ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" квітня 2026 р. Cправа № 902/183/26

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" (вул. Івана Мазепи, буд. 6, м. Київ, 01010)

до: Вінницького транспортного фахового коледжу (вул. Героїв Нацгвардії, буд. 28, м. Вінниця, 21001)

про стягнення 15410 грн,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" про стягнення з Вінницького транспортного фахового коледжу 15410 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором № ЕВ/2024/71-Б від 31.12.2024 про постачання електричної енергії споживачу в частині повної та своєчасної оплати вартості прийнятої у червні 2025 року електричної енергії, внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" заявлено до стягнення з Вінницького транспортного фахового коледжу 15410 грн, з яких: 14815,66 грн - основного боргу; 343,48 грн - інфляційних втрат та 250,86 грн - 3% річних.

Ухвалою суду від 18.02.2026 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/183/26 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Зазначеною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема на подання заяв по суті спору.

Ухвала про відкриття провадження у справі доставлена усім учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС 18.02.2026, про що в матеріалах справи містяться відповідні довідки.

У визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

31.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" (Постачальник, позивач) та Вінницьким транспортним фаховим коледжем (Споживач, відповідач) укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу № ЕВ/2024/71-Б (Договір), відповідно до п. 2.1. якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачу електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок Споживача (Електрична енергія (код 09310000-5 - Електрична енергія національного класифікатора України ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" (далі - електрична енергія/Товар), а Споживач оплатити Постачальнику вартість Товару у строки та на умовах, встановлених цим Договором.

Умовами Договору також визначено умови постачання, якість товару, ціну, порядок обліку та оплати, права і обов`язки, відповідальність сторін тощо.

За змістом пунктів 3.7., 3.8. Договору сторони погодили, що до 12 числа місяця, наступного за місяцем поставки, Постачальник складає, підписує, скріплює печаткою та передає на підпис Споживачу Акт приймання-передачі електричної енергії за звітний місяць. Споживач протягом 2 (двох) робочих днів з дати його отримання , у разі відсутності зауважень, підписує цей Акт та передає його один примірник Постачальнику або надає мотивовану відмову від його підписання або зауваження для усунення виявлених недоліків. У випадку невиконання Споживачем обов`язку, передбаченого п.3.7. Договору, електрична енергія вважається поставленою та прийнятою Споживачем від Постачальника у відповідному звітному місяці на підставі даних Постачальника.

Згідно із п. 5.13. Договору оплата товару здійснюється Споживачем протягом 7 (семи) робочих днів від дати підписання Акта приймання-передачі електричної енергії (у т.ч. Попереднього, Корегуючого) шляхом перерахування Споживачем грошових коштів на поточний рахунок Постачальника із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок) відповідно до умов цього Договору, але в будь-якому разі не пізніше 22 числа місяця наступного за розрахунковим.

Відповідно до наявного у матеріалах справи копії Акта приймання-передачі електричної енергії №3 від 30.06.2025 у червні 2025 року Вінницьким транспортним фаховим коледжем спожито 1855 кВт*год електричної енергії загальною вартістю 14 815,66 грн.

Зазначений Акт, разом із відповідним рахунком на оплату 04.09.2025 направлено відповідачу та отримано останнім 20.09.2025, що підтверджується описом вкладення до листа та інформацією за результатами відстеження відповідного поштового пересилання на офіційному сайті АТ "Укрпошта" (а.с. 17-18, т.1).

Несплата Вінницьким транспортним фаховим коледжем вартості спожитої за Договором електроенергії у червні 2025 року слугувало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" із відповідним позовом до суду про стягнення 14815,66 грн - основного боргу. Поряд з цим позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 343,48 грн - інфляційних втрат та 250,86 грн - 3% річних, нарахованих внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Відносини сторін, що виникають у зв`язку з постачанням електричної енергії, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії (затверджені постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018), Кодексом комерційного обліку електричної енергії (постанова НКРЕКП № 311 від 14.03.2018) та положеннями укладеного між сторонами Договору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст. 11, 509 Цивільного кодексу України виникають, зокрема, з договору.

