПБ передбачено, що арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Порядок сплати винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого під час виконання повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність) визначено статтею 30 КУзПБ.

Частиною першою цієї статті передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень (абзац п`ятий частини другої статті 30 КУзПБ).

Відповідно до абзацу шостого частини другої статті 30 КУзПБ сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.

Положенням цієї норми кореспондує абзац четвертий частини четвертої статті 34 КУзПБ, який встановлює, що до заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, серед іншого, додаються докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення) (абзац сьомий частини другої статті 30 КУзПБ).

Отже, наведеними приписами статті 30 КУзПБ визначено, що сплата грошової винагороди арбітражного керуючого у справі про банкрутство можлива за рахунок: 1) авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного кредиторами фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №918/454/18 та підтримано згодом Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19.04.2023 у справі № 5002-17/1718-2011).

Водночас обов`язковою процесуальною дією, що забезпечує реалізацію права арбітражного керуючого на отримання грошової винагороди та відшкодування витрат є затвердження господарським судом відповідного звіту за підсумками кожної із процедур банкрутства (неплатоспроможності).

Порядок та передумови затвердження згаданого звіту визначені частиною шостою статті 30 КУзПБ, якою встановлено, що арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

З наведених норм випливає, що за результатом розгляду звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат господарський суд постановляє ухвалу, якою затверджує такий звіт (повністю або частково) чи відмовляє у його затвердженні.

Загалом же, на підставі системного аналізу наведених вище приписів статті 43 Конституції України та статей 30, 90 КУзПБ колегія суддів висновує, що здійснення арбітражним керуючим повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність) відбувається виключно на платній основі (адже протилежного законодавством не передбачено), а своєчасне одержання грошової винагороди за працю є його конституційною гарантією.

У питанні особливостей порядку оплати послуг ліквідатора та витрат за підсумками ліквідаційної процедури за одночасної відсутності джерел фінансування таких витрат Верховним Судом сформовано сталу та послідовну практику.

Так, згідно з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 5002-17/1718-2011, діяльність ліквідатора банкрута спрямована на досягнення остаточної мети ліквідаційної процедури - найповнішого задоволення вимог кредиторів шляхом пошуку та реалізації активів ліквідаційної маси. Поза межами ліквідаційної процедури кредитори боржника не можуть задовольнити свої вимоги в інший спосіб, окрім як через реалізацію майна боржника в ліквідаційній процедурі (частина чотирнадцята статті 39 КУзПБ). Тому основними отримувачами послуг арбітражного керуючого у цій процедурі є саме кредитори неплатоспроможного боржника.

Водночас, беручи участь у справі про банкрутство, кредитор не тільки має певні процесуальні права, зокрема на задоволення своїх грошових вимог за рахунок активів ліквідаційної маси, а й як учасник провадження (сторона) має обов`язки, пов`язані із здійсненням провадження у справі. Ухвалою суду на такого кредитора можуть покладатися відповідні судові витрати щодо оплати послуг перекладача, судового експерта, арбітражного керуючого тощо.

Отже, якщо процедура банкрутства триває після закінчення коштів, авансованих заявником відповідно до абзацу шостого частини другої статті 30 КУзПБ, або таке авансування не здійснювалося через інше правове регулювання на час ініціювання процедури банкрутства, фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого кредиторами не створено, а коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника або від продажу його майна, яке не перебуває в заставі, недостатньо для оплати послуг арбітражного керуючого та його витрат, подаючи на затвердження звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за підсумками ліквідаційної процедури, ліквідатор не може бути позбавлений права звернутися до суду із заявою про стягнення з кредиторів банкрута коштів на оплату його грошової винагороди за період виконання повноважень та відшкодування його витрат у справі. Беручи до уваги принцип пропорційності задоволення вимог кредиторів, суд покладає витрати на оплату послуг ліквідатора та його витрати на кредиторів у справі про банкрутство пропорційно до розміру визнаних кредиторських вимог за наявності на те правових підстав.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 5002-17/1718-2011 з посиланням на численну практику Верховного Суду (у тому числі постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.07.2020 у справі №Б14/040-07/15-08, від 03.03.2020 у справі № 916/3600/15, від 26.02.2020 у справі № 11/Б-921/1448/2013, від 14.08.2019 у справі № 5/80-10, від 09.07.2019 у справі № 15/55/2011/5003, від 18.04.2019 у справі № 5010/1864/2011-Б-13/56, від 16.04.2019 у справі № 914/2458/16, від 13.02.2019 у справі №910/22696/15 та ін.).

