ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2026 р. Справа№ 910/15712/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Ткаченка Б.О.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Лебідь О.П. (поза межами приміщення суду)

від відповідача: Гонтарь О.М. (в залі суду);

Рєпкін Н.І. (в залі суду);

інші учасники справи у судове засідання не з`явились;

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Комсервиспром 10»

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025, повний текст складено 11.09.2025

у справі № 910/15712/23 (суддя Котков О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комсервиспром 10»

до Міністерства юстиції України

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Євробудсервіс-2020»

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Старт 2018»

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Гіпек»

про визнання протиправним та скасування наказу

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

У жовтні 2023 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Комсервиспром 10» надійшла позовна заява до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування Наказу Міністерства юстиції України № 4236/5 від 07.12.2020 в частині задоволених вимог скарги Товариства з обмежено відповідальністю «Гіпек» та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.11.2017 № 38329866, від 21.12.2017 № 338883986, прийнятих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Тетяною Василівною.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі № 910/15712/23 в позові відмовлено повністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Комсервиспром 10» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі № 910/15712/23; апеляційну скаргу задовольнити повністю; рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі № 910/15712/23 скасувати повністю; прийняти нове рішення, яким позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Комсервиспром 10» задовольнити в повному обсязі; визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 4236/5 від 07.12.2020 в частині задоволених вимог скарги Товариства з обмежено відповідальністю «Гіпек» та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.11.2017 № 38329866, від 21.12.2017 № 338883986, прийнятих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Тетяною Василівною.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що 13.03.2025 представник позивача звернувся до суду з заявою про продовження строку виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 16.01.2025 у справі № 910/15712/23 в порядку ч. 2 ст. 119 ГПК України, однак, будь-яких процесуальних рішень Господарським судом міста Києва у формі ухвали в частині вирішення питання про продовження процесуальних строків виконання ухвали Господарського суду Київської області від 16.01.2025 у справі № 910/15712/23 судом не прийнято. В подальшому, у судовому засіданні, що відбулось 17.04.2025, суддею повідомлено представника позивача, що підготовче засідання у даній справі було закрито 20.03.2025, а подана заява про продовження процесуального строку на виконання ухвали Господарського суду Київської області від 16.01.2025 у справі № 910/15712/23 залишено без задоволення.

На думку скаржника, суд першої інстанції, з метою створення перепон у доступі до правосуддя зі сторони позивача, вчинені дії, які нівелювали право позивача на оскарження ухвали Господарського суду міста Києва про відмову у продовженні процесуальних строків, за результатами поданого клопотання представника позивача від 13.03.2025.

Також на думку скаржника, господарським судом першої інстанції не прийнято до уваги висновки Верховного Суду у справах № 204/6085/20 та № 910/7103/21, які є обов`язковими для прийняття судами всіх інстанцій, та необґрунтовано можливість відхилення таких висновків в частині повернення на стадію підготовчого провадження.

Скаржник зазначає, що ухвала про закриття підготовчого провадження не може бути оформлена протокольною ухвалою, а повинна бути складена відповідно до приписів ст. 234 ГПК України.

Скаржник вказує на те, що звертаючись до суду в межах даної справи, позивач повідомляв, що фактичної участі у справі № 910/12547/21 жодний з представників позивача, як третьої особи не приймав, жодних процесуальних рішень, як від суду першої, так і від суду апеляційної інстанції в межах справи № 910/12547/21 не отримував, як і не направляв жодних своїх представників та процесуальних документів на стадіях розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції, у зв`язку із чим, підстав вважати, що позивач (у справі № 910/15712/23) був учасником справи № 910/12547/21 був учасником справи, виключно за фактом його внесення сторонами, як учасником, не є доказом його участі, та можливості надати свої пояснення та докази в межах справи № 910/12547/21.

