ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" квітня 2026 р.м. Одеса Справа № 504/5042/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

розглянувши зареєстровану 09.04.2026 за вх. № 2-673/26

заяву ОСОБА_1

у справі № 504/5042/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-РЕЗЕРВ (65058, м. Одеса, вул. Армійська, буд. 11, офіс 3, Ко )

до відповідачів: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ),

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Фермерського господарства Соти (67520, Україна, Комінтернівський р-н, Одеська обл., с. Трояндове, пров. Садовий, буд. 14, Код ),

про стягнення заборгованості за договорами поруки,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю ЮГ-РЕЗЕРВ 17.11.2023 звернулось із позовною заявою до Комінтернівського районного суду Одеської області із позовною заявою про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 625996,86 грн заборгованості.

Обґрунтовуючи підстави звернення із позовом до суду посилається на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю ЮГ-РЕЗЕРВ та Фермерським господарством СОТИ укладено 14.08.2018 договір поставки № 522/08-19, внаслідок невиконання останнім взятих на себе зобов`язань рішенням Господарського суду Одеської області від 15.12.2022 у справі № 916/3961/21 стягнуто на користь позивача 625996,86 грн заборгованості.

Поряд із наведеним, 15.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю ЮГ-РЕЗЕРВ та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3 укладено договори поруки №№ 15/19/1, 15/19/3 та 15/19/2 відповідно, за якими останні поручились на виконання Фермерським господарством СОТИ взятих на себе за укладеним 14.08.2018 договором поставки № 522/08-19 зобов`язань.

З огляду на те, що станом на час звернення із позовом до суду Фермерським господарством СОТИ зобов`язання не виконано, в тому числі в процесі примусового виконання рішення суду, Товариство з обмеженою відповідальністю ЮГ-РЕЗЕРВ просить солідарно стягнути з поручителів 625996,86 грн заборгованості.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.11.2023 позовній заяві Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-РЕЗЕРВ присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 504/5042/23.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.06.2024 у справі № 504/5042/23 заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю ЮГ-РЕЗЕРВ вимоги задоволено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 20.05.2025 заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.06.2024 у справі № 504/5042/23 скасовано та закрито провадження у справі, роз`яснено, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.06.2025 передано справу № 504/5042/23 до Господарського суду Одеської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 18.07.2025 визначено суддю Гута С.Ф. для подальшого розгляду справи № 504/5042/23.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.07.2025 суддею Гутом С.Ф. прийнято справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-РЕЗЕРВ до розгляду та відкрито провадження у справі № 504/5042/23, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21 серпня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.08.2025 відкладено підготовче засідання на 09 вересня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.09.2025 відкладено підготовче засідання на 18 вересня 2025 року.

У той же час, 09.09.2025 до господарського суду надійшла ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.08.2025 у справі № 504/5042/23 про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою одного із відповідачів та витребування у Господарського суду Одеської області матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.09.2025 зупинено провадження у справі № 504/5042/23 до повернення матеріалів справи з суду касаційної інстанції та в цей же день матеріали справи надіслано до Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.12.2025 заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.06.2024, постанову Одеського апеляційного суду від 20.05.2025 та ухвалу Одеського апеляційного суду від 25.06.2025 у справі № 504/5042/23 скасовано; провадження у цивільній справі № 504/5042/23 про стягнення заборгованості закрито; роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю ЮГ-РЕЗЕРВ, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду і протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови позивач може звернутись до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.01.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-РЕЗЕРВ про направлення справи за встановленою юрисдикцією задоволено та справу № 504/5042/23 передано до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.

28 січня 2026 року матеріали справи № 504/5042/23 надійшли до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.02.2026 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 19 лютого 2026 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.02.2026 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 05 березня 2026 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.03.2026 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Фермерське господарство Соти, відкладено підготовче засідання на 12 березня 2026 року.

Призначене на 12.03.2026 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.03.2026 призначено підготовче засідання на 31 березня 2026 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.03.2026 відкладено підготовче засідання на 07 квітня 2026 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області 07.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 21 квітня 2026 року.

07 квітня 2026 року, використовуючи підсистему Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, Фермерським господарством Соти представлено заяву про відвід судді.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.04.2026 суддею Гутом С.Ф. заяву Фермерського господарства Соти про відвід судді визнано необґрунтованою; вирішення питання про відвід судді Гута С.Ф. від розгляду справи № 504/5042/23 передано на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 32 ГПК України.

