ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2026 Справа № 917/2371/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О. М., секретар судового засідання Сьомкіна А. В., розглянувши справу № 917/2371/25

за позовною заявою Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", вул. Пилипа Орлика, 40 А, м. Полтава, 36020

до відповідача Обслуговуючого кооперативу "ГОРЯНКА", вул. Нова 1Г, с. Гора, Полтавський район, Полтавська область, 38752

про стягнення 332 277,66 грн заборгованості,

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

29.12.2025 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" до Обслуговуючого кооперативу "ГОРЯНКА" про стягнення 332 277,66 грн заборгованості за договором №2208-7 з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 06.11.2024 року (вх. № 2473/25).

Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2025 року призначення судді не відбулось у зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи № 917/2371/25 між суддями справу передано на розгляд судді Тимощенко О. М.

Ухвалою від 15.01.2026 року суд прийняв позов до розгляду й відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), а також встановив сторонам строки для подачі заяв по суті справи.

20.01.2026 року до суду від позивача надійшла заява (вх. №574), відповідно до якої останній повідомив, що заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не вживались.

Також 26.01.2026 року до суду від позивача надійшли додаткові пояснення (вх. №904), відповідно до яких зазначено, що у позовній заяві була допущена описка (технічна помилка) відносно зазначення постанов НКРЕКП, відповідно до яких встановлювалися тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення у 2024-2025 роках для КП ПОР "Полтававодоканал". Заборгованість, яка вказана у позовній заяві та яка утворилася у період 2024-2025 рр., розраховувалася виходячи з тарифів, зазначених у додаткових поясненнях.

11.02.2026 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 1761), в якому останній просив відмовити в задоволені заявлених позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив:

- позивач вірно зазначає, що з червня 2025 р. відповідачу були нараховані суми за послуги з централізованого водопостачання - 440 134,10 грн, що підтверджується відповідними рахунками (№6330-06 за червень 2025 року від 25.06.2025 - 87692,50 грн, №6330-07 за липень 2025 року від 28.07.2025 - 84352,82 грн, №6330-08 за серпень 2025 року від 27.08.2025 80040,43 грн, №6330-09 за вересень 2025 року від 26.09.2025 - 72453,22 грн, №6330-10 за жовтень 2025 року від 29.10.2025 - 64087,82 грн, №6330-11 за листопад 2025 року від 27.11.2025 - 51507,31 грн). При цьому відповідач не погоджується з обсягом перерахованих відповідачем коштів на користь позивача, так як відповідно до даних реєстру

позивача (додаток №11 до позову) в червні та липні 2025 року за послуги водопостачання за червень 2025 року підприємством позивача було отримано грошові кошти у загальному суму у розмірі 141 900,00 грн, а саме: 02.06.2025 року - 12 900,00 грн, 13.06.2025 року - 17 000,00 грн, 16.06.2025 року - 15 000,00 грн, 21.06.2025 року -12 000,00 грн, 26.06.2026 року - 5 000,00 грн, 12.07.2025 року - 34 000,00 грн, 21.07.2025 року - 28 000,00 грн, 28.08.07.2025 року - 18 000,00 грн;

- позивач зазначає, що грудні 2025 року ОК "ГОРЯНКА" за послуги водопостачання було сплачено грошові кошти у розмірі 23 507,31 грн. Дійсно, на час подання позову 26.12.2025 року ОК "Горянка" було сплачено грошові кошти за листопад 2025 року у розмірі 23 507,31 грн, але в подальшому рахунок за листопад 2025 року №6330-11 від 27.11.2025 року на суму 51507,31 грн був повністю оплачений (платіжні інструкції №6330-67 від 29.12.2025 р. на суму 4 000,00 грн, №6330-68 від 05.01.2026 р. на суму 9 000,00 грн, №6330-69 від 07.01.2026 р. на суму 4 000,00 грн, №6330-70 від 07.01.2026 р. на суму 2 000,00 грн, №6330-71 від 08.01.2026 р. на суму 3 000,00 грн, №6330-72 від 12.01.2026 р. на суму 6 000,00 грн). Загальна сума доплачених коштів по рахунку №6330-11 за листопад 2025 року станом на 12.01.2026 року складає 51 507,31 грн (23 507,31 грн сума коштів оплачений станом на 26.12.2025 р. + 28 000,00 грн. станом на 12.01.2026 р.).

- з метою закриття боргу за вересень 2025 року ОК "ГОРЯНКА" 06.02.2025 року платіжною інструкцією №6330-80 від 06.02.2026 року був сплачений борг у розмірі 2 000,00 грн;

- твердження позивача про те, що відповідачем не підписаний та не повернутий акт звірки станом на 16.05.2025 року не відповідає дійсності, так як такий акт до ОК "Горянка" не надходив і позивачем не додано жодного доказу надсилання такого акту;

- з сумою нарахованої пені відповідач категорично не погоджується. До позову не додано детального розрахунку суми пені, як цього вимагає п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України. В тексті позовної заяви та в додатку до нього за №14 "Розрахунок ціни позову" не міститься детального розрахунку. З наявних розрахунків не видно, з якої суми, за який період та який відсоток нараховувалась пеня;

- позивач може просити суд стягнути пеню з ОК "ГОРЯНКА" в межах строку позовної давності тільки з 26.12.2024 року;

- в позовній заяві представник позивача здійснює посилання на норми Господарського кодексу України, який на час подання позовної заяви є таким, що втратив чинність.