За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі Договір є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

У відповідності до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Положеннями частин 1, 2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Відповідно до пункту 38 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" комерційний облік електричної енергії - сукупність процесів та процедур із забезпечення формування даних щодо обсягів виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії у визначений проміжок часу з метою використання таких даних для здійснення розрахунків між учасниками ринку.

Згідно із пунктом 8 частини 1 статті 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Судом установлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору № ЕВ/2024/71-Б від 31.12.2024 про постачання електричної енергії споживачу. Водночас спір у справі виник з підстав несплати відповідачем вартості отриманої електричної енергії у червні 2025 року, факт споживання якої підтверджено Актом приймання-передачі електричної енергії №3 від 30.06.2025.

Суд враховує, що такий Акт підписаний та скріплений печаткою лише зі сторони Постачальника та не містить підпису уповноваженого представника Споживача. Поряд з цим відповідач не оскаржив ані визначений в акті обсяг спожитої електричної енергії, ані її вартість, позаяк доказів протилежного матеріали справи не містять, хоча факт отримання Акта Вінницьким транспортним фаховим коледжем підтверджено належними доказами.

Так, в силу пунктів 3.7., 3.8. Договору, оскільки Споживач не повернув один примірник Акта Постачальнику та не надав мотивовану відмову від його підписання або не висловив зауважень для усунення виявлених недоліків, то електрична енергія вважається поставленою та прийнятою Споживачем від Постачальника у відповідному звітному місяці на підставі даних Постачальника.

Згідно із вимогами статей 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно із п. 5.13. Договору оплата товару здійснюється Споживачем протягом 7 (семи) робочих днів від дати підписання Акта приймання-передачі електричної енергії (у т.ч. Попереднього, Корегуючого) шляхом перерахування Споживачем грошових коштів на поточний рахунок Постачальника із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок) відповідно до умов цього Договору, але в будь-якому разі не пізніше 22 числа місяця наступного за розрахунковим.

Отже, незалежно від підписання чи непідписання Акта приймання-передачі електричної енергії обов`язок відповідача оплатити вартість спожитої електричної енергії визначено в строк не пізніше 22 числа місяця наступного за розрахунковим.

Таким чином, враховуючи умови Договору, строк виконання Вінницьким транспортним фаховим коледжем грошового зобов`язання щодо оплати спожитої електричної енергії у червні 2025 року настав.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення позову в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 14815,66 грн.

Крім основного боргу, Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" заявлено до стягнення з Вінницького транспортного фахового коледжу 343,48 грн - інфляційних втрат та 250,86 грн - 3% річних, нарахованих внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" за період прострочення з 23.07.2025 по 13.02.2026 на суму 14815,66 грн судом встановлено, що розрахунок позивача відповідає розрахунку суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача 343,48 грн - інфляційних втрат та 250,86 грн - 3% річних є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Разом з тим відповідачем не подано до суду жодних доказів в підтвердження або спростування заявлених позовних вимог. Водночас суд враховує позицію, викладену у постанові КГС ВС від 08.06.2022 у справі №913/618/21, що доказувати факт здійснення відповідачем оплати заборгованості, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.

За приписами ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Факт існування заборгованості відповідача перед позивачем слідує з умов укладеного між сторонами Договорів, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову повністю витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2662,4 грн покладаються на Вінницький транспортний фаховий коледж.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Вінницького транспортного фахового коледжу (вул. Героїв Нацгвардії, буд. 28, м. Вінниця, 21001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" (вул. Івана Мазепи, буд. 6, м. Київ, 01010, ) 14815,66 грн - основного боргу; 343,48 грн - інфляційних втрат; 250,86 грн - 3% річних та 2662,4 грн - витрат на сплату судового збору.

3. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскільки розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Повне рішення складено 20 квітня 2026 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи.