УХВАЛА

м. Київ

07.04.2026Справа № 910/5589/25

за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України «Агенція

оборонних закупівель»

до Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» -

Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства

«Спецтехноекспорт»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство оборони України

про стягнення 2.695.738.764,24 грн

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Ключерова В.С.

за участю представників сторін

від позивача Гаркавенко І.Г., адвокат за довіреністю № 107-Д від 17.02.2026

від відповідача Циба Р.А., самопредставництво

від третьої особи не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

02.05.2025 до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява Державного підприємства Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» до Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства «Спецтехноекспорт» про стягнення 2.695.738.764,24 грн, з яких 2.644.976.946,40 грн попередньої оплати, 39.674.654,20 грн інфляційних втрат та 11.087.163,64 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.05.2025 відкрито провадження у справі № 910/5589/25 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/5589/25 від 19.08.2025 позов задоволено частково та стягнуто з Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства «Спецтехноекспорт» на користь Державного підприємства Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» 2.642.156.667,44 грн попередньої оплати, 39.674.654,20 грн інфляційних втрат, 11.087.163,64 грн 3% річних, 846.952,99 грн витрат по сплаті судового збору; в іншій частині в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Дочірнє підприємство Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства «Спецтехноекспорт» подано апеляційну скаргу, у зв`язку з чим, на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025, матеріали справи № 910/5589/25 були 10.11.2025 скеровані до Північного апеляційного господарського суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду № 910/5589/25 від 23.02.2026 рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2025 у справі № 910/5589/25 залишено без змін.

27.03.2026 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2025 у справі № 910/5589/25 на один рік до 19.08.2026. Необхідність відстрочити виконання судового рішення відповідач обґрунтовує тим, що згідно зі Звітом про фінансові результати за 2025 рік чистий дохід від реалізації продукції становить 8 699 268 тис. грн при її собівартості 8 385 908 тис. грн. Чистий фінансовий результат (після оподаткування) склав 40 336 тис. грн, з яких було сплачено 30% дивідендів державі (12 100,8 тис. грн) відповідно до постанови КМУ № 138 від 23.02.2011. Таким чином, у розпорядженні відповідача залишилося лише 28 235,3 тис. грн власних обігових коштів. Отже, присуджена до стягнення сума (2.642.156.667,44 грн) більше ніж у 93 рази перевищує реальний чистий прибуток підприємства за звітний період. Наведене підтверджує об`єктивну неможливість миттєвого виконання рішення без загрози повного припинення діяльності стратегічного державного підприємства. В червні 2025 року відповідач був вимушений звернутися до Лондонського суду міжнародного арбітражу (консолідоване провадження LCIA Arbitration № 256609) із позовом про стягнення в регресному порядку суми попередньої оплати та неустойки, у зв`язку з позовами Агенції, за якими були присуджені до стягнення великі суми коштів як у цій справі, так і інших справах. Однак, розгляд справи в LCIA вимагає періодичного авансування арбітражних витрат, без здійснення яких справа не розглядатиметься. Відповідач станом на день подачі цієї заяви вже сплатив 94.450,00 фунтів-стерлінгів. Приблизний період ухвалення остаточного арбітражного рішення очікується у липні 2026 року. Такий прогноз випливає із Процесуального Графіку, затвердженого Одноособовим Арбітром Процесуального наказу № 2 та з Процесуального наказу № 15 в LCIA Arbitration № 256609. Водночас, арбітражне рішення підлягатиме подальшому визнанню та виконанню на території штату Вірджинія США відповідно до Нью-Йоркської Конвенції про визнання та приведення до виконання іноземних арбітражних рішень. Ця процедура може зайняти ще від 6 місяців до 1 року. Єдино можливим способом повернення коштів попередньої оплати в цій ситуації є їх стягнення відповідачем з продавця, компанії Regulus Global LLC, через міжнародний комерційний арбітраж, чому наразі активно намагається перешкодити Агенція, вживаючи безкомпромісних заходів для арешту рахунків та блокуванню видаткових операцій відповідача. Актуальний фінансовий стан відповідача свідчить про відсутність можливості виконати таке рішення суду, у зв`язку з чим накладення виконавчою службою арешту на всі банківські рахунки та майно призведе до блокування господарської діяльності відповідача. Відстрочення виконання рішення суду у справі № 910/5589/25 надасть відповідачу час і можливість стягнути з компанії Regulus Global LLC суму попередньої оплати та повернути її Агенції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/5589/25 від 30.03.2026 заяву призначено до розгляду на 07.04.2026.

07.04.2026 від позивача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшли заперечення на заяву відповідача про відстрочку виконання рішення суду, в яких зазначає, що відповідач не надав жодних переконливих доказів наявності обставин, які б істотно ускладнювали виконання судового рішення або робили його неможливим. Фінансові показники відповідача свідчать про його спроможність виконати судове рішення без будь-яких істотних ускладнень. Виконання судових рішень є основою правової держави та гарантією захисту прав і законних інтересів громадян та юридичних осіб. Особливо важливим це є в умовах воєнного стану, коли ефективність роботи всіх державних інституцій має вирішальне значення для забезпечення національної безпеки та оборони України. Дотримання фінансової дисципліни та виконання судових рішень державними підприємствами оборонно-промислового комплексу є необхідною умовою забезпечення довіри до державних інституцій та ефективного використання бюджетних коштів. Зважаючи на викладене, заява відповідача про відстрочення виконання рішення суду по даній справі, є необґрунтованою, не враховує принципів справедливості, розумності, балансу інтересів сторін, а отже є такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідач в судовому засіданні 07.04.2026 вимоги заяви про відстрочку виконання рішення суду підтримав повністю.

Позивач в судовому засіданні 07.04.2026 проти задоволення заяви відповідача заперечував повністю.

Розглянувши подану заяву відповідача, суд відзначає наступне

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Відстрочення виконання рішення - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю.

Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Отже, відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

У даному випадку суд враховує доводи відповідача, що виконання рішення на даний момент є тимчасово неможливим у зв`язку з наявністю обґрунтованих причин, що об`єктивно перешкоджають його повній реалізації. Водночас відповідачем здійснюються всі необхідні дії спрямовані на його виконання.

При цьому, враховуючи майновий стан та баланс інтересів обох сторін, умови в яких перебуває держава в умовах воєнного стану, суд дійшов висновку про достатню винятковість наведених обставин для застосування визначеної ст. 331 Господарського процесуального кодексу України процедури відстрочення виконання судового рішення, а тому вважає можливим відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2025 у справі № 910/5589/25 на десять місяців.

Також судом враховано, що в умовах сьогоднішньої повномасштабної військової агресії рф проти України та введеного в Україні воєнного стану на відповідача покладено виконання критично важливих для забезпечення національної безпеки і оборони держави завдань щодо забезпечення закупівель для Збройних Сил України та інших військових формувань сучасного озброєння та військової техніки, які знаходяться на озброєнні, а також тих зразків озброєння та військової техніки, які в подальшому можуть бути прийняті на озброєння.

Відповідач здійснює стратегічно важливу для України діяльність у сфері імпорту озброєння, а саме: бере участь у виконанні державного оборонного замовлення з імпорту озброєння, військової і спеціальної техніки, іншої продукції і послуг військового призначення та подвійного використання, як безпосередній виконавець державних контрактів, так і є стороною у зобов`язаннях, укладених на виконання державного оборонного замовлення.

Відповідно до наказу Міністерства оборони України № 7/дск від 13.03.2025 відповідача визнано критично важливим для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань в особливий період.

В той же час, суд враховує, що в силу закріплених в пункті 1 ст. 6 Конвенції принципів на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України», заява № 6962/02).

Однак, за практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003).

Оцінивши наведені відповідачем пояснення, суд дійшов висновку, що відстрочення виконання рішення суду у цій справі до 19.06.2026 не призведе до невиправданої затримки виконання рішення суду, реалізації гарантованого для стягувача права на отримання результату вирішення спору між сторонами та не порушить справедливої рівноваги та справедливого балансу у розумінні статті 6 Конвенції.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення заяви Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства «Спецтехноекспорт» про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2025 у справі № 910/5589/25 до 19.06.2026.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 234, 331 ГПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства «Спецтехноекспорт» про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2025 у справі № 910/5589/25 задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2025 у справі № 910/5589/25 до 19.06.2026.

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова