РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.03.2026Справа № 910/2196/25

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія"
доПриватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
простягнення 2255371,47 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Луцька Ю.М.

Представники учасників справи:

від позивачаШевчук В.А.
від відповідачаДрачова М.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 2255371,47 грн, з яких: 1807330,30 грн інфляційних втрат та 448041,17 грн 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №0285-09021 про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел від 01.07.2019 в частині оплати наданих позивачем послуг у встановлений строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2025 відкрито провадження у справі №910/2196/25, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 24.04.2025, встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

21.03.2025 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, зокрема, про те, що встановлення витрат відповідача на виконання спеціальних обов`язків із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії в іншому розмірі, аніж це затверджено структурою тарифу згідно з постановою НКРЕКП від 09.12.2023 №2322 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК "Укренерго" на 2024 рік", Законом України "Про ринок електричної енергії" не передбачено, як і не передбачено законодавством інші джерела покриття витрат оператора системи передачі на виконання спеціальних обов`язків з інших джерел, аніж з тарифу на послуги з передачі електричної енергії та поза розміром, визначеним у затвердженій НКРЕКП структурі тарифу.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат відповідач зазначав, що це не передбачено фінансовим планом підприємства та не закладено в структуру тарифу, а отже загрожуватиме нормальній операційній роботі відповідача як оператора системи передачі, перешкоджатиме ефективному та надійному функціонуванню системи передачі і ринку електричної енергії в цілому, що в свою чергу ставить під загрозу безперебійне постачання електричної енергії споживачам, а також створює ризики надзвичайних ситуацій на ринку електричної енергії, наслідки яких можуть бути катастрофічними в масштабах країни.

26.03.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній проти тверджень відповідача, викладених у відзиві на позов, заперечив.

24.04.2025 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №910/2196/25 до набрання законної сили рішення у справі №910/1556/25.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 зупинено провадження у справі №910/2196/25 до набрання законної сили рішенням у справі №910/1556/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення 2255371,47 грн.

12.12.2025 від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 поновлено провадження у справі №910/2196/25, призначено підготовче засідання на 21.01.2026.

13.02.2026 від позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

18.02.2026 від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.

У підготовчому засіданні 18.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.03.2026.

Представник позивача у судовому засіданні 18.03.2026 заявлені позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 18.03.2026 проти задоволення позовних вимог заперечив.

В судовому засіданні 18.03.2026 судом оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення та повідомлено про оголошення вступної та резолютивної частин рішення 18.03.2026 після перерви.

У судовому засіданні 18.03.2026 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" (постачальник) та Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго", правонаступником якого Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (замовник) укладено договір №0285-09021 (договір), відповідно до п.п.1.1., 1.2. якого для забезпечення покриття економічно обґрунтованих витрат постачальник послуг на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом надає замовнику послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (послуга) в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Замовник сплачує постачальнику послуг вартість наданих послуг відповідно до умов цього договору.

Згідно з п.2.1 договору вартість та порядок оплати послуги визначаються відповідно до вимог Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 №641 (Порядок), у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом постачальником послуг.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що постачальник послуг зобов`язаний, зокрема, здійснювати розрахунок вартості послуги виходячи з фактичних обсягів купівлі виробленої електричної енергії за "зеленим" тарифом відповідно до порядку; затверджувати вартість послуги у регулятора відповідно до глав 11 та 12 Порядку; надавати послугу.

За умовами п.3.3 договору замовник зобов`язаний, зокрема, у повному обсязі здійснювати оплату вартості послуги, розрахованої постачальником послуг та затвердженої регулятором; повертати підписаними та належним чином оформленими акти приймання-передачі наданих послуг (додаток 2 до цього договору) протягом 5 днів з дня їх отримання; проводити оплату вартості послуги виключно у грошовій формі.

У спірний період постачальником було надано замовнику послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, що підтверджується актами приймання-передачі, які підписані уповноваженими представниками сторін без жодних претензій та/або зауважень №9 від 30.09.2024 (за вересень 2024 року) на суму 51173874,61 грн, №10 від 31.10.2024 (за жовтень 2024 року) на суму 39772339,90 грн та №11 від 30.11.2024 (за листопад 2024 року) на суму 21593430,84 грн.

Постановою НКРЕКП від 05.11.2024 №1902 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальниками універсальних послуг у вересні 2024 року, зокрема, для Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" у сумі 51173874,61 грн з ПДВ.

Постановою НКРЕКП від 04.12.2024 №2057 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальниками універсальних послуг у жовтні 2024 року, зокрема, для Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" на суму 39772339,90 грн з ПДВ.

Постановою НКРЕКП від 09.01.2025 №25 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальниками універсальних послуг у листопаді 2024 року, зокрема, для Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" у сумі з 21593430,84 грн з ПДВ.