Така практика покладення судом на кредиторів витрат на оплату послуг арбітражного керуючого (ліквідатора) у справах про банкрутство залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого відповідно до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 КУзПБ у випадках, якщо кредитори не утворюють за власною ініціативою фонду оплати послуг ліквідатора та відсутні кошти боржника від реалізації його активів, а провадження у справі про банкрутство має бути завершеним (висновок СП КГС ВС викладений у постанові від 21.01.2026 у справі № 927/149/22).

У даному випадку, як вбачається з наявних матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.09.2025 затверджено звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП" арбітражної керуючої Степаненко І.Є. про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого у ліквідаційній процедурі за період з 03.04.2024 по 31.08.2025 у сумі 384 000, 00 грн грошової винагороди.

Як зазначає арбітражна керуюча Степаненко І.Є. та вбачається з наявних матеріалів справи, у Боржника відсутнє майно, за рахунок якого було б можливо здійснити виплату основної грошової винагороди ліквідатору. Рішення про створення фонду для авансування винагороди арбітражного керуючого кредиторами не прийнято.

Відтак, виходячи з наведених сталих висновків Верховного Суду, єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого є покладення витрат на оплату послуг арбітражного керуючого (ліквідатора) саме на кредиторів, пропорційно до розміру визнаних кредиторських вимог.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.08.2023р. відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП" визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП" у сумі 976 851, 62 грн. та витрати кредитора у сумі 87 140, 00 грн. понесені у зв`язку із сплатою судового збору та авансування винагороди арбітражного керуючого.

Ухвалами Господарського суду Одеської області від 20.10.2023 визнано:

- конкурсні грошові вимоги Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП" у сумі 347 171, 51 грн., що підлягають задоволенню у четверту чергу задоволення вимог кредиторів та витрати у сумі 5 368, 00 грн. (судовий збір), що підлягають задоволенню у першу чергу задоволення вимог кредиторів;

- конкурсні грошові вимоги Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП" у сумі 136 129, 47 грн., що підлягають задоволенню у третю чергу задоволення вимог кредиторів, та витрати у сумі 5 368, 00 грн. (судовий збір), що підлягають задоволенню у першу чергу задоволення вимог кредиторів;

- конкурсні грошові вимоги конкурсні грошові вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської державної адміністрації (КИЇВРАДИ) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП" у сумі 25 798, 87 грн., що підлягають задоволенню у четверту чергу задоволення вимог кредиторів, 419 753, 77 грн., що підлягають задоволенню у шосту чергу задоволення вимог кредиторів та витрати у сумі 5 368, 00 грн. (судовий збір), що підлягають задоволенню у першу чергу задоволення вимог кредиторів.

20.10.2023 господарським судом постановлено ухвалу за результатами проведення попереднього засідання у справі, якою визначено розмір та перелік визнаних господарським судом вимог кредиторів для внесення їх розпорядником майна боржника до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.12.2024 частково задоволено заяву Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" про заміну кредитора на його правонаступника. Замінено первісного кредитора Акціонерне Товариство "БАНК СІЧ" у справі №916/3050/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ВІНСТАР" у частині грошових вимог у сумі 245 999,88 грн заборгованості за тілом кредиту та 96 041, 03 грн процентів.

