ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2026 Справа № 914/4063/25

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Анни-Сніжани Дудяк розглянув матеріали позовної заяви першого заступника керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області в інтересах держави в особі

позивача: Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Штурм ЛТД», м. Львів,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Львівської обласної ради, м. Львів,

предмет позову: розірвання договору оренди майна від 04.01.2022; зобов`язання повернути майно,

підстава позову: порушення умов договору оренди,

за участю представників:

прокуратури: Кульчицький Євгеній Петрович,

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився,

третьої особи: не з`явився.

1. ПРОЦЕС

1.1. До Господарського суду Львівської області 01.01.2025 надійшла позовна заява заступника керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області в інтересах держави в особі Управління майном спільної власності Львівської обласної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Штурм ЛТД» про розірвання договору оренди майна від 04.01.2022; зобов`язання повернути майно.

1.2. Ухвалою суду від 05.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Відповідач не отримав ухвалу суду про відкриття провадження, однак 02.02.2026 отримав телефонограму суду, а 04.02.2026 взяв участь в судовому засіданні. Інші учасники справи мають зареєстровані електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

1.3. Хід судових засідань відображено в попередніх ухвалах суду та протоколах судових засідань. Зокрема, у судовому засіданні 18.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 08.04.2026.

1.4. Відводів суду сторонами не заявлено.

1.5. У судовому засіданні 08.04.2026 за участю прокурора, позивача та третьої особи відкрито розгляд справи по суті та оголошено перерву в засіданні зі стадії ухвалення та проголошення рішення до 15.04.2026. Відповідач не взяв участі в засіданні, ухвалу суду про виклик в засідання на 08.04.20526 не отримав з підстав «за закінченням встановленого терміну зберігання», однак обізнаний про розгляд справи, що вбачається з описаних вище обставин.

1.6. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 2 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

1.7. Суд також враховує позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 15.05.2019 у справі № 0870/8014/12, щодо того, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» свідчить, що рішення не вручено з причин, що не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії.

1.8. Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

1.9. Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

1.10. За таких обставин, враховуючи повторну неявку представника відповідача, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, обізнаність відповідача про її розгляд, створення судом під час розгляду справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатню наявність у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань відповідача про відкладення розгляду справи, суд вважає доцільним і можливим розглянути справу за відсутності відповідача, який не повідомляв про причини неявки.

1.11. У судовому засіданні 15.04.2026 за участю представника прокуратури проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

2. СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

2.1. Прокуратура стверджує, що відповідач порушує умови договору оренди майна, що належить до спільної власності територіальних громад області, переданого в користування відповідачу для розміщення музею. Тому просить суд розірвати договір № 1/22/2 оренди майна, що належить до спільної власності територіальних громад області - нежитлових приміщень загальною площею 667,8 кв. м за адресою м. Львів, вул. Зелена, 22, укладений 04.01.2022 між Управлінням майном спільної власності Львівської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Штурм ЛТД»; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Штурм ЛТД» повернути орендовані нежитлові приміщення.

2.2. В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначив, що:

- орендовані приміщення частково захаращені, на момент перевірки орендар приміщення не використовує;

- договір страхування майна не надав, всупереч вимогам Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483;

- доступ до об`єкта оренди не забезпечено всупереч п. 6.7 договору оренди;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Штурм ЛТД» не здійснює діяльності у сфері музеїв та музейної справи;

- відповідач всупереч п. п. 8.8, 8.10 договору оренди надав недостовірну інформацію про право бути орендарем, зокрема до заяви щодо включення майна до Переліку, до якого пропонується включити об`єкт оренди відповідач не долучив установчих документів музею, документів, що підтверджують виконання засновниками музею вимог, передбачених ч. 3 ст. 7 Закону України «Про музеї та музейну справу» - документів щодо матеріальної бази та її оснащення.

2.3. Позивач не подав письмової позиції стосовно позовних вимог.

2.4. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, однак у судовому засіданні 04.02.2026 стверджував про існування перешкод у фактичному користуванні майном.

2.5. Третя особа в письмових поясненнях по суті спору повідомила, що відповідач всупереч умовам укладеного договору володіє орендованим майном та не використовує його за цільовим призначенням, не вживає заходів щодо його збереження, не проводить ремонт орендованих приміщень в порядку, передбаченому укладеним договором. Докази тривалого невикористання орендарем нежитлового приміщення є неспростовними та знаходяться в матеріалах справи. З огляду на зазначене є достатні підстави для задоволення заявленої позовної вимоги про розірвання договору № 1/22/2 оренди майна від 04.01.2022.

3. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за Львівська обласна рада є власником нежитлових складських приміщень книгосховища (об`єкт нежитлової нерухомості комунальної власності), загальною площею 667, 8 кв. м, за адресою м. Львів, вул. Зелена, 22.

3.2. Приватний військовий музей «Штурм» звертався до Управління майном спільної власності Львівської обласної ради із заявою від 18.06.2021 із проханням відповідно до ч. 6 ст. Закону України «Про оренду державного та комунального майна» внести в перелік об`єктів другого типу (об`єкти, які передаються в оренду без проведення аукціону) нежитлові приміщення орієнтовною площею 670 кв. м за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 22 для розміщення музею.

3.3. Відповідно до витягу з протоколу № 13 засідання постійної комісії з питань комунального майна від 08.07.2021 прийнято рішення погодити питання передачі в оренду Приватного військового музею «Штурм» приміщення загальною площею 667, 8 кв. м за адресою м. Львів, вул. Зелена, 22; доручено Управлінню майном спільної власності підготувати проєкт рішення «Про внесення змін до рішення обласної ради від 19.11.2020 №1106 «Про затвердження Переліку другого типу (об`єкти, які передаються в оренду без проведення аукціону)» доповнивши перелік об`єктом площею 667, 8 кв. м за адресою м. Львів, вул. Зелена, 22 та винести на розгляд сесії обласної ради.

3.4. Рішенням Львівської обласної ради № 216 від 30.09.2021 внесено зміни до рішення «Про внесення змін до рішення обласної ради від 19.11.2020 № 1106 «Про затвердження Переліку другого типу (об`єкти, які передаються в оренду без проведення аукціону)» доповнивши додаток до рішення об`єктом площею 667, 8 кв. м за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 22, балансоутримувачем якого є Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, цільове використання розміщення музею.

3.5. Управління майном спільної власності Львівської обласної ради 24.11.2021 прийняло наказ № 228 - н про укладення із Товариством з обмеженою відповідальністю «Штурм ЛТД» договору оренди нежитлових приміщень.

3.6. Між Управління майном спільної власності Львівської обласної ради (орендодавець згідно з договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Штурм ЛТД» (орендар згідно з договором) 04.01.2022 укладено договір № 1/22/2 оренди майна, що належить до спільної власності територіальних громад області (надалі договір оренди).

3.7. Додатком № 1 до договору оренди є розрахунок плати за січень 2022 року за оренду нежитлових приміщень за адресою м. Львів, вул. Зелена, 22, які орендує Товариство з обмеженою відповідальністю «Штурм ЛТД».

3.8. Згідно з актом приймання передачі нежитлових приміщень від 01.01.2022 нежитлові приміщення в будинку № 22 на вулиці Зеленій у м. Львові передано в оренду, технічний стан приміщень задовільний.

3.9. Комісією з питань проведення інвентаризації та перевірки використання нерухомого майна спільної власності територіальних громад Львівської області за наслідком обстеження спільної власності територіальних громад області складено звіт від 27.09.2023, згідно з яким за результатом здійснення контролю комісією встановлено відсутність ознак здійснення господарської діяльності, технічний стан об`єкта задовільний, чинного договору страхування орендованого майна не надано, заборгованість з орендної плати та відшкодування комунальних послуг на утримання майна відсутня.

3.10. Договір страхування орендованого майна укладено 16.09.2025.

3.11. Західним офісом Держаудитслужби проведено ревізією фінансово господарської діяльності Управління майном спільної власності Львівської обласної ради за період з 01.01.2020 по 31.05.2023, за результатом якої складено акт від 10.08.2023.

3.12. В ході ревізії встановлено, що приміщення не використовуються, перебувають в задовільному стані, а деякі з них захаращені. По причині відсутності проведення ремонтів та в подальшому невикористання приміщень існує ризик знецінення приміщення, ринковою вартістю 10 215 800, 00 грн.

3.13. У відповідь на запит прокуратури Міністерство культури України листом від 13.11.2025 повідомило, що Перелік музеїв та заповідників, в яких зберігаються музейні предмети, що є державною власністю і належать до державної частини Музейного фонду України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 02.12.2021.