12.02.2026 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №1866), відповідно до якої позивач зазначив наступне:

- дійсно, починаючи з 29.12.2025 року, відповідач почав сплачувати заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Станом на 11.02.2025 року несплаченою залишилася частина боргу за рахунком від 25.06.2025 року, яка складає 5 636,35 грн. Відповідач почав сплачувати заборгованість вже після того, як позов був поданий до суду;

- п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України вимагає обґрунтованого (а не детального) розрахунку ціни позову, а не пені - однієї із складових ціни позову. Розрахунок ціни позову обґрунтований відповідними рахунками, як того вимагає стаття 162 ГПК України. Детальний розрахунок суми пені знаходиться не в розрахунку ціни позову, а в рахунках на оплату пені, які надані до суду разом з позовною заявою. В наданих до суду рахунках по сплаті пені міститься вся необхідна інформація. Крім того, в цих рахунках по сплаті пені зазначений номер та дата договору, за яким рахунком створилась прострочена заборгованість (дата виставленого рахунку), дата оплати, сума оплати, а також інші необхідні відомості, що спростовують твердження відповідача про відсутність детального розрахунку пені;

- щодо посилання відповідача на п.8.2. договору №2208-7 від 08.11.2019 року та п.п.6.1.2 договору №2208-7 від 06.11.2024 року (щодо обмеження суми пені 100% від загальної суми боргу), необхідно зазначити, що ця умова позивачем виконана. Сума заявленої до стягнення пені не перевищує 100% від суми простроченого платежу;

- норми Господарського кодексу України зазначені в позові продубльовані відповідними нормами Цивільного кодексу України; Господарський кодекс України діяв до серпня 2025 року, тобто саме ним регулюються спірні правовідносини сторін у цій справі, які виникли з лютого 2024 року до серпня 2025 року.

- позивач просив закрити провадження в частині стягнення з ОК "ГОРЯНКА" на користь КП ПОР "Полтававодоканал" заборгованості з оплати послуг централізованого водопостачання у розмірі 30 000,00 грн у зв`язку з оплатою боргу відповідачем після пред`явлення позову до суду; також просив стягнути з відповідача заборгованість з оплати послуг централізованого водопостачання у розмірі 5636,35 грн, заборгованість з оплати пені у розмірі 296641,31 грн за період лютий 2024 року-листопад 2025 року.

17.02.2026 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (вх. №2119), відповідно до яких:

- до 28.08.2025 року до спірних правовідносин застосовувались норми ГК України. Відповідно до норм ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Тобто станом на 28.08.2025 року позивач міг заявити вимоги щодо стягнення пені лише за шість останніх місяців, тобто тільки з 28.02.2025 року. Починаючи з 29.08.2028 року до спірних правовідносин стосовно стягнення пені почали застосовуватись норми ЦК України, які вже діяли станом на день подання позову. Так, згідно з п. 1 ч. 2 ст.258 ЦК України до стягнення пені (неустойки) застосовується спеціальна скорочена позовна давність в один рік. Тобто позивач при поданні позову міг подавати вимогу про стягнення пені не більше ніж за один рік, а саме відповідно до поданого позову:

1. по рахунку 6330-07/П за липень 2025 року від 28.07.2025 - періоди нарахування пені з 10.02.2025 по 12.02.2025, з 13.02.2025 по 17.02.2025, з 18.02.2025 по 09.03.2025, з 10.03.2025 по 17.03.2025, з 18.03.2025 по 23.03.2025, з 24.03.2025 по 27.04.2025, з 10.04.2025 по 27.04.2025, з 28.04.2025 по 13.05.2025, з 14.05.2025 по 20.05.2025, з 10.05.2025 по 20.05.2025, з 21.05.2025 по 01.06.2025, з 10.06.2025 по 12.06.2025, з 13.06.2025 по 15.06.2025, з 16.06.2025 по 20.06.2025 та з 21.06.2025 по 25.06.2025. Сума пені 43 544,25 грн;

2. по рахунку 6330-08/П за серпень 2025 року від 27.08.2025 - періоди нарахування пені з 10.07.2025 по 11.07.2025, з 12.07.2025 по 20.07.2025, з 21.07.2025 по 27.07.2025, з 28.07.2025 по 31.07.2025. Сума пені 8 236,03 грн;

3. по рахунку 6330-09/П за вересень 2025 року від 26.09.2025 - періоди нарахування пені з 01.08.2025 по 31.08.2025, з 10.08.2025 по 20.08.2025 та з 21.08.2025 по 31.08.2025. Сума пені 14756,54 грн;

4. По рахунку 6330-10/П за жовтень 2025 року від 29.10.2025 - періоди нарахування пені з 01.09.2025 по 30.09.2025, з 01.09.2025 по 01.09.2025, з 10.09.2025 по 15.09.2025 та з 16.09.2025 по 30.09.2025. Сума пені 10753,98 грн;

5. По рахунку 6330-11/П за листопад 2025 року від 27.11.2025 - періоди нарахування пені з 01.10.2025 по 17.10.2025, з 01.10.2025 по 02.10.2025, з 03.10.2025 по 12.10.2025, з 10.10.2025 по 13.10.2025, з 14.10.2025 по 22.10.2025 та з 23.10.2025 по 31.10.2025. Сума пені 15209,13 грн. Максимально можлива сума пені, яку позивач може вимагати сплатити в межах строку позовної давності складає 92 499,93 грн.

- відповідачем сплачено заборгованість у розмірі 5 636,35 грн по рахунку №6330-06 від 25.06.2025 року (платіжна інструкція № 6330-84 від 16.02.2026 року).

03.03.2026 року до суду від позивача надійшла заява (вх. №2841), відповідно до якої останній повідомив, що станом на 03.03.2026 року частина боргу за послуги водопостачання за рахунком від 25.06.2025 року у розмірі 5 636,35 грн сплачена відповідачем. Враховуючи зазначене, позивач просив закрити провадження в частині стягнення з відповідача на користь КП ПОР "Полтававодоканал" заборгованості з оплати послуг централізованого водопостачання у розмірі 35 636, 35 у зв`язку з оплатою боргу відповідачем після пред`явлення позову до суду.

У частині 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 ГПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Рішення та постанови ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Суд також зазначає, що з урахуванням умов воєнного стану в Україні, загальної ситуації в Україні та особливого режиму роботи суду, спрямованого на необхідності збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, суд здійснює розгляд справи №917/2371/25 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

08.11.2019 року між Комунальним підприємством Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (далі - позивач, виконавець) та Обслуговуючим кооперативом "ГОРЯНКА" (далі - відповідач, споживач) укладено Договір №2208-7 на надання послуг з централізованого водопостачання (далі - договір 1, а. с. 8 - 10), відповідно до п. 2.1. якого виконавець зобов`язується надавати споживачу послуги з централізованого водопостачання, а споживач зобов`язується оплачувати послуги в порядку і умовах, визначених договором та діючим законодавством.

Відповідно до умов договору 1 сторони також домовились, що:

- об`єкти споживача, на які надаються послуги за договором, знаходяться за адресою Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Гора, вул. Нова, 1 Г (пункт 2.2. договору 1, Додаток № 1);

- надання послуг здійснюється виконавцем в межах добових, місячних та річних норм централізованого водопостачання, які визначені відповідно до розрахунку об`ємів послуг (Додаток № 3 до Договору) (п. 3.1. договору 1);

- оплата послуг здійснюється споживачем відповідно до тарифів, діючих на момент отримання послуг, затверджених органом, уповноваженим на це законодавством України. У випадку зміни тарифів, оплата послуг здійснюється споживачем по новим тарифам без зміни інших умов договору. Зміна тарифів відбувається з моменту набуття чинності відповідного рішення такого уповноваженого органу (п. 4.1. договору1);

- до 20 числа розрахункового місяця споживач надає виконавцю Звіт про показники приладу обліку Розрахункового місяця за формою, визначеною в додатку 4 договору. У разі ненадання Звіту про показники обліку у встановлені цим пунктом строки обсяги послуг визначаються відповідно до п. 3.9. договору. Виходячи з даних Звіту про показники приладу обліку розрахункового місяця наданих споживачем виконавцю. Виконавець визначає об`єм наданих споживачем послуг за Розрахунковий місяць (п. 4.2. договору 1);

- розрахунок по оплаті послуг за розрахунковий місяць повинен бути проведений споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок виконавця до 25 числа розрахункового місяця. У платіжному дорученні споживач повинен в призначенні платежу зазначити розрахунковий місяць, за який проводиться оплата, а також номер та дату договору. У разі відсутності у платіжному дорученні цих даних, така оплата зараховується виконавцем в наступній послідовності: а) оплата пені, інфляції та 3 % річних (за наявністю); б) погашення боргових зобов`язань (за наявністю); в) оплата поточних платежів; г) передплата (відповідно до п.4. 4 Договору) (п. 4.3. договору 1);

- не пізніше 25 числа розрахункового місяця споживач зобов`язаний здійснити оплату послуг за наступний розрахунковий місяць в сумі, яка дорівнює 50 (п`ятдесят) % розміру оплати послуг, виходячи із об`єму спожитих споживачем послуг у розрахунковому місяці (п. 4.4. договору 1);

- нарахування по актам порушень та обстежень, пеня, плата за скид понаднормативних забруднень та інші платежі, оформлені розрахунками, здійснюється споживачем до 25 числа розрахункового місяця. Після визначення об`єму наданих споживачем послуг за Розрахунковий місяць, споживач повинен самостійно отримати рахунок на оплату послуг у виконавця (п. 4.5. договору1);

- споживач зобов`язаний оплачувати вчасно, у встановлений договором строк, послуги та інші нарахування згідно умов договору та законодавства (п.п. 7.2.1. п. 7.2. договору 1);

- у разі невиконання вимог пунктів 4.3., 4.4. договору, споживач зобов`язаний сплатити виконавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу, відповідно до Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" від 20.05.1999 р. № 686-XIV (п. 8.2. договору 1);

За умовами пункту 9.1. договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками, і в частині надання послуг діє до 31 грудня 2019 року, а в частині оплати послуг - до повного виконання. Договір вважається щороку продовженим, якщо однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду не пізніше ніж за один місяць.

Відповідно до додатку № 3 до договору 1 місячна норма водопостачання складала 11 193,33 м3 (а. с. 12).

Відповідно до Додатку №5 Акту про прийняття до розрахунків приладів обліку води за спірною адресою встановлені та прийняті та опломбовані для проведення розрахунків відповідні прилади обліку (а. с. 13).

06.11.2024 року між сторонами був переукладений Договір № 2208-7 з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - договір № 2, а. с. 14 - 18), відповідно до пункту 2.1. якого виконавець зобов`язується надавати споживачу послуги з централізованого водопостачання, а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства у порядку, строки та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору 2 сторони також домовились, що:

- об`єкти споживача, на які надіються послуги за договором та їх адреси визначені в додатку №1 до договору (п. 2.2 договору 2);

- тарифи на послуги встановлюються уповноваженими законом державними органами відповідно до закону та становлять: на послугу з централізованого водопостачання 27,756 грн за 1 куб. метр з урахуванням ПДВ. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну тарифів на послуги виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачам із зазначенням рішення відповідних органів. У разі зміни тарифів у період дії договору нові тарифи застосовуються з моменту їх введення в дію без внесення додаткових змін до договору (п. 3.1. договору 2);

- плата за послугу складається з: 1) плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства; 2) плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України. Плата за абонентське обслуговування для споживачів послуг з централізованого водопостачання становить - 15,00 грн з урахуванням ПДВ та по кожному об`єкту окремо.

У разі зміни розміру плати за абонентське обслуговування у період дії договору, нова плата за абонентське обслуговування застосовується з моменту її введення в дію без додаткових змін до договору (п. 3.2 договору 2);

- надання послуг здійснюється виконавцем в межах місячних норм централізованого водопостачання, які визначені відповідно до Розрахунку об`ємів послуг (Додаток № 3 Договору) (п. 4.1. договору № 2);

- 25 числа розрахункового місяця споживач надає виконавцю звіт про показники приладів обліку розрахункового місяця за формою, визначено в додатку №4 до договору. Виходячи з даних звітів про показники приладів обліку розрахункового місяця, наданих споживачем виконавцю, виконавець визначає об`єм наданих споживачу послуг за розрахунковий місяць. після визначення об`єму наданих споживачу послуг за розрахунковий місяць. Після визначення об`єму наданих споживачу послуг за розрахунковий місяць, споживач повинен самостійно отримувати рахунок на оплату послуг у виконавця (п. 4.11. договору № 2);

- розрахунок по оплаті послуг за розрахунковий місяць повинен бути проведений споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок виконавця до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата за послуги вважається здійсненою з моменту зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця. У платіжному дорученні споживач повинен в призначенні платежу зазначити розрахунковий місяць, за який проводиться оплата, а також номер та дату договору. Така оплата зараховується виконавцем в наступній послідовності: а) плата за абонентське обслуговування; б) плата за послуги (п. 4.12. договору № 2);

- оплата за нарахування по актам порушень та обстежень, пеня, плата за скид понаднормативних забруднень та інші платежі, оформлені розрахунками, здійснюється споживачем до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 4.14 договору № 2);

- обсяг наданих споживачеві послуг з централізованого водовідведення визначається на рівні обсягів спожитих ним послуг з централізованого водопостчання та постачання гарячої води (у разі наявності) (п. 4.22. договору № 2);

- у разі несвоєчасного здійснення платежів за послуги Споживач сплачує пеню у розмірі одного відсотка від суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послуги (п. 4.24. договору № 2);

- споживач зобов`язаний: оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, інші нарахування згідно з умовами договору, у строки, встановлені договором. У разі несвоєчасного здійснення платежів за послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договором (п.п. 5.2.8, 5.2.12 п. 5.2. договору №2);

- споживач несе відповідальність за несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом сплати пені у розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу, відповідно до Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" від 20 травня 1999 року № 686-XIV (пп. 6.1.2 п. 6.1. договору № 2);

За умовами пункту 10.1. договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками, і в частині надання послуг діє до 31 грудня 2024 року, а в частині оплати послуг - до повного виконання. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік.

