номер провадження справи 33/18/26
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2026 Справа № 908/409/26

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченка М.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи № 908/409/26

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Калнишевського 18 (69124, м. Запоріжжя, вул. Калнишевського, буд. 18, ідентифікаційний код 40503069)

до відповідача: Комунального ремонтно-будівельного підприємства Зеленбуд (69063, м.Запоріжжя, вул. Базарна, буд. 7, ідентифікаційний код 05398390)

про стягнення 14006,85 грн.

СУТЬ СПОРУ:

19.02.2026 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Калнишевського 18 до відповідача: Комунального ремонтно-будівельного підприємства Зеленбуд про стягнення заборгованості з обов`язкових платежів (внесків) з утримання та технічного обслуговування багатоквартирного будинку №18 по вул. Калнишевського в м. Запоріжжі та прибудинкової території за період з 01.01.2023 по 31.01.2026 в сумі 14006,85 грн.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 15, 16, 509, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2026 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 33/18/26, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу строк для надання суду відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Встановлено позивачу строк для надання суду відповіді на відзив на позов - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Повідомлено сторін, що додаткові письмові докази, клопотання, заяви, пояснення, необхідно подати у строк до 23.03.2026.

Копію ухвали суду доставлено електронних кабінетів сторін 20.02.2026 після 17-ї години, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

За приписами ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи викладене, копія ухвали вважається врученою сторонам 23.02.2026 (враховуючи вихідні дні).

05.03.2026 від відповідача надійшов відзив на позов, у якому відповідач підтвердив наявність заборгованості за період з 01.05.2023 по 31.01.2026 та не заперечує проти її сплати, але, оскільки відповідачем неодноразово пропонувалися позивачу варіанти вирішення питань та досудового врегулювання відповідач заперечує проти сплати понесених витрат на судовий збір та правничу допомогу.

Суд прийняв відзив до розгляду.

Відповідь на відзив від позивача не надходила.

Суд дійшов висновку, що наявних матеріалів достатньо для вирішення спору по суті.

Розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з цим відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 24.05.2016 в будинку 18 по вулиці Калнишевського в місті Запоріжжі створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Калнишевського 18 (далі позивач).

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України від 29.11.2001 № 2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Частиною першою статті 1 Закону України від 29.11.2001 № 2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що співвласниками багатоквартирного будинку є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

При цьому власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава (ч. 1 ст. 4 Закону України від 14.05.2015 № 417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.09.2019 №404/3 «Про виділ зі складу нежитлових приміщень, які перебувають у господарському віданні Комунального ремонтно-будівельного підприємства «Зеленбуд» в окремі об`єкти нерухомого майна» виділено зі складу житлового будинку №18 по вул. Калнишевського в окремий об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення №436 першого поверху (літ. А-10) загальною площею 65,3 кв.м., яке є об`єктом права комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя. Визначено Комунальному ремонтно-будівельному підприємству «Зеленбуд» (відповідачу), в господарському віданні якого перебувають нежитлові приміщення, здійснити заходи щодо проведення державної реєстрації права комунальної власності за територіальною громадою.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.04.2025 №424545954 Територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради є власником нежитлового приміщення №436 по вул. Калнишевського, буд. 18, м. Запоріжжя площею 65,3 кв.м.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №442669648 від 09.09.2025 за відповідачем зареєстровано 04.09.2025 право господарського відання щодо вказаного нежитлового приміщення.

Згідно з ч. 4 ст. 319, ч .1 ст. 322 Цивільного кодексу України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 10 Закону України від 29.11.2001 № 2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке є обов`язковим для всіх співвласників і може бути оскаржене в судовому порядку.

13.06.2021 загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Калнишевського 18 прийнято рішення, оформлене протоколом від 13.06.2021, про встановлення з 01.07.2021 розміру внеску на утримання будинку і прибудинкової території в розмірі 6,50 грн. (а саме: 5,88 грн. внесок на утримання будинку та 0,62 грн. вивезення ТПВ) за 1 метр квадратний площі квартири (нежитлового приміщення).

Таким чином, з 01.07.2021 розмір внеску на утримання будинку і прибудинкової території для нежитлового приміщення, яке перебуває в господарському віданні відповідача, складає: 6,50 грн. х 65,3 кв.м. = 424,45 грн.

У листі вих. №22 від 10.08.2023 позивач повідомив відповідачу, що ОСББ не надає співвласникам жодних послуг, у тому числі житлово-комунальних, тому відповідач має сплачувати внески згідно з Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» за особовим рахунком відповідача на розрахунковий рахунок ОСББ.