Після заміни кредитора Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ВІНСТАР" у частині грошових вимог до Боржника, розмір грошових вимог Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" до Боржника складає 10 498, 60 грн., з яких: 5 130,60 грн. судового збору, стягнутого з Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП" на користь Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" рішенням Господарського суду Одеської області від 24.04.2023р. у справі №916/3501/22, які підлягають задоволенню у 4 чергу задоволення вимог кредиторів та витрати кредитора (судовий збір) за подання до суду заяви з грошовими вимогами до Боржника у сумі 5 368, 00 грн., що підлягають задоволенню у першу чергу задоволення вимог кредиторів.

29.10.2025 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬФІНІУМ" про заміну кредитора на його правонаступника та замінено кредитора Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІНСТАР" у справі №916/3050/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬФІНІУМ" у частині грошових вимог у сумі 245 999, 88 грн. заборгованості за тілом кредиту та 96 041, 03 грн. процентів.

Відповідно до реєстру вимог кредиторів Боржника, загальний розмір грошових вимог Кредиторів складає 2 007 949, 24 грн., з яких:

- 1 062 991, 92 грн Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України";

- 141 497, 47 грн Головне управління ДПС в Одеській області;

- 10 498, 60 грн Акціонерне товариство "БАНК СІЧ";

- 342 040, 91 грн Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬФІНІУМ";

- 450 920, 64 грн - Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської державної адміністрації (КИЇВРАДИ) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО".

Разом з цим, після 16.12.2024, у наслідок залучення до участі у справі правонаступника, кредитором Боржника на суму 342 040, 91 грн стало Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІНСТАР" та залишалось його кредитором станом на дату постановлення ухвали Господарського суду Одеської області від 16.09.2025, якою судом затверджено звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП" арбітражної керуючої Степаненко І.Є. про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого у ліквідаційній процедурі за період з 03.04.2024р. по 31.08.2025р. у сумі 384 000, 00 грн. грошової винагороди.

Отже, у період виконання арбітражною керуючою Степаненко І.Є. повноважень ліквідатора банкрута, а саме з 03.04.2024 по 31.08.2025 та станом на дату затвердження звіту Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІНСТАР" було кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП".

Відтак, відсоток визнаних грошових вимог кредиторів до Боржника по відношенню до загального розміру кредиторської заборгованості є наступним:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 52, 94%;

2) Головне управління ДПС в Одеській області 7, 05%;

3) Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської державної адміністрації (КИЇВРАДИ) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" 22, 45%;

4) Акціонерне товариство "БАНК СІЧ" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІНСТАР" 17, 56%.

Отже, розмір основної грошової винагороди арбітражної керуючої Степаненко І.Є. за виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП" за період з 03.04.2024 по 31.08.2025 підлягає стягненню з кредиторів Боржника у наступних розмірах:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 203 289, 60 грн.;

- Головне управління ДПС в Одеській області 27 072, 00 грн.;

- Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської державної адміністрації (КИЇВРАДИ) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" 86 208, 00 грн.;

- Акціонерне товариство "БАНК СІЧ" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІНСТАР" 67 430, 40 грн.

При цьому, як було вірно встановлено місцевим господарським судом, до 16.12.2024 та залучення до участі у справі правонаступника, кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП" у сумі 352 539, 51 грн було Акціонерне товариство "БАНК СІЧ", після вказаної дати, у зв`язку із відступлення банком частини грошових вимог, грошові вимоги Банку складають 10 498, 60 грн, а до участі у справі залучено нового кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІНСТАР". Таким чином, з 17.12.2024 відсоткове співвідношення вимог Банку та Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІНСТАР" від суми 352 539, 51 грн. становить 2, 98% та 97, 02%, відповідно.

За таких обставин, витрати на оплату винагороди арбітражного керуючого за період з 03.04.2024 по 16.12.2024 підлягають покладенню на Акціонерне товариство "БАНК СІЧ", а з 17.12.2024 на Акціонерне товариство "БАНК СІЧ" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІНСТАР" у відсотковому співвідношенні до суми їх грошових вимог.