Відповідно до додатку №1 "Перелік об`єктів користування послугами" (а. с. 18 зворот) найменування об`єкту - Обслуговуючий кооператив "ГОРЯНКА" , адреса - Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Гора с. Шмиглі.

Відповідно до додатку № 3 до договору 2 місячна норма водопостачання складає 11 193,33 м3 (а. с. 19 зворот).

Так, у позовній заяві зазначено, що "Тарифи на водопостачання у 2024-2025 роках для КП ПОР "Полтававодоканал" регулювалися Постановою НКРЕ КП від 22 грудня 2021 року №2868 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення КОМУНАЛЬНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ"". Дійсно, вищевказана Постанова (https://zakon.rada.gov.ua/rada/show/v2868874-21#Text) встановлювала наступні тарифи на послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення до 01.06. 2024 року:

- на централізоване водопостачання - 13,74 грн за 1 куб. м (без ПДВ);

- на централізоване водовідведення споживачам, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, - 14,40 грн за 1 куб. м. (без ПДВ).

З 01.06.2024 року Постановою НКРЕКП №1013 від 28.05.2024р. для КП ПОР "Полтававодоканал" були встановлені наступні тарифи:

- на централізоване водопостачання 23,13 грн за 1 куб. м. (без ПДВ);

- на централізоване водовідведення споживачам, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, 21,08 грн за 1 куб. м. (без ПДВ).

Електронна адреса Постанови НКРЕКП №1013 від 28.05.2024 року на офіційному сайті - https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vstanovlennya-tarifiv-nacentralizovane-vodopostachannya-ta-centralizovane-vodovidvedennya-komunalnomupidpriyemstvu-poltavskoyi-oblasnoyi-radi-poltavavodokanal-3.

З 01.01.2025 року Постановою НКРЕКП № 2308 від 24.12.2024р. для КП ПОР "Полтававодоканал" були встановлені наступні тарифи:

споживачам, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення:

на централізоване водопостачання 27,02 грн за 1 куб. м. (без ПДВ);

на централізоване водовідведення 23,39 грн за 1 куб. м. (без ПДВ).

Електронна адреса Постанови НКРЕКП № 2308 від 24.12.2024 року на офіційному сайті https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vstanovlennya-tarifiv-na-centralizovanevodopostachannya-ta- сentralizovane-vodovidvedennya-komunalnomu-pidpriyemstvupoltavskoyi-oblasnoyi-radi- рoltavavodokanal-4.

14.08.2024 року сторони уклали угоду про погашення реструктуризованої заборгованості (а. с. 21), відповідно до умов якої відповідач зобов`язується та гарантує сплатити кредитору суму боргу, в розмірі 337 304,23 грн на розрахунковий рахунок кредитора шляхом розстрочки платежів за відповідним графіком (протягом вересня грудня 2024 року).

Як вбачається з матеріалів справи, з червня 2025 році відповідачу були нараховані суми за послуги з централізованого водопостачання у розмірі 440 134,10 грн, що підтверджується рахунками № 6330-06 за червень 2025 року від 25.06.2025 на суму 87692,50 грн, № 6330-07 за липень 2025 року від 28.07.2025 на суму 84352,82 грн, № 6330-08 за серпень 2025 року від 27.08.2025 на суму 80040,43 грн, № 6330-09 за вересень 2025 року від 26.09.2025 на суму 72453,22 грн, № 6330-10 за жовтень 2025 року від 29.10.2025 на суму 64087,82 грн, № 6330-11 за листопад 2025 року від 27.11.2025 на суму 51507,31 грн (а. с. 22 - 23а зворот).

Позивач вказує, що згідно Зведеного реєстру отриманих платежів за послуги водопостачання (а. с. 32 ,33) по контрагенту Обслуговуючий кооператив "ГОРЯНКА" (43160960, договір 2208-7), відповідачем здійснювалася оплата за послуги водопостачання:

- в червні та липні 2025 року - 82 056,15 грн за червень 2025 року;

- в серпні та вересні 2025 року - 84 352,82 грн за липень 2025 року;

- у вересні та жовтні 2025 року - 80 040,43 грн за серпень 2025 року;

- в жовтні та листопаді 2025 року - 70 453,22 грн за вересень 2025 року;

- в листопаді та грудні 2025 року - 64 087,82 грн за жовтень 2025 року;

- в грудні 2025 року - 23 507,31 грн за листопад 2025 року.

На переконання позивача, всього відповідно до Зведеного реєстру отриманих платежів за послуги водопостачання зарахована сума за період червень 2025 року грудень 2025 року становить 404 497,75 грн. Отже, сума заборгованості за послуги централізованого водопостачання станом на 18.12.2025 року становить 35636,35 гривень.

