За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Соларфілд-1"
про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Соларфілд-1"
до Державного підприємства "Гарантований покупець"
про стягнення грошових коштів
Суддя Котков О.В.
Секретар судового засідання Костюк А.С.
Представники учасників справи:
від позивача (заявника): Рябко Є.О.
від відповідача: Подольський А.А.
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Соларфілд-1" (далі - ТОВ "Соларфілд-1", позивач) до Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі - ДП "Гарантований покупець", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 21 079 481,81 грн. за договором № 1708/01 від 28.12.2019.
Справа розглядалась у порядку загального позовного провадження відповідно до процедури, визначеної Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України).
За результатами розгляду цієї справи рішенням суду від 17.02.2026 позовні вимоги задоволено, стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Соларфілд-1" основний борг у сумі 17 078 841, 01 грн., інфляційні втрати у сумі 3 080 545, 64 грн.., 3 % річних у сумі 920 095, 16 грн., судовий збір у розмірі 316 192,23 грн.
Після ухвалення вказаного рішення до Господарського суду міста Києва від ТОВ "Соларфілд-1" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, у якій заявник просить стягнути з ДП "Гарантований покупець" витрати на правничу допомогу в сумі 116 695,14 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2026 розгляд вказаного питання було вирішено здійснювати у судовому засіданні з повідомленням учасників справи за правилами, визначеними ст. 221, 244 ГПК України.
Зі свого боку ДП "Гарантований покупець" подало заперечення на заяву ТОВ "Соларфілд-1", в якому зазначило, що розмір витрат на оплату послуг адвоката позивача не є співмірним зі складністю справи, обсягом наданої правової допомоги, а також часом, витраченим на виконання відповідних робіт (наданих послуг). У задоволенні вказаної заяви відповідач просив відмовити, а якщо суд дійде висновку про необхідність задоволення заяви позивача, просив зменшити розмір заявлених витрат на правничу допомогу до 1 000,00 грн.
У судовому засіданні представник ТОВ "Соларфілд-1" подану заяву підтримав та обґрунтував, просив її задовольнити.
Представник ДП "Гарантований покупець" проти задоволення вказаної заяви заперечив, просив відмовити у її задоволенні, а у разі задоволення - зменшити судові витрати.
Суд, розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, заслухавши думку представників сторін та дослідивши в цій частині наявні докази, дійшов висновку, що вказана заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами за результатами розгляду справи.
Частиною 1 ст. 124 ГПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до ч. 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У даному випадку на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу ТОВ "Соларфілд-1" надало копії:
- ордеру на надання правничої (правової) допомоги ТОВ "Соларфілд-1" адвокатом Рябко Є.О. серії АІ № 1934204, виданого АО «Гудман»;
- договору про надання правової допомоги № 01-06/25ю від 03.06.2025, укладеного ТОВ "Соларфілд-1" з адвокатом АО «Гудман»;
- рахунків на оплату № 22 від 03.06.2025 на суму 57 003,84 грн., № 28-1 від 21.08.2025 на суму 28 994,46 грн., № 43 від 17.02.2026 на суму 30 696,84 грн.;
- акту приймання-передачі правової допомоги від 18.02.2026 до вказаного договору, за яким вартість правових послуг (гонорару) складає 116 695,14 грн.;
- платіжних інструкцій № 1408 від 05.06.2025 на суму 57 003,84 грн., № 1493 від 29.09.2025 на суму 28 994,46 грн., № 1 від 18.02.2026 на суму 30 696,84 грн.
Дослідивши вказані докази, суд вважає їх достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Водночас, при визначенні суми відшкодування таких витрат, суд виходить з критерію їх реальності (встановлення їх дійсності та необхідності), критерію розумності розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як зауважила Велика Палата Верховного Суду, нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат такі, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Така позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховним Судом у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19.
Крім того Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У даному випадку суд враховує наступні критерії визначення розміру витрат на правову допомогу: ціну позову, яка перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; розгляд справи у загальному позовному провадженні; категорію справи, у якій предметом розгляду є спір незначної складності, що відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку з неналежним виконанням договорів і регулюються нормами Цивільного кодексу України та вузького спеціалізованого законодавства; спірні правовідносини не передбачають необхідності дослідження і застосування великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, оскільки за своїм змістом справа є звичайним розрахунковим спором; наявність аналогічних спорів у господарських судах, які переглядалися в касаційному порядку Верховним Судом, а тому відповідна судова практика, в якій сформульовано підходи до застосування норм матеріального права в цій категорії спорів, є сталою; кількість наданих суду пояснень та доказів представником позивача з урахуванням сформованої практики Верховного Суду у цій категорії спорів; обсяг виконаної адвокатом роботи під час підготовки позову та наданих ним заяв по суті позову; формування та викладення адвокатом позиції на кожен довід ДП "Гарантований покупець"; кількість судових засідань та присутність у кожному з них адвоката ТОВ "Соларфілд-1".
Тож на підставі викладеного суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на правничу допомогу з 116 695,14 грн до 10 000,00 грн.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що судові витрати ТОВ "Соларфілд-1" в сумі 10 000,00 грн на професійну правничу допомогу адвоката підлягають стягненню з ДП "Гарантований покупець" з урахуванням повного задоволення позову.
Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Соларфілд-1" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
4. В іншій частині заяви - відмовити.
5. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 14 квітня 2026.

Суддя О.В. Котков