Розмір основної грошової винагороди арбітражною керуючою Степаненко І.Є. за період з 03.04.2024 по 31.08.2025 був розрахований з урахуванням розміру винагороди, встановленого ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" від 09.11.2023 р. № 3460-ІХ передбачено з 1 квітня 2024 р. розмір мінімальної заробітної плати 8 000, 00 грн.

Таким чином, за період з 03.04.2024 по 16.12.2024 розмір основної грошової винагороди арбітражної керуючої Степаненко І.Є. склав 201 987, 10 грн. Отже, 17, 56% від вказаної суми (відсоток грошових вимог у сумі 352 539, 51 грн. до загальних вимог кредиторів за реєстром) складає 35 468, 93 грн та підлягає стягненню з Акціонерного товариства "БАНК СІЧ".

Інша частина основної грошової винагороди арбітражної керуючої, а саме у сумі 31 961,47 грн (67 430, 40 грн (загальна сума, яка підлягає стягненню з Акціонерне товариство "БАНК СІЧ" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІНСТАР") 35 468,93 грн (сума, що підлягає стягненню з Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" за період з 03.04.2024 по 16.12.2024)) підлягає розподілу між Акціонерним товариством "БАНК СІЧ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІНСТАР" у відсотковому відношенню до розміру їх грошових вимог до Боржника та стягненню на користь арбітражної керуючої Степаненко І.Є. у сумі: 952, 45 грн з Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" та 31 009, 02 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІНСТАР".

Отже, разом до стягнення з Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" за період з 03.04.2024 по 31.08.2025 сума основної грошової винагороди арбітражної керуючої складає 36 421, 38 грн.

Судова колегія відхиляє твердження апелянтів про те, що арбітражна керуюча Степаненко І.Є. не належим чином виконувала покладені на неї обов`язки, а звіт про нарахування основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП" у справі № 916/3050/23 за період з 03.04.2024 р. по 31.08.2025 р. у сумі 384 000, 00 грн. кредиторами не схвалено, з огляду на таке.

Дійсно господарським судам варто враховувати, що визначаючи розмір оплати послуг арбітражного керуючого під час здійснення ним ліквідаційної процедури у справі про банкрутство, суд має досліджувати не тільки період здійснення арбітражним керуючим процедури, а й те, які фактичні дії вчинялись ліквідатором протягом процедури та чи дійсно такі дії потребують для їх вчинення саме стільки часу, оскільки оплаті підлягає лише фактично виконана робота (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала означена процедура.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 15.10.2025 у справі № 11/Б-664, від 26.10.2021 у справі № 4/42-Б(906/1210/20), а також у постанові від 15.05.2018 у справі № 29/5005/486/2012, яка стосується застосування норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однак не втратила актуальності після набрання чинності КУзПБ.

В той же час, судова колегія наголошує, що такі висновки були зроблені судом касаційної інстанції у справах в яких перед судом постало питання щодо наявності або відсутності підстав для повного (часткового) затвердження звіту ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди.

Однак, як вже було вказано вище, ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.09.2025 затверджено звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПАК ТРЕЙД ГРУП" арбітражної керуючої Степаненко І.Є. про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого у ліквідаційній процедурі за період з 03.04.2024 по 31.08.2025 у сумі 384 000, 00 грн грошової винагороди.

Колегія суддів зауважує, що наявні матеріали справи не містять, а учасниками справи не надано доказів на підтвердження того, що останні скористались своїм правом на оскарження вищевказаної ухвали Господарського суду Одеської області від 16.09.2025.

Відповідно, у даному випадку питання щодо затвердження звіту ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди вже було вирішено судом в ухвалі від 16.09.2025, натомість наразі судом вирішується лише питання щодо стягнення такої винагороди з кредиторів, за відсутності інших активів боржника та відсутності фонду авансування такої винагороди.