Отже, в порушення умов договору 2, відповідач не у повному обсязі та з порушенням термінів здійснив оплату за отримані послуги.

Також, протягом 2024-2025 року відповідачу були нараховані суми пені за несвоєчасне здійснення платежів за послуги, що підтверджується виставленими рахунками:

1. Рахунок 6330-02/П за лютий 2024 року від 27.02.2024. Сума пені 2854,24 грн. До сплати 2854,24 грн.;

2. Рахунок 6330-03/П за березень 2024 року від 27.03.2024 р. Сума пені 13959,07 грн. До сплати 16813,31 грн;

3. Рахунок 6330-04/П за квітень 2024 року від 25.04.2024. Сума пені 28518,63 грн. До сплати 45331,94 грн;

4. Рахунок 6330-05/П за травень 2024 року від 29.05.2024. Сума пені 35205,84 грн. До сплати 80537,78 грн;

5. Рахунок 6330-06/П за червень 2024 року від 26.06.2024. Сума пені 38044,74 грн. До сплати 118582,52 грн;

6. Рахунок 6330-07/П за липень 2024 року від 25.07.2024. Сума пені 34651,08 грн. До плати 153233,60 грн;

7. Рахунок 6330-08/П за серпень 2024 року від 26.08.2024. Сума пені 50907,78 грн. До сплати 204141,38 грн;

8. Рахунок 6330-07/П за липень 2025 року від 28.07.2025 р. Сума пені 43544,25 грн. До сплати 247685,63 грн;

9. Рахунок 6330-08/П за серпень 2025 року від 27.08.2025. Сума пені 8 236,03 грн. До сплати 255921,66 грн.

10. Рахунок 6330-09/П за вересень 2025 року від 26.09.2025. Сума пені 14756,54 грн. До сплати 270678,20 грн;

11. Рахунок 6330-10/П за жовтень 2025 року від 29.10.2025 р. Сума пені 10753,98 грн. До сплати 281432,18 грн;

12. Рахунок 6330-11/П за листопад 2025 року від 27.11.2025. Сума пені 15209,13 грн. До сплати 296641,31 грн (а. с. 24 - 29).

Загальна сума пені складає 296 641,31 грн.

Позивач стверджує, що за період 2024 р. - 2025 р. відповідач не оплачував пеню взагалі.

Обставина отримання відповідачем рахунків щодо сплати пені останнім спростована не була.

В дотримання умов договорів позивачем пред`являлись відповідачу рахунки на оплату отриманих послуг (копії наявні у матеріалах справи, а. с. 32-78). Дана обставина відповідачем не спростовується.

19.05.2025 року позивач направив на адресу відповідача досудове попередження разом з актом звірки взаємних розрахунків за водопостачання та водовідведення станом на 15.05.2025 року (вих. №1054), однак відповідач на нього не відреагував.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив отримання ним акту звірки взаємних розрахунків за водопостачання та водовідведення станом на 15.05.2025 року.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 35 636,35 грн заборгованості за період з червня по листопад 2025 року, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 06.11.2024 року між сторонами договору з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення №2208-7, а також пені у розмірі 296 641,31 грн, яка виникла в результаті невиконання умов договору №2208-7 на надання послуг з централізованого водопостачання від 08.11.2019 року та договору №2208-7 з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 06.11.2024 року.

З матеріалів справи вбачається, що після звернення позивача з позовом до суду, а саме: у період з 29.12.2025 р. по 16.02.2026 р. відповідачем була проведена повна оплата отриманих від позивача послуг у розмірі 35 636,35 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних інструкцій №6330-67 від 29.12.2025 року на суму 4 000,00 грн, №6330-68 від 05.01.2026 року на суму 9 000,00 грн, №6330-70 від 07.01.2026 року на суму 2 000,00 грн, №6330-71 від 08.01.2026 року на суму 3 000,00 грн, №6330-72 від 12.01.2026 року на суму 6 000,00 грн, №6330-80 від 06.02.2026 року на суму 2 000,00 грн, №6330-69 від 07.01.2026 року на суму 4 000,00 грн, №6330-84 від 16.02.2026 року на суму 5 636,35 грн.

Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами Договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору надання послуг.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Згідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст. 599 ЦК України та ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач належним чином виконав зобов`язання за вищезазначеними договорами 1 та 2 щодо надання ним відповідачу послуг з послуги водопостачання та водовідведення в період з червня - листопада 2025 року. Дана обставина відповідачем не спростовується.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором №2 від 06.11.2024 року оплатив отримані послуги не у повному обсязі та з порушенням строків, заборгованість останнього на момент звернення з позовом до суду складала 35 636,35 грн. Дана обставина відповідачем не спростовується.