На думку скаржника, судом першої інстанції не досліджено та матеріалами справи не встановлено, чи оцінено судом доводи позивача, які є відмінними від доводів, які були предметом судового дослідження у справі № 910/12547/21, тому відсутні підстави вважати беззаперечними обставини, встановлені в межах справи № 910/12547/21, а зазначення в оскаржуваному рішенні висновків, викладених у рішенні № 910/12547/21, із зазначенням факту його доведеності, не свідчить про належний розгляд справи та оцінку всіх обставинам та доказам, що в силу приписів п. 1-3 ч. 1 ст. 277 ГПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Скаржник зазначає, що позивач реалізує своє право на судовий захист у вигляді скасування спірного наказу, з огляду на висновки, викладені Верховним Судом у справі № 910/12547/21, які суд першої інстанції вирішив покласти в основу свого рішення проте, виключно за обставинами, які зазначив суд першої інстанції, а не Верховний Суд. Суд першої інстанції не звернув увагу на висновки Верховного суду у даній справі, про те, що оскарження наказу в частині скасованих реєстраційних дій, порушує права та інтереси саме позивача (у справі № 910/15712/23), та можуть бути захищені в судовому порядку шляхом пред`явлення відповідної позовної заяви до Міністерства юстиції України, що і зроблено позивачем.

Скаржник звертає увагу на те, що в межах справи № 910/12547/21 суди не досліджували та матеріали справи не містять копії скарги ТОВ «Гіпек» від 2018 року, що унеможливлює встановлення його тотожності та/або ні до скарги від 2020 року, у зв`язку із чим позивачем і були подані скарги для порівняння та встановлення тотожності. Водночас, згідно із висновками, викладеними Верховним Судом від 13.05.2025 у справі № 910/13544/22 можливість повторного розгляду скарги виникає виключно за результатами скасування рішення колегії у судовому порядку. Колегією Міністерства юстиції України були відсутні законодавчо встановлені підстави для повторного розгляду скарги ТОВ «Гіпек» на підставі доручення Міністра юстиції України Дениса Малюська від 21.09.2020, що породжує процесуальні наслідки у вигляді незаконності Наказу Міністерства юстиції України від 07.12.2020 за № 4236/5.

Узагальнені доводи відзивів на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, Міністерство юстиції України, у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду, вказав на те, що приватним нотаріусом Змисловською Т.В. під час прийняття оскаржуваного рішення1 не було належним чином перевірено обсяг цивільної правоздатності та дієздатності ТОВ «Комсервіспром 10» та уповноваженої особи Вулфієвого Геннадія Олександровича, а в подальшому, приватним нотаріусом Змисловською Т.В. на підставі оскаржуваного рішення2 проведено державну реєстрацію переходу прав, власності до ТОВ «Старт 2018» на підставі акту прийому-передачі нерухомого майна, засвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Діжук М.В. від 13.12.2017 за реєстровими №№ 3421, 3422 та рішення загальних зборів про створення ТОВ «Старт 2018», засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Е.А. від 22.11.2017 за реєстровим № 1038. Державну реєстрацію здійснено всупереч вимог п. 2 частини 4 Порядку ведення Державного реєстру речових прав не нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.201 № 1141, оскільки не здійснено пошуків відомостей у Державному реєстрі прав щодо суб`єкта та об`єкта нерухомого майна (об`єкту незавершеного будівництва), у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині.

Відповідач зазначає, що оскаржуване рішення2 прийняте приватним нотаріусом Чорнєй В.В. на підставі посвідченого нею договору купівлі-продажу від 04.07.2018 за реєстровим № 721, а відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

ТОВ «Гіпек» у відзиві на апеляційну скаргу, заперечив проти доводів апеляційної скарги, вказав на те, що ТОВ «Комсервіспром 10» не є власником Об`єкту незавершеного будівництва. Жодних пояснень яким саме чином спірний наказ Міністерства юстиції порушує права позивача у даній справі ним не надано. За таких умов вбачається, що фактично, позивачем заявлено позов в інтересах інших осіб - ТОВ «СТАРТ 2018» та ТОВ «ЄВРОБУДСЕРВІС- 2020». Заявлені позовні вимоги ТОВ «Комсервіспром 10» не підлягають задоволенню, в тому числі, і через те, що оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України не впливає на права та обов`язки позивача.

