ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2026 Справа № 914/469/26

За позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Водаленд Україна», м. Київ
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Захід Нео Буд»», м. Львів
про:стягнення боргу, пені, інфляційних втрат
Суддя Крупник Р.В.

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Водаленд Україна» (надалі Позивач) звернулося до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Нео Буд» (надалі Відповідач) про стягнення боргу, пені, інфляційних втрат.

Ухвалою від 18.02.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін.

КЛОПОТАННЯ СТОРІН.

Позивач заявив клопотання про зменшення розміру позовних вимог на 15`000,00 грн., враховуючи, що після подання позову відповідач сплатив на його рахунок вказану суму грошових коштів (вх. №1187/26 від 16.03.2026).

Відповідно до частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 2 статті 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Зважаючи на викладене вище, враховуючи подання позивачем відповідного клопотання протягом 30 календарних днів з дати відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття до розгляду заяви про зменшення розміру позовних вимог та здійснення подальшого розгляду справи з урахуванням такої.

ДОВОДИ СТОРІН.

Доводи позивача.

Позов обґрунтовано невиконанням відповідачем умов Договору поставки №37-ЛВ від 29.02.2024 в частині своєчасної та повної оплати за переданий товар. Як стверджує позивач, у відповідача на момент подання позову існував неоплачений борг у розмірі 121`062,12 грн., який зменшився після подання позову на 15`000,00 грн., тобто до 106`062,12 грн. Зважаючи на те, що такий не було погашено у добровільному порядку, позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення 119`689,96 грн., з яких 106`062,12 грн. основний борг, 11`804,39 грн. пеня, 1`823,45 грн. інфляційні втрати.

Доводи відповідача.

Відповідач своїм правом на висловлення заперечень проти позову, передбаченим статтею 165 ГПК України, не скористався та не подав до суду у встановлений процесуальним законом строк відзиву на позовну заяву.

При цьому він був належним чином повідомлений про розгляд судом даної справи, адже ухвалу про відкриття провадження у справі доставлено до його електронного кабінету 18.02.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

29.02.2024 між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладено Договір поставки №37-ЛВ (надалі Договір), згідно із пунктом 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця товар, а покупець прийняти і оплатити вартість товару на умовах договору або додаткової угоди, специфікації. Асортимент, кількість і ціна за одиницю товару вказуються у рахунках-фактурах, видаткових накладних або специфікаціях, що є невід`ємними частинами договору.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.3, 2.9 Договору товар постачається на умовах EXW Франко-склад (м. Львів, вул. Городоцька, буд. 355) згідно з Інкотермс-2020. При поставці товару в день поставки постачальник надає покупцю видаткову накладну. Датою виконання зобов`язання постачальника по поставці товару (дата поставки товару) вважається дата підписання покупцем видаткових накладних.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що покупець сплачує постачальнику аванс у розмірі 50% від вартості замовленого товару згідно з рахунком, а залишок 50% від вартості замовленого і отриманого товару покупець оплачує на умовах відстрочення платежу в строк 30 календарних днів з дати отримання товару.

На виконання умов Договору позивач поставив, а відповідач отримав товар, а саме люк чавунний у кількості 18 шт., лоток водовідвідний бетонний з решіткою у кількості 4 шт., лоток водовідвідний бетонний з вертикальним випуском у кількості 2 шт., заглушку для лотка бетонного у кількості 4 шт., на загальну суму 121`062,12 грн., що підтверджується видатковою накладною №ЛВ000001329 від 12.09.2025, яка підписана представниками сторін та скріплена печатками останніх.

Відповідач не оплатив вартості поставленого товару, у зв`язку із чим позивач надіслав йому претензію про сплату боргу №65 від 05.12.2025. Відповідна претензія повернулася позивачу у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

Вказане стало підставою для звернення до суду із цим позовом про стягнення основного боргу у розмірі 121`062,12 грн.

Після подання позову відповідач перерахував позивачу 15`000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №113 від 16.02.2026. Відтак, сума боргу відповідача за Договором становить 106`062,12 грн. (121`062,12 - 15`000,00).

Як передбачено пунктом 5.1 Договору, у разі порушення строків оплати товару постачальник має право вимагати від покупця, а покупець зобов`язаний сплатити пеню, яка нараховується в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний календарний день прострочення платежу, що діяла протягом строку затримки оплати товару, від суми заборгованості.

На підставі вказаного пункту, а також частини 2 статті 625 ЦК України позивач здійснив нарахування на суму основного боргу 11`804,39 грн. пені та 1`823,45 грн. інфляційних втрат, про стягнення яких також просить суд.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладено Договір поставки №37-ЛВ від 29.02.2024, на виконання якого позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 121`062,12 грн.

Згідно із частиною 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У пункті 3.1 Договору сторони погодили, що покупець зобов`язаний повністю оплатити вартість поставленого товару на умовах відстрочення платежу в строк 30 календарних днів з дати отримання товару.

Оскільки відповідач отримав товар 12.09.2025, то оплатити його вартість він повинен був до 13.10.2025 (враховуючи, що останній тридцятий день на оплату припав на вихідний день (неділя) та, відповідно, був перенесений на перший за ним робочий день).

Положенням частини 1 статті 612 ЦК України врегульовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором, адже не оплатив вартості отриманого від позивача товару до 13.10.2025. Він лише частково перерахував позивачу 15`000,00 грн. після подання позову. Зважаючи на це, станом на дату постановлення цього рішення у відповідача існує борг у розмірі 106`062,12 грн.

Оскільки доказів повної чи часткової сплати вказаної суми заборгованості відповідачем до суду подано не було, суд дійшов висновку про законність і обґрунтованість позовної вимоги позивача про стягнення 106`062,12 грн. та наявність підстав для її задоволення у повному обсязі.

Позивачем також заявлено до стягнення 11`804,39 грн. пені та 1`823,45 грн. інфляційних втрат, нарахування яких проведено на підставі пункту 5.1 Договору та частини 2 статті 625 ЦК України.

Зі змісту розрахунків позивача вбачається, що пеня та інфляційні втрати нараховуються за період з 13.10.2025 по 04.02.2026 на суму у розмірі 121`062,12 грн.

Здійснивши відповідний перерахунок, суд дійшов висновку про наявність підстав для повного задоволення позовної вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 1`823,45 грн., а також часткового задоволення позовної вимоги про стягнення пені, а саме у розмірі 11`701,57 грн. При нарахуванні пені позивач безпідставно включив до періоду нарахування 13.10.2025, адже вказаний день був останнім днем для проведення відповідачем оплати за Договором.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до частини 1 статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 3`325,14 грн.

Керуючись статтями 2, 12, 42, 123, 126, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Захід Нео Буд»» (79020, м. Львів, вул. Панча, буд. 7а офіс 27; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Водаленд Україна» (03062, м. Київ, проспект Берестейський, буд. 67; ) 106`062,12 грн. основного боргу, 11`701,57 грн. пені, 1`823,45 грн. інфляційних втрат та 3`325,14 грн. судового збору.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до статті 327 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Повне рішення складено та підписано 20.04.2026.

Суддя Крупник Р.В.