За результатами повторного автоматизованого розподілу заява Фермерського господарства Соти про відвід судді Гута С.Ф. від розгляду справи була передана на розгляд судді Желєзній С.П.

Поряд із наведеним 09.04.2026 Коргачіним П.М. представлено заяву про відвід судді Гута С.Ф. від розгляд справи, у зв`язку із існуванням обставин, які викликають у заявника об`єктивні сумніви у неупередженості судді та можуть свідчити про порушення встановленого законом порядку визнання складу суду.

Фактичними підставами звернення із заявою визначено те, що ухвала, на підставі якої справа була вперше розподілена судді Гуту С.Ф., скасована постановою Верховного Суду від 17.12.2025, а після надходження матеріалів справи згідно з ухвалою Верховного Суду від 14.01.2026, справа мала бути передана на новий автоматизований розподіл (ст. 32 ГПК). Відсутність проведення нового розподілу справи, а подальша передача справи судді Гуту С.Ф. є порушенням пункту 4 частини 1 статті 35 ГПК України.

Заявник просить визнати поважними причини подання заяву про відвід на стадії розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.04.2026 (суддя Желєзна С.П.) відмовлено Фермерському господарству Соти у задоволенні заяви про відвід судді Гута С.Ф. від розгляду справи № 504/5042/23.

Отримавши 13 квітня 2026 року матеріали справи та розглянувши заяву (зареєстрована 09.04.2026 за вх. № 2-673/26) ОСОБА_4 про відвід судді, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 7 та 11 статті 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини 1 статті 1, частини 1 статті 6 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VIII (зі змінами) судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України Про судоустрій і статус суддів кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Неупереджений та об`єктивний розгляд справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Проте учасники справи наділені правом спростування цієї процесуальної теореми шляхом заявлення відводу судді, тим самим, забезпечуючи його незалежність в кожному окремому провадженні.

У відповідності до частини 3 статті 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Приписи статті 35 ГПК України встановлюють, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (частина 1). Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (частина 2). До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина 3). Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина 4).

З цього питання Європейський суд з прав людини зазначив, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення Суду у справі Газета Україна-Центр проти України, no. 16695/04, від 15.07.2010).

Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стаття 6 Конвенції вимагає, щоб суд у межах своїх повноважень був неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Ветштайн проти Швейцарії).

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає змісту нормативної конструкції неупередженість (безсторонність) судді, а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці ЄСПЛ.

За усталеною практикою ЄСПЛ, обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції слід встановлювати згідно з:

а) об`єктивним критерієм, який передбачає, що наявність упередженості суду (суддів) повинна визначатися окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

б) суб`єктивним критерієм, який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можна поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості заявник повинен довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних складових неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про особисте переконання та поведінку конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Як указано в Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та соціальної ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Практика ЄСПЛ свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) потрібно визначити окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункти 45-50 рішення ЄСПЛ у справі Морель проти Франції; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі Пескадор Валеро проти Іспанії) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі Лука проти Румунії), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі Ветштайн проти Швейцарії; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі Пабла Кю проти Фінляндії; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі Мікаллеф проти Мальти).

У рішенні ЄСПЛ від 09.11.2009 у справі Білуха проти України зазначено, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.,

Аналогічне наведено в ухвалі Верховного Суду від 19.07.2023 у справі № 990/53/23.

Як зазначалось, постановою Одеського апеляційного суду від 20.05.2025 заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.06.2024 у справі № 504/5042/23 скасовано та закрито провадження у справі, роз`яснено, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.06.2025 передано справу № 504/5042/23 до Господарського суду Одеської області.

Частиною 1 статті 32 ГПК України передбачено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 18.07.2025 визначено суддю Гута С.Ф. для подальшого розгляду справи № 504/5042/23.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.07.2025 суддею Гутом С.Ф. прийнято матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-РЕЗЕРВ до розгляду та відкрито провадження у справі № 504/5042/23, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

В процесі підготовчого провадження, а саме 09.09.2025 до господарського суду надійшла ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.08.2025 у справі № 504/5042/23 про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою одного із відповідачів та витребування у Господарського суду Одеської області матеріалів справи.

