РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.03.2026Справа № 910/16135/24

За позовомКорюківської міської ради
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Промгаз сіті"
провизнання угод недійсними та про стягнення 18070,00 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Луцька Ю.М.

Представники сторін:

від позивачане з`явилися
від відповідачаСеребряник О.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Корюківська міська рада звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгаз сіті", в якому просить суд:

- визнати недійсною додаткову угоду від 15.09.2022 №1 щодо внесення змін та доповнень до договору постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2021 №1, укладеного між Корюківською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промгаз сіті";

- визнати недійсною додаткову угоду від 29.09.2022 №2 щодо внесення змін та доповнень до договору постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2021 №1, укладеного між Корюківською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промгаз сіті";

- визнати недійсною додаткову угоду від 03.10.2022 №3 щодо внесення змін та доповнень до договору постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2021 №1, укладеного між Корюківською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промгаз сіті";

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгаз сіті" безпідставно отримані кошти в сумі 18070,00 грн на користь місцевого бюджету Корюківської міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ініціював укладення оспорюваних додаткових угод в порушення вимог п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" та п.4 ч.3 ст.57 Закону України "Про ринок електричної енергії", а відтак є підстави для визнання зазначених правочинів недійсними та повернення безпідставно сплачених коштів у сумі 18070,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 у справі №910/16135/24 позовну заяву залишено без руху.

Позивачем у строк, встановлений судом, усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2025 відкрито провадження у справі №910/16135/24, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 11.03.2025, встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 20 днів з дня вручення даної ухвали.

21.02.2025 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив. Серед іншого відповідач зазначив, що при укладенні оскаржуваних додаткових угод до договору, як постачальник, так і споживач електричної енергії виходили з принципу правової визначеності та керувалися, у тому числі, судовою практикою Верховного Суду, викладеною у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05.07.2021 у справі №826/11063/17, при цьому ані позивач, ані відповідач не могли спрогнозувати, що в подальшому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 відійде від позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 05.07.2021 у справі №826/11063/17, а відповідач буде вимушений нести цивільно-правову відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері публічних закупівель, яка не передбачена Законом України "Про публічні закупівлі" для учасника публічних закупівель.

28.02.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він проти тверджень відповідача, викладених у відзиві на позов, заперечив.

10.03.2025 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №910/16135/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великої Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

10.03.2025 від позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання 11.03.2025 без участі його представника.

У підготовчому засіданні 11.03.2025 розгляд клопотання відповідача про зупинення провадження у справі суд відклав до наступного підготовчого засідання та оголосив перерву у підготовчому засіданні до 01.05.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2025 повідомлено позивача про оголошення перерви у підготовчому засіданні до 01.05.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.05.2025 зупинено провадження у справі №910/16135/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великої Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

04.12.2025 від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, мотивоване тим, що справа №920/19/24 розглянута Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 поновлено провадження у справі №910/16135/24, призначено підготовче засідання у справі на 21.01.2026, зобов`язано сторін надати письмові пояснення щодо предмету спору з урахуванням висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі №920/19/24.

14.01.2026 від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

21.01.2026 від відповідача надійшли письмові пояснення по справі та клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи.

У підготовчому засіданні 21.01.2026 представник відповідача відкликала клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи, тому вказане клопотання суд залишив без розгляду. Письмові пояснення відповідача суд прийняв до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.02.2026.

12.02.2026 від позивача надійшла заява про проведення засідання 25.02.2026 без участі його представника.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 25.02.2026 оголошено перерву до 11.03.2026, про що позивача повідомлено відповідною ухвалою суду.

05.03.2026 від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, які судом долучено до матеріалів справи.

Представник позивача у судове засідання 11.03.2026 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.03.2026 проти заявлених позовних вимог заперечив.

У судовому засіданні 11.03.2026 судом оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення, вступну та резолютивну частину якого буде проголошено 11.03.2026 після оголошеної перерви.

В судовому засіданні 11.03.2026 на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

За результатами процедури проведення відкритих торгів UA-2021-11-18-003609-а 28.01.2020 між Корюківською міською радою (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промгаз сіті" (постачальник) укладено договір №1 про постачання електричної енергії споживачу (договір), який є публічним договором приєднання, встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням ст.ст.633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору (п.1.1).

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (зі змінами) (далі - ПРРЕЕ) та є однаковими для всіх споживачів (п.1.2 договору).

За цим договором постачальник продає електричну енергію за предметом закупівлі: Електрична енергія, 09310000-5 Електрична енергія за ДК 021:2015 Єдиного закупівельного словника (країна походження товару - Україна) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, включно з тарифом на послуги з передачі електричної енергії, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п.2.1 договору).

Загальний обсяг товару за цим договором 456000 кВт/год (п.2.2 договору).

Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії (п.2.3 договору).