У період з 29.12.2025 р. по 16.02.2026 р. (після звернення з позовом до суду) відповідачем було сплачено всю суму заборгованості у розмірі 35 636,35 грн по договору з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення №2208-7 від 06.11.2024 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних інструкцій №6330-67 від 29.12.2025 року на суму 4 000,00 грн, №6330-68 від 05.01.2026 року на суму 9 000,00 грн, №6330-70 від 07.01.2026 року на суму 2 000,00 грн, №6330-71 від 08.01.2026 року на суму 3 000,00 грн, №6330-72 від 12.01.2026 року на суму 6 000,00 грн, №6330-80 від 06.02.2026 року на суму 2 000,00 грн, №6330-69 від 07.01.2026 року на суму 4 000,00 грн, №6330-84 від 16.02.2026 року на суму 5 636,35 грн.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи приписи п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, провадження у справі в частині стягнення з відповідача основної суми заборгованості у розмірі 35 636,35 грн підлягає закриттю.

Щодо стягнення пені у загальному розмірі 296 641,31 грн суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спору), є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 8.2 договору №1 у разі невиконання вимог пунктів 4.3., 4.4. договору, споживач зобов`язаний сплатити виконавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу, відповідно до Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" від 20.05.1999 р. №686-XIV.

Згідно з п. 4.24 договору № 2 у разі несвоєчасного здійснення платежів за послуги Споживач сплачує пеню у розмірі одного відсотка від суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послуги.

Дослідивши надані позивачем рахунки щодо пені №6330-02/П від 27.02.2024 р., №6330-03/П від 27.03.2024 р., №6330-04/П від 25.04.2024 р., №6330-05/П від 29.05.2024 р., №6330-06/П від 26.06.2024 р., №6330-07/П від 25.07.2024 р., №6330-08/П від 26.08.2024 р. №6330-07/П від 28.07.2025 р., №6330-08/П від 27.08.2025 р., №6330-09/П від 26.09.2025 р., №6330-10/П від 29.10.2025 р., №6330-11/П від 27.11.2025 р., суд звертає увагу, що вони містять інформацію щодо: договору, відповідно до умов якого було здійснено нарахування, дати виставлення рахунку, суми недоплати порахунку, дати проведених оплат, суми оплат, періодів нарахування днів, кількості днів (за які здійснено нарахування пені), що є достатнім для перевірки правильність нарахування пені.

При цьому суд зазначає, що з наданих рахунків пені вбачається, що позивач здійснює нарахування штрафних санкцій на заборгованість, яка утворилась у період з січня 2024 року по вересень 2025 року.

Частина вказаної заборгованості за послуги центрального водопостачання та водовідведення (35 636,35 грн за період з червня 2025 р. по листопад 2025 року) була предметом позову у даній справі, існування якої відповідач не заперечував та яку погасив в процесі розгляду справи (у зв`язку з чим суд закрив провадження в частині стягнення з відповідача основної суми заборгованості у розмірі 35 636,35 грн відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України).

При цьому суд зазначає, що відповідно до частини рахунків пені (№6330-02/П від 27.02.2024 р., №6330-03/П від 27.03.2024 р., №6330-04/П від 25.04.2024 р., №6330-05/П від 29.05.2024 р., №6330-06/П від 26.06.2024 р., №6330-07/П від 25.07.2024 р.) (а. с. 24 - 27) позивач здійснює нарахування штрафних санкцій на заборгованість, яка утворилась за період з січня 2024 року травень 2025 року. При цьому, матеріали справи не містять інформації відносно заборгованості відповідача за отримані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за вказаний період, також відсутні такі документи як звіт про показники приладу обліку, рахунки на оплату послуг тощо.

Факт порушення конкретного зобов`язання, яке передбачене договором між сторонами, як підстава для нарахування штрафних санкцій підлягає доказуванню позивачем та дослідженню судом за правилами, встановленими ГПК України. Так, у межах вимоги про стягнення штрафних санкцій доказуванню підлягають обставини невиконання чи неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором. Верховний Суд у постанові від 06.04.2021 у справі №910/821/20 зазначив, що пеня застосовується в разі прострочення виконання майнових зобов`язань, втім її розмір визначається законом або договором у відсотковому відношенні до суми невиконаного зобов`язання або частини цього зобов`язання, а значить база нарахування повинна мати грошову оцінку. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права. Верховний Суд неодноразово наголошував, що результат тлумачення приватно - правових норм, тобто діяльності зі з`ясування їхнього змісту (сенсу), має бути розумним (пункт 42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №209/3085/20). Тлумачення законодавства судам слід здійснювати системно, враховувати правову природу спірних відносин, загальну спрямованість законодавства та права України в цілому, а результат тлумачення законодавства має бути розумним та справедливим (пункт 6 статті 3 ЦК України). Позивач, звертаючись до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Тобто, позивач вільно, на власний розсуд, обирає спосіб здійснення свого диспозитивного права шляхом звернення з позовом із визначеними ним вимогами до особи, винної, на його думку, в порушенні його майнових прав.

Розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, зазначається позивачем у позовній заяві відповідно до статті 162 ГПК України, є складовою позовних вимог про стягнення штрафних санкцій та підлягає доведенню і дослідженню. Отже, попри обов`язок суду вирішити наявний між сторонами спір з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів відповідних осіб, предмет та підстави позову визначаються та можуть в установленому порядку змінюватися тільки позивачем, тоді як суд позбавлений права на відповідну процесуальну ініціативу (подібні висновки, викладені в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №908/1165/17, від 06 листопада 2019 року у справі № 909/51/19, від 25 березня 2020 року у справі №5023/1123/12, від 16 вересня 2021 року у справі №922/3059/16).

Позивач в якості підстави застосування пені на заборгованість, яка утворилась у період з січня 2024 року по травень 2025 року за спірними договорами, посилається лише на не виконання відповідачем умов договору у зв`язку з несвоєчасним здійсненням платежів за отримані послуги у 2024-2025 р.р. та наявність відповідних рахунків на оплату.

Отже, за відсутності доказів, які підтверджують об`єм наданих послуг, вартість наданих послуг, здійснення відповідачем відповідних платежів за отримані послуги тощо, суд приходить до висновку про відсутність об`єктивної можливості перевірки правильності та підстав нарахування пені на заборгованість, яка утворилась за період з січня 2024 по травень 2025 року.

При цьому, суд, дослідивши здійснений позивачем розрахунок пені на заборгованість, яка утворилась в період червень - вересень 2025 року, визнав його арифметично невірним.

Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настання якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події,з якою пов`язано його початок.

Враховуючи умови спірного договору 2 (п. 4.12), відповідач мав провести розрахунок за розрахунковий місяць до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно правової позиції ВС у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної в постанові від 09.06.2020 по справі № 419/1965/18, прийменники "до" і "по" в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.

А отже, зазначення у п. 4.12 Договору 2 "до 10 числа місяця" свідчить, що саме ця дата і є останнім днем строку оплати заборгованості.

Таким чином, позивач нарахував пеню починаючи з 10 числа кожного місяця необґрунтовано, оскільки кредиторські вимоги про сплату боргу на той момент ще не настали.

Виходячи з наведеного, за отримані послуги в центрального водопостачання та водовідведення:

- у червні 2025 відповідач повинен був розрахуватися до 10.07.2025 включно, тому прострочення має місце з 11.07.2025;

- у липні 2025 року відповідач повинен був розрахуватися до 10.08.2025 року включно, тому прострочення має місце з 11.08.2025;

- у серпні 2025 року відповідач повинен був розрахуватися до 10.09.2025 року включно, тому прострочення має місце з 11.09.2025;

- у вересні 2025 року відповідач повинен був розрахуватися до 10.10.2025 року включно, тому прострочення має місце з 11.10.2025.

З урахуванням вищезазначеного, за розрахунком суду обґрунтованою та правомірною є пеня за зальний період з 11.07.2025 р. по 31.10.2025 р. на заборгованість за послуги, надані в період червень - вересень 2025 року, яка складає 45 991,56 грн. В іншій частині вимог про стягнення пені у позові відмовляється.

Суд також зазначає, відповідно до Закону "Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб", який набув чинності 28.02.2025 та введений в дію з 28.08.2025, з дня якого визнано Господарський кодекс України таким, що втратив чинність.

При цьому, суд виходить з положень ст.5 ЦК України про дію актів цивільного законодавства у часі, яка передбачає наступне: акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності (ч.1); акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи (ч.2); якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (ч.3).

За таких обставин, посилання позивача на норми Господарського кодексу України є правомірним, оскільки частина основної заборгованості, на яку здійснено нарахування пені, виникла в період, коли Господарський кодекс України ще не втратив чинності.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 №4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до частини 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" за заявою №63566/00 суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

На підставі матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 45 991,56 грн пені підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому в цій частині підлягають задоволенню. В частині заявлених вимог щодо стягнення з відповідача 35 636,35 грн основного боргу провадження підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

В іншій частині вимог про стягнення пені (250 649, 75 грн) суд відмовляє.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на розмір задоволених позовних вимог, частина витрат по сплаті судового збору, що покладається на відповідача, становить 551,90 грн.

Щодо судового збору в частині вимог яких суд закрив провадження у справі, суд зазначає, що відповідно до пункту 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи викладене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 231, статтями 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "ГОРЯНКА" (вул. Нова 1Г, с. Гора, Полтавський район, Полтавська область, 38752, ідентифікаційний ) на користь Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (вул. Пилипа Орлика, 40-а, м. Полтава, 36020, ідентифікаційний ) 45 991,56 грн пені та 551,90 грн судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В частині стягнення з відповідача 35 636,35 грн основного боргу - провадження закрити.

4. В іншій частині позову - відмовити в задоволенні вимог.

Рішення підписане 20.04.2026 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О. М. Тимощенко