Щодо доводів скаржника про повторне звернення ТОВ «Гіпек» зі скаргою до Мін`юсту у 2020 році, що аналогічна скарзі ТОВ «Гіпек», яка подавалася ним у 2018 році. Слід зазначити, що у справі № 910/12547/21 судами було надано оцінку цій обставині та встановлено, що вимоги, викладені у скарзі ТОВ «Гіпек» № 560/7 від 21.02.2018р., не є ідентичними вимогам скарги ТОВ «Гіпек» від 15.07.2020, оскільки з моменту поновлення запису про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Гіпек» у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань до встановлення Кабінетом Міністрів України карантину строк для звернення зі скаргою не сплив, тому ТОВ «Гіпек» дотримано вимоги ч. 3 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що виключає повторність звернення ТОВ «Гіпек» з аналогічною скаргою до Мін`юсту. Наведені обставини свідчать про те, що жодних обставин, які могли б бути підставою для скасування законного рішення господарського суду м. Києва від 28.08.2025 у справі 910/15712/23 скаржником у апеляційній скарзі не наведено.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу передачі судової справи № 910/15712/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комсервиспром 10» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі № 910/15712/23 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарського суду:

- докази сплати судового збору у розмірі 4 542,00 грн;

- докази надсилання копії скарги іншим сторонам у справі - Міністерству юстиції України, Товариству з обмеженою відповідальністю «Євробудсервіс-2020», Товариству з обмеженою відповідальністю «Старт 2018», приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Змисловській Тетяні Василівні, Товариству з обмеженою відповідальністю «Гіпек».

23.10.2025 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків до якої додано платіжну квитанцію № 1632-9957-2300-6229 від 10.10.2025, що свідчить про сплату судового збору у розмірі 4 542,00 грн та докази надсилання копії скарги іншим сторонам у справі - Міністерству юстиції України, Товариству з обмеженою відповідальністю «Євробудсервіс-2020», Товариству з обмеженою відповідальністю «Старт 2018», приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Змисловській Тетяні Василівні, Товариству з обмеженою відповідальністю «Гіпек».

Колегія суддів зазначає, що повний текст рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі № 910/15712/23 було складено 11.09.2025, апеляційна скарга подана 30.09.2025, тому заява про поновлення строку на апеляційне провадження не підлягає розгляду, оскільки, апеляційну скаргу подано в строк, встановлений ст. 256 ГПК України.

Враховуючи усунення скаржником недоліків апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд, визнав подані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Комсервиспром 10» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі № 910/15712/23. Призначено справу № 910/15712/23 до розгляду у судовому засіданні 09.12.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Комсервиспром 10» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

09.12.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпек» до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що Платонова Г. В. як представник ТОВ «ГІПЕК» не має можливості бути особисто присутньою у судовому засіданні, призначеному на 09.12.2025, оскільки, 08.12.2025 їй було діагностовано захворювання на гостру інфекцію верхніх дихальних шляхів, що підтверджується результатом огляду №176319582/1 від 08.12.2025.

09.12.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Комсервиспром 10» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із тим, що його представник (Лебідь О.П.) з 09.12.2025 по 12.12.2025 (включно), перебуває на лікарняному.

У судове засідання 09.12.2025 представники сторін не з`явились.

На підставі ст. 202, 216 ГПК України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпек» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Комсервиспром 10» про відкладення розгляду справи. Відкладено розгляд справи № 910/15712/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Комсервиспром 10» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 на 27.01.2026.

26.11.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Комсервиспром 10» до суду надійшла заява про надання учасникам справи можливості примирення та відкладення розгляду справи на іншу дату.

У судовому засіданні 27.01.2026 колегія суддів заслухала думку сторін, щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Комсервиспром 10» про надання учасникам справи можливості примирення та відкладення розгляду справи на іншу дату, заслухала пояснення сторін по суті спору та дослідила матеріали справи № 910/15712/23.