Згідно п.3.1 договору закупівля здійснюється на 2022 рік. Строк поставки товару з 1 січня 2022 року по 1 грудня 2022 року включно.

Пунктом 3.2 договору визначено місце поставки товару: населені пункти Корюківської міської ради за місцем розташування об`єктів замовника (перелік об`єктів згідно додатку 2 до договору).

Згідно п.5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору. За рахунок коштів місцевого бюджету. Загальна вартість цього договору складає 1668960,00 грн з ПДВ.

Інформація про діючу ціну електричної енергії має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до початку її застосування із зазначенням порядку її формування (п.5.3 договору).

Відповідно до п.5.5 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Споживач має право отримувати електричну енергію на умовах, зазначених у цьому договорі (п.п.2 п.6.1 договору).

Згідно п.13.1 договору він вважається укладеним та дійсним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (у разі наявності) та набуває чинності з 01.01.2022 і діє до 31.12.2022, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання. Зобов`язання по договору виникають при наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань на 2022 рік.

Постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов договору споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Постачальник зобов`язаний повідомити споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику, якщо споживач не приймає нові умови (п.13.2 договору).

За змістом п.13.8 договору зміни до цього договору можуть бути внесені у випадках, передбачених згідно ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VI від 25.12.2015 зі змінами (з урахуванням нової редакції Закону від 19.09.2019). Істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії, покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Згідно додатку №3 до договору ціна електричної енергії складає 3,66 грн з ПДВ, загальний обсяг постачання електричної енергії 456000 кВт/год.

В подальшому, між сторонами були укладені додаткові угоди №№1, 2, 3 до договору про постачання електричної енергії №1 від 28.12.2021, якими вносились зміни, зокрема, в додаток №3 договору (комерційна пропозиція).

Додатковою угодою №1 від 15.09.2022 до договору, дію якої розповсюджено на правовідносини сторін, що виникли з 01.08.2022, сторонами погоджено ціну за 1 кВт/год електричної енергії на суму 3,816744 з ПДВ та визначено загальний обсяг постачання електричної енергії у кількості 437273 кВт/год. Підставою для укладення зазначеної додаткової угоди до договору став лист відповідача №0109/23 від 01.09.2022, в якому позивача повідомлено, що середньозважена вартість електричної енергії зросла, у зв`язку з чим запропоновано змінити ціну електричної енергії шляхом укладення додаткової угоди. До вказаного листа відповідачем додано цінову довідку Харківської торгово-промислової палати №582/22 від 01.09.2022.

Додатковою угодою №2 від 29.09.2022 до договору, дію якої розповсюджено на правовідносини сторін, що виникли з 01.09.2022, сторонами погоджено ціну за 1 кВт/год електричної енергії на суму 4,16 з ПДВ та визначено загальний обсяг постачання електричної енергії у кількості 401192 кВт/год. Підставою для укладення зазначеної додаткової угоди до договору став лист відповідача №2009/28 від 20.09.2022, в якому позивача повідомлено, що середньозважена вартість електричної енергії зросла, у зв`язку з чим запропоновано змінити ціну електричної енергії шляхом укладення додаткової угоди. До вказаного листа відповідачем додано цінову довідку Харківської торгово-промислової палати №624/22 від 13.09.2022.

Додатковою угодою №3 від 03.10.2022 до договору, дію якої розповсюджено на правовідносини сторін, що виникли з 11.09.2022, сторонами ціна за 1 кВт/год електричної енергії на суму 4,48 з ПДВ та визначено загальний обсяг постачання електричної енергії у кількості 372535 кВт/год. Підставою для укладення зазначеної додаткової угоди до договору став лист відповідача №2809/21 від 28.09.2022, в якому позивача повідомлено, що середньозважена вартість електричної енергії зросла, у зв`язку з чим запропоновано змінити ціну електричної енергії шляхом укладення додаткової угоди. До вказаного листа відповідачем додано цінову довідку Харківської торгово-промислової палати №684-1/22 від 26.09.2022.

Додатковою угодою №4 від 14.12.2022 до договору сторонами погоджено загальну суму договору у розмірі 553711,00 грн з ПДВ.

Додатковою угодою №5 від 14.12.2022 до договору сторонами сторони достроково розірвали договір з 20.11.2022.