Вищезазначені послуги були оплачені відповідачем частково, а саме: за вересень 2024 року 11.11.2024 на суму 10234774,92 грн, за жовтень 2024 року 09.12.2024 на суму 7954467,98 грн, за листопад 2024 року 15.01.2025 на суму 4318686,17 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем вартості наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за договором №0285-09021 від 01.07.2019 у період з вересня 2023 року по листопад 2024 року, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з відповідним позовом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі №910/1556/25, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025, закрито провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 13174541,10 грн, в іншій частині позов задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" 135927967,19 грн основного боргу, 1565833,76 грн 3% річних, 8956317,02 грн інфляційних втрат та 847840,00 грн судового збору, у решті позову відмовлено.

При цьому позовні вимоги щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат на заборгованість за період з вересня по листопад 2024 року в межах справи №910/1556/25 позивачем не заявлялися, судом їх розгляд не здійснювався.

Враховуючи наведені обставини позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, які нараховані на заборгованість за період з вересня по листопад 2024 року.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При цьому, не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

В ході розгляду господарської справи №910/1556/25 судом встановлені обставини належного надання позивачем послуг у спірний період та їх прийняття відповідачем, часткової оплати відповідачем зазначених послуг, у зв`язку з чим відповідним рішенням Господарського суду міста Києва, яке набрало законної сили, стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг в частині, яка не була оплачена.

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України зазначені обставини не підлягають повторному доказуванню.

Предметом спору у справі, що розглядається, є стягнення з відповідача на користь позивача 1807330,30 грн інфляційних втрат та 448041,17 грн 3% річних, які нараховані на заборгованість за період з вересня по листопад 2024 року.

Статтею 598 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. При цьому чинне законодавство не пов`язує припинення грошового зобов`язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.08.2019 у справі №910/8625/18.

Тобто, саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст.625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховний Суд №910/12604/18 від 01.10.2019).

Отже, кредитор вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання, тобто фактичної сплати заборгованості.

Сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Вказана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 №910/13071/19.

Матеріалами справи підтверджується, що у період, за який позивачем нараховано 3% річних та інфляційні втрати (по 01.02.2025), заборгованість відповідача складала: за вересень 2024 року - 40939099,69 грн, за жовтень 2024 року - 31817871,92 грн, за листопад 2024 року - 17274744,67 грн, а отже мало місце прострочення виконання зобов`язання відповідачем у відповідний період, внаслідок чого позивач має право на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

Відтак, оскільки відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, позивачем правомірно нараховано та заявлено до стягнення 3% річних та інфляційних втрат за визначені ним у позовній заяві періоди прострочення.

Однак, за висновками суду, наведений позивачем розрахунок 3% річних за жовтень 2024 року є неправильним з огляду на неврахування позивачем умов п.15.4 Порядку (у редакції постанови НКРЕКП №178 від 24.01.2024), яким встановлено, що ОСП здійснює 100% оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акту приймання-передачі протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП у розрахунковому місяці, а оскільки розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальниками універсальних послуг у жовтні 2024 року для Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" на суму 39772339,90 грн з ПДВ затверджено постановою НКРЕКП від 04.12.2024 №2057, то третім робочим днем оплати за таку послугу є 09.12.2024, прострочення оплати виникло з 10.12.2024.

Отже, за розрахунком суду стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 3% річних на суму 445433,31 грн.

При цьому, інфляційні втрати підлягають відшкодування за розрахунком позивача, який перевірено судом, тобто у розмірі 1807330,30 грн.

Щодо тверджень відповідача, викладених у відзиві на позов, суд зазначає, що факт відсутності відповідного фінансування, в т.ч. через ненадходження коштів в будь-якому випадку не може звільняти відповідача від виконання зобов`язань щодо оплати послуг, оскільки ці обставини не визначені законодавством як такі, що звільняють від виконання зобов`язання.

Крім того, за укладеним між сторонами договором саме відповідач взяв на себе обов`язок своєчасно проводити оплату вартості послуги відповідно до умов договору та Порядку; при цьому, ні умови договору, ні Порядку, не ставлять в залежність своєчасність здійснення оплати замовником за отриману послугу від включення відповідних витрат до структури тарифу зі сторони Регулятора.

Відсутність бюджетних асигнувань чи будь яких інших надходжень коштів від контрагентів боржника не виправдовує його бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, про що, зазначав Європейський суд з прав людини у рішеннях "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та "Бакалов проти України".

Суд також зазначає, що відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачена ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією та не вимагає наявності/відсутності вини боржника. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.09.2024 у cправі №910/14074/23.

За таких обставин, враховуючи всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про часткове задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25, ідентифікаційний код 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" (58001, Чернівецька обл., Чернівецький р-н, місто Чернівці, вул.Целана Пауля, будинок 6, ідентифікаційний код 42102 (один мільйон вісімсот сім тисяч триста тридцять) грн 30 коп. інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 445433 (чотириста сорок п`ять тисяч чотириста тридцять три) грн 31 коп., а також витрати зі сплати судового збору у сумі 27033 (двадцять сім тисяч тридцять три) грн 16 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.04.2026

Суддя Ю.М.Смирнова