ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі про банкрутство

(підготовче засідання)

"22" квітня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/1228/26

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Кончаренко В.Ю.

розглянувши заявуТовариство з обмеженою відповідальністю "Сева Санте Анімаль Україна"
про визнання банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне" ,
за участю :

представника ТОВ «Сева Санте Анімаль» - Шпортило Я.І. в режимі відеоконференції

представника ТОВ «ПФ ПРОСЯНЕ» - Карнаух А.В.

арбітражного керуючого Мухітдінов Р.Д.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕВА САНТЕ АНІМАЛЬ УКРАЇНА" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне".

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.04.2026, заяву передано до розгляду судді Прохорову С.А. в порядку передбаченому ч. 4 ст. 35 Кодексу України з процедур банкрутства та п. 7.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Харківської області, в провадженні якого знаходиться справі №922/177/26 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Птахофабрика Просяне.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕВА САНТЕ АНІМАЛЬ УКРАЇНА" та вивчивши інші матеріали, додані кредитором, суд визнав їх достатніми для прийняття заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою суду від 13.04.2026 прийнято заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Сева Санте Анімаль Україна" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Птахофабрика Просяне до розгляду.

Розгляд заяви призначено в підготовчому засідання по справі на 13 квітня 2026 р. в порядку черговості.

Ухвалою суду від 13.04.2026, постановленою по справі №922/177/26 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕГА КОРМ» у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ПТАХОФАБРИКА ПРОСЯНЕ».

13.04.2026 суд перейшов до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез-Трейд" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне" (справа №922/937/26) в порядку черговості.

В підготовчому засідання в якому призначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез-Трейд" було оголошено перерву на 20.04.2026.

Ухвалою суду від 20.04.2026, постановленою по справі №922/937/26 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез-Трейд" у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ПТАХОФАБРИКА ПРОСЯНЕ».

20.04.2026 суд перейшов до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сева Санте Анімаль Україна" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне" (справа №922/1228/26) в порядку черговості.

Відповідачем станом на 20.04.2026 відзиву на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сева Санте Анімаль Україна" подано не було.

В підготовчому засіданні представник боржника звернувся до суду з усним клопотанням про відкладення підготовчого засідання для подання відзиву на заяву.

Протокольною ухвалою, постановленою в підготовчому засіданні 20.04.2026 було відмовлено у відкладенні підготовчого засідання.

Суд зазначає, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішуються судом залежно від конкретних обставин справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне" мало достатньо часу до 20.04.2026 для подання відзиву на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сева Санте Анімаль Україна".

Пояснення представника боржника стосовно неподання відзиву на тій підставі, що судом не було вирішено питання про відкриття провадження у справі за попередньою заявою, суд не вважає обгрунтованими підставами для не подання відзиву, оскільки нормами ч. 1 ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що боржник до дати проведення підготовчого засідання надає до господарського суду та заявнику відзив на заяву про відкриття провадження у справі.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, відсутність відзиву на заяву про відкриття провадження у справі не перешкоджає провадженню у справі.

В підготовчому засіданні 20.04.2026 представник заявника підтримав заяву та просив відкрити провадження у справі, зазначив, що всі докази заявником були подані.

Представник боржника заперечував проти заяви та просив відмовити у відкритті провадження у справі.

Арбітражний керуючий Мухітдінов Р.Д. підтримав свою згоду на участь у справі.

20.04.2026 судом було оголошено перерву до 22.04.2026 на стадії ухвалення судового рішення за результатами розгляду заяви ТОВ Сева Санте Анімаль Україна про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Птахофабрика Просяне".

22.04.2026 від представника ТОВ "Сева Санте Анімаль Україна" надійшла заява (вх. №9639) в якій він просить прийняти відмову ТОВ «СЕВА САНТЕ АНІМАЛЬ УКРАЇНА» від кандидатури арбітражного керуючого Мухітдінова Рустама Джурайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, свідоцтво 1759 від 30.03.2016). Призначити розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ПТАХОФАБРИКА «ПРОСЯНЕ» (Код ) арбітражного керуючого Тімонова Андрія Ігоровича (Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 2171 від 10.07.2025).