За результатами виконання цього договору, між сторонами складено та підписано без заперечень та зауважень акти прийому-передачі електроенергії від 29.03.2022 №ПГС00000205 за січень 2022 року (з 16.01.2022 по 31.01.2022) в об`ємі 46,043 МВт/год на загальну суму 168517,38 грн з ПДВ, від 23.03.2022 №ПГС00000194 за лютий 2022 року (з 01.02.2022 по 25.02.2022) в об`ємі 58,000 МВт/год на загальну суму 212280,00 грн з ПДВ, від 11.04.2022 №ПГС00000294 за березень 2022 року в об`ємі 2,309 МВт/год на загальну суму 8450,94 грн з ПДВ; від 16.05.2022 №584 за квітень 2022 року в об`ємі 3,720 МВт/год на загальну суму 13615,20 грн з ПДВ, від 13.06.2022 №895 за травень 2022 року в об`ємі 3,646 МВт/год на загальну суму 13344,36 грн з ПДВ, від 11.07.2022 №974 за червень 2022 року в об`ємі 2,812 МВт/год на загальну суму 10291,92 грн з ПДВ, від 11.08.2022 №1045 за липень 2022 року в об`ємі 3,769 МВт/год на загальну суму 13794,54 грн з ПДВ, від 16.09.2022 №1240 за серпень 2022 року в об`ємі 4,251 МВт/год на загальну суму 16224,98 грн з ПДВ, від 13.10.2022 №ПГС00000985 за вересень 2022 року в об`ємі 4,579 МВт/год на загальну суму 20041,60 грн з ПДВ, від 08.11.2022 №1505 за жовтень 2022 року в об`ємі 12,332 МВт/год на загальну суму 55247,36 грн з ПДВ, від 08.12.2022 №1538 за листопад 2022 року в об`ємі 4,889 МВт/год на загальну суму 21902,72 грн з ПДВ.

Корюківською міською радою на рахунок відповідача було перераховано кошти на загальну суму 553711,00 грн за загальний об`єм поставленої електричної енергії у кількості 146350 кВт/год, згідно платіжних доручень копії яких наявні в матеріалах справи та оглянуті судом.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано лист від 18.06.2024 №671/04-03 про повернення надмірно сплачених коштів, однак відповіді на цей лист відповідач не надав.

Листом від 15.10.2024 №1201/04-03 позивач звернувся до відповідача з пропозицією досудового врегулювання спору, у відповідь на який відповідач вказав про відсутність підстав для повернення сплачених позивачем коштів.

Як стверджує позивач, відповідач ініціював укладення додаткових угод №1-№3 до договору в порушення вимог п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" та п.4 ч.3 ст.57 Закону України "Про ринок електричної енергії", а відтак вищезазначені додаткові угоди підлягають визнанню недійсними, та, як наслідок, є підстави для повернення безпідставно сплачених бюджетних коштів.

У свою чергу, відповідач проти позову заперечив.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, господарський суд зазначає про таке.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли відносини з публічних закупівель за державні кошти, правові та економічні засади здійснення яких врегульовані Законом України "Про публічні закупівлі" (Закон).

Оскільки спірні відносини між сторонами по справі виникли у 2022 році, то до них застосовуються відповідні положення Закону в редакції, чинній на час укладення оспорюваних угод.

Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Положеннями ст.5 Закону визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Згідно ч.4, п.2 ч.5 ст.41 Закону умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

З матеріалів справи слідує, що внаслідок послідовного укладення протягом вересня, жовтня 2022 року додаткових угод до договору сторони збільшили ціну за одиницю товару з 3,66 грн до 4,48 грн за 1 кВт/год або на 22,4%.

Таким чином, умовами вищевказаних додаткових угод до договору про постачання електричної енергії споживачу №1 від 28.12.2021 було перевищено ціну товару від змісту тендерної пропозиції більше ніж на 10%, що суперечить ч.4, п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Згідно з роз`ясненням Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №3302-06/34307-06 "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" від 27.10.2016 внесення змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим. Перелік органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, не є вичерпним.

Отже, для прийняття рішення про збільшення ціни товару у замовника повинні бути обґрунтовані підстави, зокрема, надані постачальником підтвердження (довідка, експертний висновок) компетентних органів (установ, організацій) про підвищення цін на ринку відповідної продукції.

Підставою для внесення змін до договору та укладення додаткових угод стали надані відповідачем цінові довідки Харківської торгово-промислової палати №582/22 від 01.09.2022, №624/22 від 13.09.2022, №684-1/22 від 26.09.2022.

Указані довідки свідчать про середньозважену ціну на РДН в ОЕС України, а не про коливання (збільшення чи зменшення ціни товару на ринку) за період з дати укладення договору до дати укладання додаткових угод до договору.

За таких обставин, вищевказані довідки Харківської торгово-промислової палати не підтверджують коливання ціни на електричну енергію впродовж періоду вересня, жовтня 2022 року.

Укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар за відсутності підстав для цього, визначених Законом, тим самим спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання договору.

Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону.

Будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст.13 Цивільного кодексу України).

Згідно з правилами ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України).

Частиною 3 ст.215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (абз.1 ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у ст.203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх і непрацездатних дітей.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон України "Про публічні закупівлі" не містить виключень з цього правила.

Отже, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Так, ст.652 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону України "Про публічні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Суд зазначає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для замовника умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість всім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги.