3.14. Також постановою Кабінету Міністрів України № 1766 від 29.12.2000 (зі змінами № 452 від 23.04.2024) затверджено перелік музеїв, що перебувають у віданні підприємств, установ та організацій, де зберігаються музейні колекції та музейні предмети, що є державною власністю і належать до державної частини Музейного фонду України. У вказаних постановах відсутній музей за адресою м. Львів, вул. Зелена, 22.

3.15. Прокуратура зверталась до Департаменту з питань культури, національностей та релігій Львівської обласної військової адміністрації із запитом від 11.09.2025 про надання інформації, у відповідь на що отримала лист від 18.09.2025 про те, що останній не володіє інформацією про музей, розташований за адресою вул. Зелена, 22.

3.16. Відповідаючи на запит прокуратури від 01.10.2025 про створення музею за адресою вул. Зелена, 22, виконавчий комітет Львівської міської ради 13.10.2025 повідомив, що нежитлові приміщення не перебувають у комунальній власності, а належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ та міст Львівської області; власником нерухомого майна є Львівська обласна рада, тому Львівська міська рада не приймала рішення про передачу приміщень в оренду чи щодо створення музею у таких приміщеннях.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ЩОДО ПІДСТАВ ЗВЕРНЕННЯ ПРОКУРОРА З ПОЗОВОМ

4.1. Згідно з абз. 1-2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

4.2. Аналіз частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

4.3. Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Аналогічна правова позиція про застосування вказаних норм права викладена в постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.09.2018 по справі № 924/1237/17, від 06.02.2019 у справі № 927/246/18, від 22.10.2019 у справі № 914/648/17, постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц.

4.4. До позовної заяви долучено листування прокуратури з позивачем.

4.5. Так, Галицька окружна прокуратура міста Львова звернулась до Львівської обласної ради із запитом від 04.09.2025 про надання інформації та матеріалів щодо правового статусу майна книгосховища за адресою вул. Зелена, 22, щодо належності майна до об`єктів культурної спадщини.

4.6. Управління майном спільної власності Львівської обласної ради листом від 09.09.2025 надало копію витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, договору від 04.01.2022 оренди нерухомого майна, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Штурм ЛТД», інформацію про віднесення складських приміщень книгосховища до об`єктів культурної спадщини.

4.7. Після цього прокуратура звернулась до Управління майном спільної власності Львівської обласної ради листом від 11.09.2025 з проханням надати інформацію про спосіб надання в оренду приміщення, чи відбувалося таке на аукціоні, повідомити про наявність заборгованості по орендній платі, про наявність договору страхування і докази здійснення комплексного контролю за виконанням умов договору оренди.

4.8. Управління майном спільної власності Львівської обласної ради надало відповідь листом від 19.09.2025 про те, що комплексний контроль за виконанням договору оренди по графіку здійснюється не пізніше як за місяць до припинення договору оренди, а оскільки такий закінчується 31.12.2026, то контроль не здійснювався; про заборгованість у розмірі 801,36 грн; про долучення договору страхування і платіжного доручення про сплату страхового платежу.

4.9. Листом від 24.09.2025 прокуратура звернулась до Управління майном спільної власності Львівської обласної ради з проханням надати матеріали проведення перевірок, оглядів, звітів щодо використання орендованого майна, у відповідь на який позивач листом від 15.10.2025 відповів, що працівники неодноразово прибували до об`єкта оренди, однак такий закритий, використання майна за цільовим призначенням встановити неможливо, акти чи звіти про обстеження майна не складались.

4.10. Прокуратура зверталась з запитом від 24.09.2025 про надання інформації щодо використання орендованого відповідачем майна і до Львівської обласної ради (третя особа у справі), такий був переадресований для розгляду позивачу, про що позивач описав у листі від 30.09.2025.

4.11. Надалі Галицька окружна прокуратура міста Львова звернулась до позивача листом від 20.11.2025 про надання інформації про чинність договору оренди, про вжиття заходів щодо його розірвання. Позивач відповів листом від 25.11.2025, що договір чинний і заходи щодо його розірвання не вживались.

4.12. Галицька окружна прокуратура міста Львова звернулась до позивача листом від 26.11.2025 з проханням провести позаплановий контроль та огляд приміщення з метою перевірки виконання орендарем договору оренди і повідомити про результат до 05.12.2025.