Стосовно цієї заяви суд зазначає наступне.

З огляду на запроваджені законодавцем організаційні засади та мету підготовки та проведення судом підготовчого засідання, що полягають у необхідності перевірки судом обґрунтованості вимог заявника, розгляді поданих документів, заслуховуванні пояснень сторін, оцінці обґрунтованості заперечень боржника, вирішенні інших питань, пов`язаних з розглядом справи, що сукупно здійснюється судом з метою з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство (частини 1 та 2 статті 39 КУзПБ), відкриття судом підготовчого засідання в день, коли воно було призначено ухвалою про прийняття заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (частина 1 статті 35 КУзПБ), проведення судом підготовчого засідання має відповідні незворотні наслідки, що визначаються метою, змістом процесуальних дій, що вчиняє суд у межах проведення та за наслідками підготовчого засідання (положення частин 5, 8, 9 статті 39 КУзПБ).

Отже, суд 20.04.2026, перейшов до стадії ухвалення судового рішення, розглянувши по суті заяву ТОВ «Сева Санте Анімаль Україна» з урахуванням тих доказів та документів, що були наявні в матеріалах справи, в тому числі щодо розгляду заяви арбітражного керуючого Мухітдінова Р.Д., кандидатуру якого було запропоновано кредитором для виконання повноважень розпорядника майна.

Отже, суд 20.04.2026, перейшовши до стадії ухвалення рішення, позбавлений процесуальних можливостей розглядати по суті заяву арбітражного керуючого Тімонова Андрія Ігоровича про його призначення розпорядником майна, яка надійшла 22.04.2026, тобто в день прийняття та проголошення ухвали, оскільки вирішення такого питання на підставі матеріалів, які зібрані поза межами підготовчого провадження, не відповідатиме завданням, які визначені процесуальним законом для кожної стадії господарського процесу, зокрема, в справі про банкрутство.

Таким чином, оскільки заява кредитора про зміну кандидатури арбітражного керуючого, разом з заявою арбітражного керуючого Тімонова Андрія Ігоровича про його призначення розпорядником майна, надійшла до суду під час перерви на стадії ухвалення судового рішення, вона не розглядається, суд не приймає її до уваги, не досліджує та не надає оцінки в цій ухвалі.

22.04.2026 після перерви на стадії ухвалення судового рішення по справі №922/1228/26, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ПТАХОФАБРИКА «ПРОСЯНЕ» повідомив суд про те, що боржником було частково погашено заборгованість перед кредитором ТОВ «Сева Санте Анімаль Україна» без подання окремих письмових заяв та доказів.

Однак, як вже було зазначено вище, 20.04.2026, перейшов до стадії ухвалення судового рішення, розглянувши по суті заяву ТОВ «Сева Санте Анімаль Україна» з урахуванням тих доказів та документів, що були наявні в матеріалах справи, докази погашення заборгованості (повністю чи частково) станом на 20.04.2026 до матеріалів справи боржником не подавалися, в підготовчому засіданні 20.04.2026 представник боржника також не повідомляв суд про погашення заборгованості перед кредитором.

В свою чергу, суд зазначає. що в разі часткового погашення заборгованості перед кредитором та подання відповідних доказів такі обставини є підставою для внесення розпорядником майна відповідних уточнень до реєстру вимог кредиторів.

З урахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд здійснив усі необхідні дії для надання сторонам достатнього часу для реалізації своїх прав, а також беручи до уваги строковий характер проведення підготовчого засідання суду, суд вважає, що зібраних доказів достатньо для проведення підготовчого засідання за наявними у справі матеріалами.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, суд виходив з наступного.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ) визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

При цьому грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство за заявою кредитора визначений статтею 39 КУзПБ.

Згідно з частинами 1-3 статті 39 КУзПБ перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі. Так, господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду (ч. 5, ч. 6 ст. 39 КУзПБ).

Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду при розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог боржником до проведення підготовчого засідання у справі.

При цьому системний аналіз положень статей 36, 39 КУзПБ з урахуванням статей 74, 76-77 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку про покладення на кредитора обов`язку надати докази на підтвердження підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, а на боржника, якому надана можливість подати відзив на заяву кредитора - обов`язку надати суду докази, які спростовують або підтверджують вимоги заявника.

Тобто положення КУзПБ не встановлюють обов`язку для ініціюючого кредитора доводити те, що боржник у справі про банкрутство не має можливості виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Доведення обставин можливості виконати такі майнові зобов`язання покладено саме на боржника.

Подібні за змістом висновки неодноразово викладались Верховним Судом, зокрема, в постанові від 17.08.2022 у справі №910/15533/20.

Також, обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника є встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора. Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмета) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо. Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного державного реєстру судових рішень, відомості з якого є відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище.

Наведене вище відповідає правовій позиції Верховного Суду, зокрема, викладеній у постанові від 13.08.2020 у справі №910/4658/20.

Отже, спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням, невизнанням або недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Правова категорія "спір про право" може бути виражена як у процесуальній формі, про що свідчать судові акти, так і у матеріально-правовій формі, що підтверджується юридичними фактами, які дають змогу зробити обґрунтований висновок про наявність суперечностей (розбіжностей) у структурі вимог кредитора, а отже, про відсутність можливості на цій стадії судового провадження встановити дійсний стан суб`єктивного права кредитора та кореспондуючого йому суб`єктивного обов`язку боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України), доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення.

У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанови Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №914/2404/19, від 28.01.2021 у справі №910/4510/20).

Таким чином для запобігання необґрунтованих вимог до боржника та порушень цим прав його кредиторів до доведення обставин, пов`язаних із виникненням заборгованості боржника-банкрута, пред`являються підвищені вимоги.

Сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, в такому:

- перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредиторів здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, з одного боку, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, з іншого боку;

- при визнанні вимог кредиторів у справі про банкрутство слід виходити з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості;

- під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги (ч. 1 ст. 75 ГПК України), саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку

Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (висновки наведені у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №915/535/17, від 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі №918/99/19).

Розглядаючи кредиторські вимоги суд в силу приписів статей 45 - 47 КУзПБ має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (див. висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі №918/99/19, від 29.03.2021 у справі №913/479/18).

Системний аналіз цих приписів засвідчує, що законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом розгляду в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником.

Запроваджений законодавцем підвищений стандарт доказування у справах про банкрутство для кредиторів приводить у випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог до прийняття рішення судом про відмову у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів.

Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (ст. 76 ГПК України), допустимості (ст. 77 ГПК України), достовірності (ст. 78 ГПК України) та вірогідності (ст. 79 ГПК України).

Розглянувши та перевіривши у порядку ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства обґрунтованість вимог заявника у підготовчому засіданні суду, здійснивши всебічно та повно оцінку поданих суду кредитором доказів, що мають значення для розгляду судом заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та вислухавши пояснення представників кредитора, боржника та арбітражного керуючого, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕВА САНТЕ АНІМАЛЬ УКРАЇНА» (Продавець, Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПТАХОФАБРИКА «ПРОСЯНЕ» (Покупець, Боржник) укладено Договір поставки від 02.01.2019 № 15/19 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Продавець зобов`язується поставляти (передавати Покупцеві у власність) товари (ветеринарні препарати, вакцини та інш.) на умовах, згідно із переліком та в кількості, визначених відповідно до умов даного Договору (надалі Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його вартість у кількості, по найменуваннях і цінах, зазначених у видаткових накладних, що виписуються на кожну партію Товару.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що ціна Товару за цим Договором становить гривневий еквівалент ціни, визначений в Євро в прайс-листі наданому Продавцем Покупцю. Ціна визначається на кожну партію Товару, відповідно до цін на окремі одиниці Товару, та вказується у рахунках-фактурах Продавця та видаткових накладних. Загальна сума Договору складається із вартості окремих партій Товару. До вартості Товару включається ПДВ за ставкою 20 %.