На цей лист відповідач направив позивачу з листом вих. №788 від 28.08.2023 пропозицію щодо підписання договору про сплату внесків (витрат) на утримання будинку та прибудинкової території.

Договір між сторонами укладено не було.

Предметом спору є стягнення з відповідача заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за період за період з 01.01.2023 по 31.01.2026 в сумі 14006,85 грн.

Відповідно до розрахунку позивача за період з січня 2023 року по січень 2026 року відповідачу нараховано внесків на суму 15704,65 грн. (37 місяців х 424,45 грн. на місяць). З них позивачем враховано оплату за травень 2023 року в сумі 1697,80 грн., а платіж у сумі 848,90 грн. повернуто позивачем відповідачу як помилково надісланий відповідно до його листа вих. №726 від 08.08.2023.

Таким чином, залишилась несплаченою заборгованість у сумі 14006,85 грн. за період з травня 2023 року по січень 2026 року, яка є предметом стягнення.

При цьому позивач визначає спірний період з 01.01.2023 по 31.01.2026, однак фактично з урахуванням оплати в сумі 1697,80 грн., розмір якої відповідає сумі внесків відповідача за чотири місяці, спірним періодом є травень 2023 січень 2026 року. Так, оплати здійснено відповідачем на підставі актів позивача:

- №013/2023 від 31.01.2023 (управління будинком за січень 2023 року) на суму 424,45 грн.,

- №023/2023 від 28.02.2023 (управління будинком за лютий 2023 року) на суму 424,45 грн.,

- №033/2023 від 31.03.2023 (управління будинком за березень 2023 року) на суму 424,45 грн.,

- №043/2023 від 30.04.2023 (управління будинком за квітень 2023 року) на суму 424,45 грн.

Отже, неоплаченим є період з травня 2023 року по січень 2026 року.

У відзиві на позов відповідач не заперечив проти цієї заборгованості, однак вважає, що він не мав підстав для її сплати за відсутності укладеного договору між сторонами та виставлених з боку позивача актів/рахунків для підтвердження витрат у бухгалтерському обліку відповідача.

Спірні правовідносини є господарськими та випливають із зобов`язань співвласника сплачувати внески на утримання спільного майна співвласників багатоквартирного будинку.

Приписами статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від Відповідача виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України від 29.11.2001 № 2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Статтею 17 Закону України від 29.11.2001 № 2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом платежі.

У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку (частина 6 статті 13 Закону України від 29.11.2001 № 2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, відповідач має заборгованість зі сплати внесків у сумі 14006,85 грн. за період з травня 2023 року по січень 2026 року.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач не надав доказів оплати заборгованості в сумі 14006,85 грн., суму заборгованості визнав.

Доводи відповідача про відсутність у відповідача підстав для спати внесків за відсутності укладеного між сторонами договору суд відхилив, оскільки чинне законодавство таких вимог не містить.

Законодавство визначає, що внески ОСББ не є житлово-комунальною послугою у розумінні вимог ч. 2 ст. 2 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», якою однозначно передбачено, що не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Згідно з ч. 6 ст. 22 Закону України від 29.11.2001 № 2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України від 29.11.2001 № 2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Відповідно до ч. ч. 5, 7, 8 ст. 10 Закону України від 29.11.2001 № 2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії.

Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.

Рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Калнишевського 18, оформлене протоколом від 13.06.2021, про встановлення з 01.07.2021 розміру внеску на утримання будинку і прибудинкової території не оскаржено та є чинним.

За приписами ч. 1 ст. 15 Закону України від 29.11.2001 № 2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Отже, правовою підставою для сплати внесків співвласником є рішення загальних зборів про встановлення розміру внеску.

Нежитлове приміщення №436 по вул. Калнишевського, буд. 18, м. Запоріжжя площею 65,3 кв.м перебуває в комунальній власності та знаходиться в господарському віданні відповідача.

Право господарського відання комунальним майном це речове право комунальних комерційних підприємств володіти, користуватися та розпоряджатися майном територіальної громади, закріпленим за ними власником (місцевою радою) для здійснення господарської діяльності

Отже, відповідач несе зобов`язання з утримання майна, закріпленого за ним на праві господарського відання та зобов`язаний сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території відповідно до рішення загальних зборів ОСББ. Вимога відповідача до позивача щодо укладання договору на сплату внесків не ґрунтується на нормах закону та не є обов`язковою для позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки відповідач порушив зобов`язання щодо сплати внесків у сумі 14006,85 грн. за період з травня 2023 року по січень 2026 року та не надав суду доказів оплати цієї заборгованості, позовні вимоги задоволені судом у повному обсязі.

Згідно з п. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позовна заява містить вимоги майнового характеру про стягнення 14006,85 грн. та подана в 2026 році.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року в розмірі 3328,00 грн.

Таким чином, судовий збір за розгляд позовної заяви про стягнення 14006,85 грн. складає 3328,00 грн. (мінімальна ставка).

За розгляд позовних вимог позивачем сплачено судовий збір у сумі 3328,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1664 від 16.02.2026 на суму 3328,00 грн. Судовий збір зараховано до Державного бюджету України.

За приписами ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд ухвалив повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, в сумі 1664,00 грн., а решту 50% відсотків суми судового збору в розмірі 1664,00 грн. стягнути з відповідача на корить позивача відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У позовній заяві було заявлено до стягнення витрати на професійну правничу допомогу, які станом на день звернення позивача до суду з позовом становили 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До позовної заяви додано копію договору позивача з Адвокатським бюро «Сергія Писаренка» від 01.02.2026, згідно з п. 4.1 якого розмір гонорару адвоката становить 1000,00 грн. за одну годину наданої правничої допомоги, якщо інше не передбачено умовами підписаної сторонами додаткової угоди.

Додатковою угодою №1 від 01.02.2026 до цього договору передбачено виконання Адвокатським бюро «Сергія Писаренка» на користь позивача претензійно-позовної діяльності із стягнення заборгованості з відповідача з погодинною оплатою гонорару в розмірі 1000,00 грн. за одну годину роботи адвоката.

Актом здачі-прийняття наданих послуг №1 від 16.02.2026 підтверджено надання Адвокатським бюро «Сергія Писаренка» позивачу правничої допомоги зі складання позовної заяви про стягнення боргу з відповідача - 5 годин роботи загальною вартістю 5000,00 грн.

Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг) від 16.02.2026 зазначені послуги включають аналіз матеріалів, нормативно-правових актів, що регулюють спірні відносини, судової практики, написання та оформлення позовної заяви.

Представництво інтересів позивача в даній справі здійснював адвокат Писаренко С.Ю. на підставі ордеру серії АР №1290125, виданого Адвокатським бюро «Сергія Писаренка».

Відповідно до рахунку №01 від 16.02.2026 позивачем оплачено на користь Адвокатського бюро «Сергія Писаренка» згідно з платіжною інструкцією №1663 від 16.02.2026 суму 10000,00 грн. за надання правничих послуг, у тому числі витрати в даній справі в розмірі 5000,00 грн.

Таким чином, витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. є підтвердженими.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач не подав клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу відповідно до ч. 4, 5 ст. 126 ГПК України.

Натомість відповідач просить покласти обов`язок сплати витрат на професійну правничу допомогу на позивача, оскільки відповідач намагався вирішити спір у позасудовому порядку, пропонував позивачу укласти договір на сплату внесків та наполягав на наданні позивачем документів, які можуть бути підтвердженням витрат відповідача у бухгалтерському обліку.

Оскільки позовні вимоги визнані судом обґрунтованими, а доводи відповідача щодо необхідності врегулювання спірних правовідносин договором та необхідності складання первинних документів як підстави для оплати внесків судом відхилені, суд ухвалив покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі 5000,00 грн., оскільки вони є документально підтвердженими та фактично понесеними.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 252, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального ремонтно-будівельного підприємства Зеленбуд (69063, м.Запоріжжя, вул. Базарна, буд. 7, ідентифікаційний код 05398390) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Калнишевського 18 (69124, м. Запоріжжя, вул.Калнишевського, буд. 18, ідентифікаційний код 40503069) заборгованість з обов`язкових платежів (внесків) з утримання та технічного обслуговування багатоквартирного будинку та прибудинкової території за період з травня 2023 року по січень 2026 року в розмірі 14006,85 грн. (чотирнадцять тисяч шість грн. 85 коп.), витрати зі сплати судового збору в сумі 1664,00 грн. (одна тисяча шістсот шістдесят чотири грн. 00 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.).

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Повернути з Державного бюджету України на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Калнишевського 18 (69124, м. Запоріжжя, вул.Калнишевського, буд. 18, ідентифікаційний код 40503069) суму судового збору в розмірі 1664,00 грн. (одна тисяча шістсот шістдесят чотири грн. 00 коп.), сплаченого платіжною інструкцією №1664 від 16.02.2026 на суму 3328,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено та підписано 21.04.2026.

Суддя М.В. Мірошниченко