РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.04.2026Справа № 910/14145/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Лиськова М.О. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАТРАНС"

вул. Академіка Янгеля, 4-Е, м. Вінниця, Вінницька обл., 21007

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливно процесинговий центр"

03134, м. Київ, вул. Симиренка, будинок 1/2

про стягнення коштів у розмірі 76 113,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНАТРАНС" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливно процесинговий центр" (далі - відповідач) про стягнення коштів у розмірі 76 113,29 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2025 позовну заяву залишено без руху, надано час на усунення недоліків.

19.12.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.12.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/14145/25 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 22.12.2025 була направлена та доставлено відповідачу в його Електронний кабінет, що підтверджується Довідкою про доставлення процесуального документа до електронного кабінету 22.12.2025.

Отже відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/14145/25, однак своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

09 серпня 2022 р. між покупцем - ТОВ «ЮНАТРАНС» та постачальником - ТОВ «Паливно процесинговий центр» був укладений Договір №787, за змістом, про постачання товарів та надання послуг.

Відповідно до пункту 2.1. Договору, - постачальник, відповідно до умов договору, зобов`язується надавати покупцеві пластикові карти "ARIS" і забезпечувати покупцеві поставку товарів та послуг на станції, через систему "ARIS", з використанням покупцем пластикових карт "ARIS".

Відповідно до п.2.3. Договору, - покупець зобов`язується прийняти поставлені йому товари та послуги, і своєчасно, відповідно до умов договору та додатків до нього, оплатити їх вартість постачальнику.

За змістом пунктів 1.1. та 1.2. Договору, - постачальник зобов`язався постачати покупцю бензин, дизельне пальне, зріджений газ, тощо, а, також, надавати послуги проїзду по платних дорогах, тунелях, поромами, забезпечувати користування парковками, мийками та іншими послугами.

За змістом пунктів 1.3.-1.5. Договору, - вказані вище товари та послуги мали надаватися при використанні покупцем пластикових карток "ARIS" та автозаправних станціях та інших підприємствах дорожнього сервісу з використанням пристроїв фіксування надання дорожніх послуг.

Відповідно до п.5.1. Договору, - вартість поставлених покупцеві на станціях системи "ARIS" товарів і послуг визначається на підставі діючої на станції ціни з урахуванням умов, передбачених в протоколах, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно п.5.5. Договору, - розрахунки за поставлені покупцю на станції системи "ARIS" товари і послуги здійснюються в національній валюті України - гривні, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Відповідно до п.5.7. Договору, - термін, протягом якого покупець оплачує вартість поставлених йому товарів і наданих послуг, вказується в протоколі узгодження умов розрахунків. Покупець має право вносити передоплату, при цьому в призначенні платежу вказується номер і дата Договору. За час дії договору, у сторін склалися певні звичаї оплати та підтвердження надання товарів і послуг. Так, платежі за товари і послуги здійснювалися, виключно, шляхом передплати, а підтвердження сторонам виконаних господарських операцій проводилося через підписання Актів надання послуг та Актів звірки взаємних розрахунків.

За змістом підпункту 4.3.5. Договору, - звірка взаємних розрахунків повинна здійснюватися щомісячно.

За період з лютого 2025 р. по березень 2025 р. Товариством «ЮНАТРАНС» на користь постачальника були проведені три наступні платежі: 07 лютого 2025 р., за платіжною інструкцією №662 було сплачено 81000,00 грн., 22 лютого 2025 р., за платіжною інструкцією №675 - ще 62000,00 грн., 12 березня 2025 р., за платіжною інструкцією №689 - ще 46000,00 грн. Загальна сума сплачених за вказаний період коштів склала 189000,00 грн. З цієї суми, за надані послуги, які не стосуються предмету даного спору, було зараховано 108944,23 грн. Враховуючи зараховану постачальником вартість наданих послуг, позитивне сальдо платежів ТОВ «ЮНАТРАНС» на початок квітня 2025 р. складало 80055,77 грн.=(189000- 180944,23). Це підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків за період: Квітень 2025 р.

За даними Акту надання послуг №702 від 30 квітня 2025 р., - протягом квітня 2025 р. постачальник надав Товариству «ЮНАТРАНС» послуги на загальну суму 3942,48 грн.

Враховуючи зарахування цієї суми постачальником, залишкова сума сплачених покупцем коштів, згідно Акту звірки, склала 76113,29 грн.=(80055,77- 3942,48).

Як вказує позивач, не зважаючи на те, що на рахунках ТОВ «Паливно процесинговий центр» , залишалося 76113,29 грн. покупця, внесених у вигляді передплати, з 30 квітня 2025 р. постачальник повністю припинив надавати погоджені Договором послуги.

За твердженням позивача, яке належними та допустимими доказами не спростовано відповідачем, з 01 травня 2025 р. Товариством «Паливно процесинговий центр» будь-які послуги Товариству «ЮНАТРАНС» не надавалися. Не зважаючи на те, що погоджені в Договорі №787 послуги перестали надаватися постачальником, залишок невикористаних коштів повернутий не був.

30 жовтня 2025 р. Товариством «ЮНАТРАНС» на адресу ТОВ «Паливно процесинговий центр» була направлена Вимога про повернення коштів сплачених у вигляді передплати у сумі 76113,29 грн. Вимога була направлена Укрпоштою рекомендованими листами №379 та №360 з описами вкладень на дві відомі Товариству «ЮНАТРАНС» адреси та поштовим перевізником ТОВ «НОВА ПОШТА» за експреснакладною 8140.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що станом на момент звернення до суду, Постачальник перестав надавати послуги Покупцю за Договором, суму попередньої оплати так і не повернув.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання глави 54 ЦК України (поставка, купівля-продаж).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Згідно з ч. 3 ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання зобов`язання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивач надіслав лист - претензію від 30.10.2025 з вимогою щодо повернення попередньої оплати у сумі 76 113,29 грн. Однак, з тверджень позивача вбачається, що сума попередньої оплати так і не була повернута..

За твердженням позивача, котре не спростоване відповідачем, станом на день подання позову зобов`язання з повернення попередньої оплати у сумі 76 113,29 відповідачем не виконано.

Доказів повного поставки товару або повернення частини попередньої оплати матеріали справи не містять. Вказане відповідачем не заперечується.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачеві суму попередньої оплати у розмірі 76 113,29 грн., згідно вищезазначеного договору.

Відповідач належними засобами доказування доказів протилежного не довів.

Таким чином, враховуючи надані суду докази суд дійшов висновку про порушення умов укладеного між сторонами договору з боку відповідача в частині проведення повної оплати, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором у розмірі 76 113,29 грн. є обґрунтованими.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, відповідач суду не надав, жодного заперечення проти позову не навів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливно процесинговий центр" (03134, м. Київ, вул. Симиренка, будинок 1/2, ідентифікаційний код 43552213) на Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАТРАНС" (вул. Академіка Янгеля, 4-Е, м. Вінниця, Вінницька обл., 21007, ідентифікаційний код 44834819) заборгованості у розмірі 76 113,29 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя М.О. Лиськов