Покупець, відповідно до п. 2.4. Договору, зобов`язується здійснити оплату ціни відповідної партії Товару, визначеної у видатковій накладній, в повному обсязі на умовах попередньої оплати. За окремим погодженням Сторін оплата ціни партії Товару може здійснюватися протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання партії Товару. Моментом отримання партії Товару є підписання Покупцем видаткової накладної на відповідну партію Товару.

Пунктом 2.5. Договору передбачено, що ціна Товару визначається з урахуванням вартості тари, упаковки та маркування. Послуги перевізника сплачує Продавець. Розрахунки за Договором здійснюються в національній валюті України, шляхом безготівкового банківського переказу на рахунок Продавця, зазначений у відповідному рахунку-фактурі (п. 2.6. Договору).

У свою чергу, датою оплати за Товар, відповідно до п. 2.7. Договору, вважається дата зарахування коштів на банківський рахунок Продавця Ціна кожної партії Товару визначається в рахунках-фактурах Продавця та видаткових накладних (п. 2.8. Договору).

Замовлення Товару відбувалося в наступному порядку.

Відповідно до п. 3.1. Договору Покупець надсилає Продавцю письмове або усне замовлення щодо відповідної партії Товару. В замовленні зазначаються найменування, кількість та бажана дата відвантаження Товару, що замовляється, місце поставки/передачі партії Товару. Замовлення надсилається електронною поштою, факсом або по телефону за реквізитами, визначеними в р. 10 даного Договору.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що Продавець протягом наступного робочого дня після одержання, відповідно до п. 3.1. даного Договору, замовлення від Покупця повідомляє останнього телефоном, електронною поштою або факсом за реквізитами, визначеними в р. 10 даного Договору, про можливість та строки відвантаження/поставки партії Товару, зазначеної у замовленні Покупця.

Одночасно з повідомленням за п. 3.3. Договору, Продавець надсилає Покупцю факсом або електронною поштою рахунок-фактуру де зазначаються перелік, кількість та вартість товару, що відвантажується.

Якщо Покупець не згоден із запропонованими Продавцем можливими кількістю, асортиментом та строками поставки Товару в партії, він, відповідно до п. 3.5. Договору, може відмовитися від поставки такої партії Товару, повідомивши про це Продавця.

Відповідно до п. 3.11. Договору передбачено, що право власності на Товар переходить до Покупця в момент передачі Товару, якщо інше не зазначено в додатках до даного Договору

З поданих до заяви доказів вбачається, що на виконання умов Договору, Продавець передав у власність Покупцю, а Покупець прийняв Товар за наступними видатковими накладними:

№ СА-0003252 від 08.09.2025 на суму 67016,98 грн;

№ СА-0003426 від 17.09.2025 на суму 306222,19 грн;

№ СА-0003427 від 17.09.2025 на суму 547,82 грн;

№ СА-0003412 від 17.09.2025 на суму 347772,43 грн;

№ СА-0003415 від 17.09.2025 на суму 1643,47 грн;

№ СА-0003888 від 21.10.2025 на суму 31724,64 грн;

№ СА-0003889 від 21.10.2025 на суму 45889,92 грн;

№ СА-0004627 від 11.12.2025 на суму 226623,06 грн;

№ СА-0004628 від 11.12.2025 на суму 1962,73 грн;

№ СА-0004626 від 11.12.2025 на суму 34331,77 грн;

№ СА-0004772 від 22.12.2025 на суму 416661,60 грн;

№ СА-0004774 від 22.12.25 на суму 9979,20 грн;

№ СА-0000148 від 13.01.2026 на суму 74592,48 грн.

Згідно з Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерством фінансів України від 24.05.1995 № 88, первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади.

Документування господарських операцій може здійснюватися із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.