Отже, перемога у тендері (закупівля за кошти місцевого бюджету) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення на 22,4% шляхом так званого "каскадного" укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку постачальника.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19.

У постанові від 21.11.2025 по справі №920/19/24 Велика Палата Верховного Суду зазначає, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо. Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору. При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції). Як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього. Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Законом не передбачено форму/вигляд інформації щодо такого коливання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24 виходила з того, що спеціальним законодавством у сфері публічних закупівель не визначено певний орган чи особу, яку законодавець наділив би повноваженнями надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку. Під час визначення щодо доказів на підтвердження коливання ціни товару на ринку слід виходити як з аналізу норм чинного законодавства щодо повноважень та функцій суб`єктів надання такої інформації (наприклад, до цих суб`єктів можна віднести, Державну службу статистики України, на яку постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку, Державне підприємство "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків", яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові/товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; ТПП України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації тощо), так і положень щодо доказів, які закріплені у главі 5 розділу І Господарського процесуального України. Таким чином, з-поміж іншого, довідки, експертні висновки ТПП України тощо можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Втім судам у порядку ст.86 Господарського процесуального України слід їх досліджувати та оцінювати за критеріями належності, допустимості, достовірності, вірогідності з точку зору саме факту коливання ціни на товар.

Також, у постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24 Велика Палата Верховного Суду вказує, що зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10% не допускається, у тому числі і у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24, суд дійшов висновку, що надані відповідачем документи, в т.ч. цінові довідки Харківської торгово-промислової палати не містять доказів на підтвердження пропорційного зростання ціни на товар на ринку з урахуванням дії попередньої угоди, а дії сторін щодо підвищення ціни за товар шляхом укладення ряду додаткових угод суперечить меті Закону України "Про публічні закупівлі".

Зокрема, такі дії нівелюють інститут публічних закупівель, як засіб забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвитку добросовісної конкуренції, оскільки, якщо виходити з тлумачення сторонами п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" при укладенні додаткових угод, то ціну за товар можна збільшувати необмежену кількість разів.

Таким чином, додаткові угоди від 15.09.2022 №1, від 29.09.2022 №2, від 03.10.2022 №3 щодо внесення змін та доповнень до договору постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2021 №1, якими ціну товару поступово збільшено на 22,4% від ціни визначеної договором, укладені з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", в цілому вказують на каскадне підняття постачальником ціни, що свідчить про порушення принципів максимальної економії, ефективності та пропорційності, що передбачені ч.1 ст.5 Закону України "Про публічні закупівлі", підлягають визнанню недійсними.

Недійсність додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються договором. Відтак і поставка товару, і його оплата мала здійснюватися сторонами відповідно до умов укладеного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п.1 ч.3 ст.1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Оскільки додаткові угоди до договору є недійсними та не породжують правових наслідків, ціна за електричної енергії за 1 кВт/год, що має застосовуватися при взаєморозрахунках між сторонами за договором, складає 3,66 грн з ПДВ.

За результатами виконання умов договору відповідач поставив, а позивач отримав 146350 кВт/год електричної енергії, а отже вартість такого товару становить 535641,00 грн.

Однак позивач за вказаний обсяг електричної енергії сплатив відповідачу 553711,00 грн.

Таким чином, грошові кошти в сумі 18070,00 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, а тому відповідач в силу приписів ст.ст.216, 1212 Цивільного кодексу України зобов`язаний повернути їх потерпілій стороні, якою у даному випадку є позивач.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо наявності підстав для задоволення позову.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсною додаткову угоду від 15.09.2022 №1 щодо внесення змін та доповнень до договору постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2021 №1, укладеного між Корюківською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промгаз сіті".

3. Визнати недійсною додаткову угоду від 29.09.2022 №2 щодо внесення змін та доповнень до договору постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2021 №1, укладеного між Корюківською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промгаз сіті".

4. Визнати недійсною додаткову угоду від 03.10.2022 №3 щодо внесення змін та доповнень до договору постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2021 №1, укладеного між Корюківською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промгаз сіті";

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгаз сіті" (04070, місто Київ, вул.Сагайдачного Петра, будинок 25Б, офіс 203, ідентифікаційний код 41559270) безпідставно отримані кошти в сумі 18070 (вісімнадцять тисяч сімдесят) грн 00 коп. на користь місцевого бюджету Корюківської міської ради.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгаз сіті" (04070, місто Київ, вул.Сагайдачного Петра, будинок 25Б, офіс 203, ідентифікаційний код 41559270) на користь Корюківської міської ради (15300, Чернігівська обл., м.Корюківка, вул.Бульварна, будинок 6, ідентифікаційний код 04061760) витрати по сплаті судового збору на суму 9689 (дев`ять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн 60 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.04.2026

Суддя Ю.М.Смирнова