4.13. На виконання вказаного звернення позивач здійснив вихід на місце обстеження і встановив, що будівля зачинена зсередини і доступ до неї можливий виключно з приміщень ліцею № 6, орендарем не використовується, та склав акт від 02.12.2025, заборгованість щодо оренди відсутня.

4.14. Галицька окружна прокуратура міста Львова листом від 23.12.2025 повідомила позивача про подання позовної заяви в інтересах держави в особі Управління майном спільної власності Львівської обласної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Штурм ЛТД» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Львівської обласної ради про розірвання договору оренди майна від 04.01.2022 і про зобов`язання повернути майно.

4.15. Позивачем у справі визначено Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, оскільки відповідно до Положення про управління майном спільної власності Львівської обласної ради є органом Львівської обласної ради, що утворюється з метою здійснення повноважень щодо управління майном та об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ та міст Львівської області (п. 1.1).

4.16. Управління як орган, уповноважений представницьким органом місцевого самоврядування Львівською обласною радою, є орендодавцем усього нерухомого майна спільної власності територіальних громад області (п. 1.7).

4.17. Відповідно до п. 2.1 Положення основними завданнями Управління є реалізація державної та регіональної політики у сфері управління майном спільної власності, забезпечення надходження коштів в обласний бюджет за рахунок приватизації, надання в оренду майна. А відповідно до п. 2.2 Положення Управління відповідно до покладених на нього завдань і в межах своїх повноважень здійснює облік та інвентаризацію майна спільної власності, контроль за його використанням та збереженням; забезпечує страховий захист орендованих об`єктів спільної власності; здійснює моніторинг, аналіз, економічне планування майнових відносин.

4.18. Відповідно до п. 3.2 Положення для виконання поставлених завдань Управлінню надаються повноваження самостійно приймати рішення, видавати накази, вказівки в межах своєї компетенції; представляти в судах інтереси обласної ради, віднесені до компетенції Управління.

4.19. Крім цього, Управління майном спільної власності Львівської обласної ради наділене повноваженнями орендодавця та балансоутримувача орендованого майна, про що зазначено в договорі оренди (п. 1.1, п. п. 5.3, 5.4, 5.5).

4.20. Крім цього, функції контролю у сфері оренди майна спільної власності покладені на орендодавця та балансоутримувача згідно з Порядком виконання контрольних функцій у сфері оренди майна спільної власності територіальних громад області, затвердженим рішенням Львівської обласної ради від 29.09.2020. Так, контрольними заходами у сфері оренди майна є: постійний документальний контроль за виконанням умов договору оренди (суборенди) та контроль за використанням переданого в оренду майна; періодичний комплексний контроль за виконанням умов договору та використанням майна з оглядом об`єкта оренди (п. 1.2). Постійний контроль здійснюється: балансоутримувачем - за використанням переданого в оренду (суборенду) майна, орендодавцем - за виконанням умов договорів оренди майна (п. 2.1).

4.21. Вказаний Порядок передбачає, що під час здійснення контрольних заходів орендодавцем перевіряються надходження плати за оренду (суборенду) майна до обласного бюджету (щомісяця); своєчасність укладення договору страхування майна; відомості щодо відповідності орендаря вимогам частини третьої статті 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (п. 2.3). А балансоутримувач перевіряє цільове використання майна (якщо цільове використання визначено договором оренди); технічний стан майна (перебування об`єкта у стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду (суборенду), з урахуванням нормального фізичного зносу); відповідність займаної орендарем (суборендарем) площі акту приймання - передавання орендованого майна; надходження плати за оренду (суборенди) майна до балансоутримувача (щомісяця); наявність чинного договору страхування майна; виконання договору відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (щомісяця).

4.22. Тобто, саме на позивача, який є орендодавцем і балансоутримувачем, покладено обов`язки по здійсненню контролю за цільовим використанням орендарем майна, перевірку технічного стану приміщень, наявності чинного договору страхування, відшкодування витрат на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг.

4.23. Прокурор, доводячи, що відповідач не використовує орендоване майно за цільовим призначенням, не створив музею, не вживав заходів щодо збереження майна, не застрахував майно, не проводив ремонту майна, зазначає про бездіяльність уповноваженого органу у орендних відносинах (позивач не вживав достатніх та ефективних заходів щодо реагування на порушення договору оренди) та подає позов, спрямований на захист інтересів держави, які порушуються внаслідок неефективного використання нерухомого майна.