На підставі ст. 202, 216 ГПК України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 оголошено перерву у розгляді справи № 910/15712/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Комсервиспром 10» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 до 17.02.2026.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, періодичні оголошення сигналу «Повітряна тривога», з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/15712/23 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників справи та позиції учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні 17.02.2026 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі № 910/15712/23 та прийняти нове рішення, яким позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Комсервиспром 10» задовольнити в повному обсязі; визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 4236/5 від 07.12.2020 в частині задоволених вимог скарги Товариства з обмежено відповідальністю «Гіпек» та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.11.2017 № 38329866, від 21.12.2017 № 338883986, прийнятих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Тетяною Василівною.

Представник відповідача у судовому засіданні 17.02.2026 заперечили проти доводів апеляційної скарги, просили рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі № 910/15712/23 залишити без змін та відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Інші учасники справи у судове засідання 17.02.2026 не з`явились, про дату, місце та час судового засідання повідомлені належним чином.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, 24.11.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В. (третьою особою-3) було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 38329866, яким зареєстровано право власності за ТОВ «Комсервиспром 10» (позивачем) на об`єкт нерухомого майна: 99% від загальної площі об`єкта незавершеного будівництва односекційної будівлі по проспекту «Житлово-громадський комплекс» за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького 58 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 391).

Підставою виникнення права власності за позивачем зазначено договір про задоволення вимог іпотекодержателя в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку», серія і номер: 568, виданий 12.01.2012, видавник: Курковська Я.Л., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

В подальшому, 21.12.2017 третьою особою-3 внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 38883986, яким зареєстровано право власності за ТОВ «Старт 2018» (третьою особою-2) на об`єкт нерухомого майна: 99% від загальної площі об`єкта незавершеного будівництва односекційної будівлі по проспекту «Житлово-громадський комплекс» за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького 58 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 391).

Підставою виникнення права власності за ТОВ «Старт 2018» зазначено акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 3421, 3422, виданий 13.12.2017, видавник: Дажук М.В., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу та рішення загальних зборів про створення ТОВ «Старт 2018», серія та номер: 1038, виданий 22.11.2017, видавник: Коновалова Е.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

04.07.2018 між ТОВ «Старт 2018», як продавцем, та ТОВ «Євробудсервіс-2020», як покупцем, укладено договір купівлі-продажу, предметом якого є нерухоме майно - 99% від загальної площі об`єкта незавершеного будівництва одно секційної будівлі по проекту «Житлово-громадський комплекс», загальною площею 13003 м.кв, який складається з 25 поверхів, цокольного поверху та технічного поверху, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького 58.

04.07.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. було прийнято рішення № 41895286 про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Євробудсервіс-2020» на об`єкт нерухомого майна: 99% від загальної площі об`єкта незавершеного будівництва одно секційної будівлі по проекту «Житлово-громадський комплекс» за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького 58 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 391).

15.07.2020 ТОВ «Гіпек» звернулось до Офісу протидії рейдерству Міністерства юстиції України зі скаргою на дії, проведені державним реєстратором вх. № 19922-33-20, у якій, зокрема, просив скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Т.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38329866 від 24.11.2017, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ТОВ «Комсервиспром 10» (позивача) № 23555199 від 24.11.2017 на об`єкт нерухомого майна реєстраційний № 391, скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Т.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38883986 від 21.12.2017, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ТОВ «Старт 2018» (третьої особи-2) № 24081255 від 18.12.2017 на об`єкт нерухомого майна реєстраційний № 391.

15.10.2020 за результатами розгляду вищевказаної скарги Колегією Міністерства юстиції з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі - Колегія) було надано висновок, яким, зокрема, рекомендовано: 1) скаргу ТОВ «Гіпек» від 15.07.2020 задовольнити частково; 2) скасувати рішення про державну реєстрацію прав на їх обтяжень від 24.11.2017 № 38329866 від 21.12.2017 № 38883986, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловської Т.В.