Відхиляються колегією суддів й твердження апелянтів про те, що чинне законодавство не передбачає стягнення грошової винагороди арбітражного керуючого з кредиторів та останні не надавали своєї згоди на відшкодування таких витрат, оскільки як вже було вказано вище та узгоджуються зі сталими висновками Верховного Суду, у випадках, якщо кредитори не утворюють за власною ініціативою фонду оплати послуг ліквідатора та відсутні кошти боржника від реалізації його активів, відповідне відшкодування витрат арбітражного керуючого покладається саме на кредиторів.

Судова колегія також зауважує, що відмову від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року, ратифікованої Україною 10.08.1956, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року, ратифікованої Україною 05.10.2000, резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року, тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.

Виходячи з аналізу наведених норм, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника у зв`язку з відсутністю таких коштів, - така оплата має здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи з принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

При цьому слід зазначити, що законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) в залежність від обсягу його діяльності (за умови достатності та відповідності цих дій вимогам законодавства про банкрутство), від розміру задоволених вимог кредиторів у справі, майнового стану кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора, від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів роботи арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Колегія суддів звертається до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 14.12.2021 у справі № 902/626/20 за якою:

«Кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

При цьому, можливість покладення на кредиторів передбаченої законом грошової винагороди арбітражного керуючого у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, у разі якщо провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи триває після закінчення авансованих заявником коштів, повинна стимулювати кредиторів боржника здійснювати належний контроль за діяльністю арбітражного керуючого, приймати активну участь у такому провадженні та ухилятися від зловживання своїми правами і нехтування обов`язками, що, зокрема, може мати наслідком недопущення безпідставного затягування розгляду справи».

Дана правова позиція підтверджена Верховним Судом у постанові від 22.08.2023 по справі №903/160/22 в якій вирішувалось питання щодо стягнення грошової винагороди з кредиторів саме у справі про неплатоспроможність та колегія суддів погодилась з рішенням судів першої та апеляційної інстанції про задоволення заяви керуючого реструктуризацією боргів боржника про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди повністю та стягнення з кредитора частини основної грошової винагороди.

Ліквідаційну масу боржника у процедурі погашення боргів боржника в межах справи про неплатоспроможність не було сформовано, оскільки відсутні об`єкти нерухомого/рухомого майна, цінні папери чи інші активи, які підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, не виявлено також заощадження у вигляді грошових коштів, цінних металів тощо.

Таким чином, той факт, що у справі наразі не виявлено майна, а також, що кредиторами не створено відповідного грошового фонду, право на утворення якого було передбачено як попереднім законодавчим актом, що регулював процедуру ліквідації банкрута, так і чинним Кодексом України з процедур банкрутства, не звільняє кредиторів від обов`язку платити арбітражному керуючому за виконання повноважень.

За такого, покладення оплати грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора у справі на кредитора є правомірним.

Судова колегія відзначає, що кредитори за умови непогодження з роботою арбітражного керуючого, з належним виконанням покладених на нього функцій, з розміром оплати праці арбітражного керуючого вправі були подавати скарги на дії арбітражного керуючого, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, оскаржувати ухвали суду про затвердження звітів про нарахування і виплату грошової винагороди.

Однак, як вже було вказано вище, кредитори таким своїм правом у цій справі не скористалось.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність стягнення основної грошової винагороди арбітражного керуючого з кредиторів, пропорційно задоволених кредиторських вимог.

Згідно з статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі "Серявін та інші проти України", пункт 58).

Тому інші доводи скаржників, що викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність судового рішення та остаточний висновок.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі порушення допущенні судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, а мотиви апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду, щодо стягнення з кредиторів боржника грошової винагороди арбітражного керуючого.

З огляду на вищевикладене колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає, що оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою та такою, що прийнята з додержання норм матеріального та процесуального права та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг.

Зважаючи на те, що апеляційні скарги залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за перегляд ухвали місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржників.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.01.2026 по справі №916/3050/23 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 20.04.2026.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя Філінюк І.Г.