Оскільки Верховним Судом витребувано матеріали справи, ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.09.2025 зупинено провадження у справі № 504/5042/23 до повернення матеріалів справи з суду касаційної інстанції та в цей же день матеріали справи надіслано до Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.12.2025 заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.06.2024, постанову Одеського апеляційного суду від 20.05.2025 та ухвалу Одеського апеляційного суду від 25.06.2025 у справі № 504/5042/23 скасовано; провадження у цивільній справі № 504/5042/23 про стягнення заборгованості закрито; роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю ЮГ-РЕЗЕРВ, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду і протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови позивач може звернутись до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

При цьому ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.01.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-РЕЗЕРВ про направлення справи за встановленою юрисдикцією задоволено та справу № 504/5042/23 передано до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.

28 січня 2026 року матеріали справи № 504/5042/23 надійшли до Господарського суду Одеської області.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

В свою чергу, частина 13 статті 32 ГПК України визначає, що справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Недотримання судом положень внутрішнього права, пов`язаних із організацією і повноваженнями судових органів, зазвичай спричиняє порушення статті 6 § 1 Конвенції. Тому Європейського суду з прав людини (далі також Суд) є компетентним постановляти рішення щодо дотримання норм національного права з цього питання. Водночас, з огляду на загальний принцип, відповідно до якого саме національні суди мають першими тлумачити внутрішнє право, Суд вважає, що він повинен ставити під сумнів їхні висновки тільки у випадку очевидного порушення такого законодавства (Коеме та інші проти Бельгії (Coлme and Others v. Belgium), § 98 наприкінці; Лавентс проти Латвії (Lavents v. Latvia), § 114). Тож завдання Суду обмежується встановленням того, чи мають судові органи достатні підстави проголошувати свою юрисдикцію (Йоргіч прои Німеччини (Jorgic v. Germany), § 65).

Положення про автоматизовану систему документообігу суду затверджено рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 № 39 (зі змінами), підпунктом 2.3.2 пункту 2.3 якого передбачено, що збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості автоматизованого розподілу судових справ у випадках, прямо передбачених цим Положенням.

Приписами Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Господарському суді Одеської області, затверджених рішенням зборів суддів від 20.03.2025 № 916-1/2025 (зі змінами від 03.02.2026 № 916-1/2026), передбачено, що підставами автоматизованого розподілу справи на новий розгляд є надходження справи на новий розгляд до суду першої інстанції, у зв`язку із скасуванням судом апеляційної або касаційної інстанції ухвали суду про відмову у відкритті провадження у справі (ст.175 ГПК України), ухвали суду про закриття провадження у справі (ст.231 ГПК України) та рішення прийнятого по суті спору (ст.238 ГПК України) (пункт 10.8)

Відповідно ж до пункту 10.7.1 названих Засад повторний розподіл не здійснюється у разі скасування судом апеляційної або касаційної інстанції усіх інших ухвал у справі, окрім судових рішень, зазначених у п.10.8. Засад.

При цьому, постановою Верховного Суду від 17.12.2025 не надіслано справу на новий розгляд, не скасовано ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, не скасовано ухвалу про закриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.02.2026 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 19 лютого 2026 року, у зв`язку із усуненням обставин, що викликали його зупинення.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку про відсутність підстав стверджувати про порушення порядку визначення складу суду.

Наразі суд зауважує, що право на подачу заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді, і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Натомість, згідно з імперативною нормою частини 4 статті 35 ГПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу судді.

Розглядаючи кожну конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи. Вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до позивача чи відповідача, інших учасників судового процесу, оскільки наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться в залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви (зареєстрована 09.04.2026 за вх. № 2-673/26) ОСОБА_1 про відвід судді Гута С.Ф. від розгляду справи № 504/5042/23.

Відповідно до положень частин 1-3 статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Подальше вирішення питання про відвід судді Гута С.Ф. від розгляду справи № 504/5042/23, згідно із частиною 3 статті 39 ГПК України підлягає вирішенню суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 32 цього Кодексу, оскільки суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу і така заява надійшла до суду раніше, аніж за три робочі дні до наступного засідання.

Керуючись ст.ст. 35,39,234,235 Господарського процесуального кодексу України,

суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати заяву (зареєстрована 09.04.2026 за вх. № 2-673/26) ОСОБА_1 про відвід судді Гута С.Ф. від розгляду справи № 504/5042/23 необґрунтованою.

2. Вирішення питання про відвід судді Гута С.Ф. від розгляду справи № 504/5042/23 передати на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 32 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та оскарженню не підлягає.

Суддя С.Ф. Гут