Серед мотивів рішення, викладених у стислому вигляді, Колегією зазначено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В. порушено п. Порядку № 1127, оскільки нею прийнято оскаржуване рішення за відсутності документу, що посвідчує право на земельну ділянку, документу, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт та технічного паспорта на об`єкт незавершеного будівництва; вказаним приватним нотаріусом під час прийняття оскаржуваного рішення не було належним чином перевірено обсяг цивільної правоздатності та дієздатності ТОВ «Комсервиспром 10» та уповноваженої особи Зулфієвого Г.О., таким чином оскаржувані рішення, прийняті приватним нотаріусом Змисловською Т.В. підлягають скасуванню, оскільки прийняті з порушенням законодавства.

На підставі висновку колегії від 15.10.2020 Міністерством юстиції України (відповідачем) прийнято рішення, оформлене наказом від 07.12.2020 № 4236/5, яким скаргу ТОВ «Гіпек» від 15.07.2020 задоволено частково, скасовано рішення від 24.11.2017 № 38329866, від 21.12.2017 № 38883986, прийняті приватним виконавцем Змисловською Т.В.

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Комсервиспром 10» вказало на те, що державна реєстрація права була здійснена за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується; наказом Мін`юсту від 21.02.2018 № 560/7 вже було відмовлено ТОВ «Гіпек» у задоволенні скарги щодо скасування рішення приватного нотаріусу Змисловської Т.В. від 24.11.2017 № 38329866 від 21.12.2017 № 38883986; ТОВ «Гіпек» звернулось до Мін`юсту зі скаргою з порушенням строків, встановлених ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому, на думку позивача, наказ Мін`юсту № 4236/5 від 07.12.2020 в частині задоволених вимог скарги ТОВ «Гіпек» та скасування рішень про державну реєстрацію обтяжень від 24.11.2017 № 38329866, від 21.12.2017 № 38883986, прийнятих приватним нотаріусом Змисловською Т.В. є протиправним, а тому має бути скасованим.

Як вже зазначалось, рішенням Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі № 910/15712/23 в задоволені позову відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

В силу приписів ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб а також відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно з ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Верховним Судом у постанові від 19.01.2022 у справі № 924/316/21 зазначено, що наведена норма визначає об`єктом захисту саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

При цьому позивач самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 10.11.2021 у справі № 910/8060/19.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач вказує, що позов обґрунтований необхідністю захисту його власних прав та ТОВ «Старт 2018», що порушені спірним наказом Міністерства юстиції України, оскільки про наявність спірного наказу ТОВ «Комсервиспром 10» дізналось випадково, та не мало можливості, як і ТОВ «Старт 2018», надати пояснення відповідачу під час розгляду ним скарги ТОВ «Гіпек».

Правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

За приписами ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до ст. 6 Закону, організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав врегульовано приписами ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 1 вищевказаної статті, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю (ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У частині 5 вказаної статті зазначено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується; 3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; 4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Рішення, передбачені підпунктами «а», «ґ» і «е» пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України. У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Згідно з ч. 8 зазначеної статті Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: 1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується; 3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; 4) наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав; 5) є рішення цього органу з того самого питання; 6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; 10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Господарським судом міста Києва розглядалася справа № 910/12547/21 за позовом ТОВ «Євробудсервіс-2020» до Мін`юсту та ТОВ «Гіпек» про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 4236/5 від 07.12.2020 про часткове задоволення скарги ТОВ «Гіпек» щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: від 24.11.2017 № 38329866, від 21.12.2017 № 338883986, у даній справі досліджувалось питання звернення ТОВ «Гіпек» зі скаргою у 2020 році, а не у 2018 році, та суди посилаючись на ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва (від 11.04.2018 у справі №761/12819/18; від 11.04.2018 у справі №761/12820/18; від 31.05.2018 у справі № 761/18796/18; від 31.05.2018 у справі №761/18793/18; від 31.05.2018 у справі №761/6900/19; від 19.07.2019 у справі №752/607/18) (що наявні і у матеріалах даної справи), зазначили, що з їх змісту не вбачається закінчення стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00005.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 56 Кримінального процесуального кодексу України ТОВ «Гіпек», як потерпілий, має право отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, лише після закінчення досудового розслідування, та вказане товариство немало можливості дізнатися про порушення його прав у розумінні ч. 3 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Також у справі № 910/12547/21 встановлено, що 28.09.2018 державним реєстратором Грицай Н.В. проведено реєстраційну дію за результатом якої було скасовано реєстрацію ТОВ «Гіпек» від 28.07.2005 шляхом перетворення. 03.02.2020 наказом Мін`юсту № 347/5 вказана реєстраційна дія державного реєстратора Грицай Н.В. була скасована і державна реєстрація ТОВ «Гіпек» поновлена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 3 ч. 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби» визначено, що з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків на звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. Від дня припинення карантину перебіг цих строків продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, ТОВ «Гіпек» було дотримано вимоги ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в частині звернення зі скаргою 15.07.2020.

Так, як встановлено у справі № 910/12547/21, приватним нотаріусом Змисловською Т.В. під час вчинення реєстраційних дій, що були предметом спірного наказу № 4236/5 від 07.12.2020, було порушено вимоги п.п. 10-1, 40, 57-1 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, п. 10 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141, а також ст.ст. 10, 18, 23, 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Зокрема, вказаний приватний нотаріус за відсутності документів, необхідних для державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва прийняв 24.11.2017 рішення № 38329866 та 21.12.2017 рішення № 338883986 про проведення реєстраційних дій. У той час, як невжиття необхідних заходів щодо перевірки документу, що посвідчує право на земельну ділянку, документу, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт та технічного паспорта на об`єкт незавершеного будівництва та перевірки обсягу цивільної правоздатності та дієздатності потягнуло за собою внесення в Державний реєстр відомостей, які не відповідають принципу верховенства права, а також засадам об`єктивності, достовірності та повноти, що з огляду на положення статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є неприпустимим.

Згідно із ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якими визначено вичерпний перелік підстав для відмови Міністерством юстиції України та його територіальними органами у задоволенні скарги у сфері державної реєстрації прав, серед яких, зокрема є та обставина, що на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується (пункт 2).

Як вказує позивач, на момент прийняття спірного наказу, право власності на об`єкт незавершеного будівництва одно секційної будівлі по проекту «Житлово-громадський комплекс», загальною площею 13003 м.кв, який складається з 25 поверхів, цокольного поверху та технічного поверху, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького 58, було зареєстроване за ТОВ «Євробудсервіс-2020».

Водночас, позивач у справі № 910/15712/23 звертаючись із позовом про визнання протиправним та скасування спірного наказу Мін`юсту, вказує на наявність його порушених прав та ТОВ «Старт 2018», у власності яких перебувало вказане нерухоме майно.

Також колегія суддів апеляційної інстанції враховує те, що у справі № 910/6206/21 за позовом ТОВ «Гіпек» про визнання недійсним укладеного між ТОВ «Євробудсервіс-2020» та ТОВ «Старт 2018» договору купівлі-продажу від 04.07.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. за реєстровим № 721 від 04.07.2018, а також про скасування рішення приватного нотаріуса Чорнєй В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ «Євробудсервіс-2020» на об`єкт нерухомого майна, Верховним Судом було встановлено, що право власності на спірне майно (об`єкт незвершеного будівництва житлово-громадський комплекс по вул. Б. Хмельницького, 58 у Шевченківському районі м. Києва) одночасно було зареєстроване за ТОВ «Гіпек» (за скаргою якого у даній справі був прийнятий спірний наказ) та ТОВ «Євробудсервіс-2020» (яким набуто майно від ТОВ «Старт 2018», а останнім, від ТОВ «Комсервиспром 10»).

Також, Верховним Судом у справі № 910/6206/21 зазначено про те, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ТОВ «Гіпек» є власником об`єкта нерухомого майна: незавершене будівництво, житлово-громаський комплекс по вулиці Богдана Хмельницького, 58 у Шевченківському районі міста Києва II черга будівництва, літера «Т», загальна площа: 11462, 9 кв. м, житлова площа: 8383,6 кв.м, опис: незавершений будівництвом Житлово-громадський комплекс має відсоток готовності 40%, який розташований на земельній ділянці за кадастровим номером № :88:199:0001, площею 0,5026 га, за адресою: місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, № 58 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Державна реєстрація права власності ТОВ «Гіпек» на вказаний об`єкт незавершеного будівництва була проведена на підставі таких документів: дозвіл на використання будівельних робіт, серія та номер: 0384-Шв/Р, виданий 28.05.2008 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві; договір оренди земельної ділянки від 07.10.2003, серія та номер: 977; технічний паспорт, виданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Техінвентаризація» 25.01.2018; довідка про відсоток готовності незавершеного будівництвом об`єкта нерухомого майна, серія та номер: 415 (НЖ-2018/ВГ, видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Техінвентаризація» 25.01.2018.

Також Верховний Суд у справі № 910/6206/21 вказав на те, що належному способу захисту прав та інтересів відповідає позовна вимога про витребування спірного нерухомого майна з чужого незаконного володіння, а судове рішення у такому спорі обов`язково призведе до закриття одного з розділів реєстру незалежно від того, на чию користь воно буде ухвалено.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що з урахуванням позиції Верховного Суду у справі № 910/6206/21, в даному випадку визнання недійсним та скасування спірної частини наказу Міністерства юстиції України № 4236/5 від 07.12.2020 щодо задоволених вимог скарги ТОВ «Гіпек» та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.11.2017 № 38329866, від 21.12.2017 № 338883986, не є належним способом захисту прав позивача, оскільки не призведе до реального відновлення стверджуваного ним права щодо права власності на зазначений об`єкт незавершеного будівництва, при цьому, обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, постанова Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з огляду на те, що в даному випадку визнання недійсним та скасування спірної частини наказу Міністерства юстиції України № 4236/5 від 07.12.2020 щодо задоволених вимог скарги ТОВ «Гіпек» та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.11.2017 № 38329866, від 21.12.2017 № 338883986, не є належним способом захисту прав позивача, оскільки не призведе до реального відновлення стверджуваного ним права щодо права власності на зазначений об`єкт незавершеного будівництва, що не спростовано скаржником, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, у зв`язку із чим відсутні підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі № 910/15712/23.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі № 910/15712/23, відсутні.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Доводи скаржника про порушення господарським судом першої інстанції норм процесуального права, оцінюються колегією суддів критично, оскільки скаржником не доведено, що зазначені порушення призвели до неправильного вирішення справи.

При цьому, колегія суддів вказує на те, що позивач не був позбавлений права оскаржити протокольні ухвали, однак, зазначеним правом позивач не скористався.

Доводи скаржника про те, що ТОВ «Гіпек» повторно звернулось зі скаргою до Мін`юсту у 2020 році, є безпідставними, оскільки у справі № 910/12547/21 надано оцінку цій обставині та встановлено, що вимоги, викладені у скарзі ТОВ «Гіпек» № 560/7 від 21.02.2018, не є ідентичними вимогам скарги ТОВ «Гіпек» від 15.07.2020, що виключає повторність звернення ТОВ «Гіпек» з аналогічною скаргою до Мін`юсту, що не спростовано скаржником.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що доводи скаржника про те, що фактичної участі у справі № 910/12547/21 жодний з представників позивача, як третьої особи не приймав, не спростовують висновків, викладених в оскаржуваному рішенні та не може бути підставою для скасування рішення у справі № 910/15712/23.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи викладене вище, дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі № 910/15712/23, наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі № 910/15712/23, відсутні.

Враховуючи викладене, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення та не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі № 910/15712/23.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, що такі аргументи враховані апеляційним судом, при цьому оскаржуване рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Хаджинастасиу проти Греції»).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Комсервиспром 10» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі № 910/15712/23 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі № 910/15712/23 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 8, 11, 74, 129, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комсервиспром 10» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі № 910/15712/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі № 910/15712/23 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу 910/15712/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова складена 15.04.2026.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.Г. Майданевич

Б.О. Ткаченко