4.24. Враховуючи зазначене, суд погоджується, що в спірній ситуації прокурор правильно визначив відповідного суб`єкта владних повноважень, а оскільки такий не здійснює належного захисту прав орендодавця та балансоутримувача нерухомого майна спільної власності, то й підстави звернення з позовом саме прокурором є обґрунтованим.

5. ВИСНОВКИ СУДУ ЩОДО СУТІ СПОРУ

5.1. Дослідивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд зазначає про обгрунтованість позовних вимог і наявність підстав для їх задоволення, та зазначає таке.

5.2. Так, відповідно до підстав позову про розірвання договору та про зобов`язання повернути майно відповідач не використовує приміщення, приміщення перебувають в задовільному стані, а деякі в захаращеному, відомості про здійснення ремонту відсутні, договір страхування майна не надано і укладено його тільки 16.09.2025, відповідач не забезпечує доступ до приміщення і працівники позивача неодноразово не могли перевірити об`єкт, оскільки приміщення зачинені, відсутні докази створення музею в орендованих приміщеннях.

5.3. Відповідно до умов договору оренди майна, що належить до спільної власності територіальних громад області, сторони погодили, що обов`язками орендаря є:

- своєчасне використання майна відповідно до його призначення та умов цього договору (п. 6.1 договору);

- забезпечувати збереження майна, запобігати його пошкодженню (п. 6.3 договору),

- своєчасно здійснювати за власний кошт без подальшого відшкодування поточний та інщі види ремонтів майна (п. 6.4 договору);

- протягом 10 календарних днів від дати укладення цього договору застрахувати об`єкт оренди на суму, не меншу ніж зазначена в п. 1.2 цього договору, визначаючи балансоутримувача як вигодонабувача за договором страхування, у порядку, визначеному законодавством, зокрема від пожежі, затоплення, протиправних дій третіх осіб, стихійного лиха. Постійно поновлювати договір страхування таким чином, щоб об`єкт оренди залишався застрахованим на весь строк дії цього договору (п. 6.10 договору);

- протягом 10 календарних днів з дати укладення договору страхування надати балансоутримувачу та орендодавцеві засвідчені належним чином копії договору (договорів) страхування і платіжного доручення (платіжних доручень) про сплату страхового платежу (страхових платежів) (п. 6.11 договору).

5.4. За змістом ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

5.5. Статтею 783 Цивільного кодексу України визначено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту, якщо обов`язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

5.6. Водночас, частиною першою статті 651 Цивільного кодексу України унормовано, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

5.7. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (частина друга статті 651 Цивільного кодексу України).

5.8. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» за договором оренди орендар зобов`язаний використовувати об`єкт оренди за цільовим призначенням відповідно до умов договору оренди.

5.9. Згідно зі статтею 773 Цивільного кодексу України наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

5.10. Аналізуючи вказані приписи закону Верховний Суд у справі № 910/12084/18 дійшов висновку, що підставою для розірвання договору оренди державного майна може бути належним чином доведене невиконання орендарем хоча б одного з його зобов`язань, передбачених статтею 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», або договором оренди. Отже, закон пов`язує можливість дострокового розірвання договору за рішенням суду у зв`язку з невиконанням сторонами обов`язків, передбачених укладеним між ними договором.

5.11. Суд вище встановив, що орендар зобов`язувався забезпечувати збереження майна, запобігати його пошкодженню (п. 6.3 договору), своєчасно здійснювати за власний кошт без подальшого відшкодування поточний та інщі види ремонтів майна (п. 6.4 договору). Також встановлено і не спростовано, що орендар не мав повноцінного доступу до приміщень. Водночас, відсутні докази претензій, звернень, вимог орендаря до орендодавця з часу укладення договору (січень 2022 року) про забезпечення належного доступу до приміщень; відповідач тільки один раз, в серпні 2022 року, звертався до власника майна (третьої особи в справі, а не до сторони договору).

5.12. Щодо обов`язку відповідача здійснити за власний кошт поточний ремонт та інші види ремонтів (п. 6.4 договору) ремонту, то більш вірогідним суд визнає порушення такого обов`язку, адже доказів здійснення ремонтів немає, доказів звернення до орендодавця про отримання погодження здійснення конкретного виду ремонту немає. Хоча здійснення ремонту не є метою договору, однак є обов`язком орендаря, про який останній не міг не знати, приймаючи в оренду приміщення в незадовільному стані і маючи на меті облаштувати в них музей. Тому покращення стану комунального майна мало відбути і внаслідок виконання орендарем договору оренду, що є закономірним наслідком оренди.

5.13. Так, стверджуючи про відсутність ремонту приміщення, позивач не зазначає, що відповідач допустив погіршення стану приміщень, однак водночас за час тимчасового вибуття приміщення з користування власника не могли вчинятися будь які інші дії, які б підтримували належний стан приміщень іншою особою, крім орендаря. У спірній ситуації невикористання приміщення, яке було передане в задовільному стані і в якому з січня 2022 року не здійснено ремонту, вважається істотним порушенням договору.

5.14. Із зазначеного вбачається бездіяльність відповідача і невчинення ним дій для розміщення музею, для створення якого майно і передавалося в оренду. Суд звертає увагу, що право вимагати розірвання договору виникає не тільки при використанні об`єкта оренди не за цільовим призначенням, а й при порушенні умов договору найму.

5.15. Крім цього, порушенням договірного обов`язку є тривале несвоєчасне страхування об`єкта оренди (п. 6.10 договору). Так, договір страхування мав бути укладений до 14.01.2022, однак укладений тільки 16.09.2025, тобто із затримкою понад три роки після закінчення строку на його укладення.

5.16. Виходячи із зазначеного і зокрема того, що відповідач як орендар не використовує орендоване приміщення за призначенням і не освоює його взагалі, суд доходить висновку, що позовні вимоги про розірвання договору оренди підлягають задоволенню.

5.17. Суд зауважує, що не всі підстави позову підтверджені та доводять необхідність розривати договір оренди. Так, твердження про те, що приміщення перебувають в задовільному стані, а деякі в захаращеному, не підтверджує доведення до такого стану приміщення саме відповідачем, адже про такий стан зазначено ще при передачі приміщення в оренду.

5.18. Твердження про те, що відповідач не забезпечує доступ до приміщення і працівники позивача неодноразово не могли перевірити об`єкт, оскільки приміщення зачинені, не підтверджені матеріалами справи, адже відсутні докази повідомлення відповідача про огляд і про забезпечення доступу до приміщення.

5.19. Твердження про те, що потенційний орендар не надав усіх необхідних документів до заяви про отримання приміщення стосуються моменту та порядку укладення договору, а не його виконання, тому не є релевантними до позовної вимоги розірвати договір., а відповідно не досліджуються та не оцінюються судом в межах цієї справи.

5.20. Підсумовуючи, суд зазначає, що позовні вимоги обґрунтовані, підстави позову доведені, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

5.21. Здійснюючи розподіл судових витрат за результатами вирішення спору, суд покладає на відповідача обов`язок відшкодувати понесені прокурором витрати за подання позову у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Розірвати договір № 1/22/2 оренди майна, що належить до спільної власності територіальних громад області - нежитлових приміщень, загальною площею 667,8 кв. м, за адресою м. Львів, вул. Зелена, 22, укладений 04.01.2022 між Управлінням майном спільної власності Львівської обласної ради (ідентифікаційний код юридичної особи 25255072, 79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Штурм ЛТД» (ідентифікаційний код юридичної особи 37484151, 79059, Львівська область, місто Львів, вулиця Мурашка, будинок 3).

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Штурм ЛТД» (ідентифікаційний код юридичної особи 37484151, 79059, Львівська область, місто Львів, вулиця Мурашка, будинок 3) вчинити дії: повернути Управлінню майном спільної власності Львівської обласної ради (ідентифікаційний код юридичної особи 25255072, 79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18) орендовані нежитлові приміщення, загальною площею 667,8 кв. м, за адресою м. Львів, вул. Зелена, 22 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Штурм ЛТД» (ідентифікаційний код юридичної особи 37484151, 79059, Львівська область, місто Львів, вулиця Мурашка, будинок 3) на користь Львівської обласної прокуратури (ідентифікаційний код юридичної особи 02910031, 79005, Львівська область, м. Львів, проспект Шевченка, будинок 17/19) 4 844,80 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 16.04.2026.

Суддя Матвіїв Р.І.