За приписами ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, за своєю правовою природою видаткова накладна є первинними документами, що містять відомості про здійснену господарську операцію щодо поставки товару.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону, та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Видаткові накладні № СА-0003252 від 08.09.2025, № СА-0003426 від 17.09.2025, № СА-0003427, № СА-0003412 від 17.09.2025, № СА-0003415 від 17.09.2025, № СА-0003888 від 21.10.2025, № СА-0004627 від 11.12.2025, № СА-0004628 від 11.12.2025, № СА-0004626 від 11.12.2025, № СА-0004772 від 22.12.2025, № СА-0004774 від 22.12.25, № СА-0000148 від 13.01.2026 на суму 74592,48 грн підписані Покупцем та Продавцем з використанням електронного цифрового підпису.

Видаткові накладені № СА-0003889 від 21.10.2025 та СА-0000148 від 13.01.2026 підписані власноручним підписом.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Статтею 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Для підтвердження достовірності походження та цілісності електронного документа може використовуватися електронна печатка. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис. В свою чергу, електронна печатка - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються для забезпечення достовірності походження пов`язаних електронних даних, або для засвідчення електронних підписів підписувачів на електронних документах, або для засвідчення відповідності копій документів оригіналам та виявлення порушення цілісності.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» користувачі електронних довірчих послуг зобов`язані: забезпечувати конфіденційність та неможливість доступу інших осіб до особистого ключа; невідкладно повідомляти надавача електронних довірчих послуг про підозру або факт компрометації особистого ключа; надавати достовірну інформацію, необхідну для отримання електронних довірчих послуг.

Для підтвердження підписання ТОВ «ПТАХОФАБРИКА «ПРОСЯНЕ» вищевказаних видаткових накладних кредитором надано файли відповідних видаткових накладних з протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (щодо підписів та печаток підписантів), а також файли електронних цифрових підписів.

Крім того, в підготовчому засіданні боржником не оспарювався факт поставки кредитором та отримання боржником товару за цими накладними.

За таких обставин, факт отримання Товару на вищевказаними видатковими накладними, Покупцем підтверджено.

Всього за вищевказаними видатковими накладними, Покупцю було передано у власність Товар на загальну суму 1 564 968,29 грн, який оплачено останнім лише частково на суму 11 600,99 грн.

Враховуючи вищевикладене, станом на 06.04.2026 у Покупця існує заборгованість перед Продавцем за поставлений, згідно вищевикладених накладних Товар, на суму 1 553 367,30 грн.

17.02.2026 ТОВ "Сева Санте Анімаль Україна" було направлено на юридичну адресу боржника претензії від 13.02.2026 щодо погашення заборгованості за Договром поставки №15/19 від 02.01.2019, яка залишена останнім без задоволення.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Частиною 1 ст. 692 ЦК України Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) та у разі його порушення настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 6.2. Договору передбачено, що у випадку порушення Покупцем строку оплати вартості Товару, останній зобов`язаний сплатити на користь Продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої вартості Товару за кожен день прострочення платежу. Пеня за несвоєчасну оплату Товару нараховується протягом 1 (одного) року.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням вищевикладеного, Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю заборгованість за поставлений згідно Договору Товар, з урахуванням пені, 3% річних та суми інфляційного збільшення боргу.

Боржник, в ході підготовчого провадження не спростував наявність заборгованості перед кредитором, а також не довів наявності спору про відповідне право, як і можливості погасити заборгованість кредитору.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.

Частинами 1 та 2 статті 11 ЦК України унормовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Слід зазначити, що Кодекс України з процедур банкрутства встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи (преамбула Кодексу). Метою відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом через застосування процедур банкрутства передбачених Кодексом, є саме задоволення вимог кредиторів.

За таких обставин, можна дійти висновку, що у разі відсутності належного виконання господарського грошового зобов`язання, у кредитора є можливість, окрім звернення до суду з позовом до боржника, скористатися можливістю застосування щодо такого боржника процедур передбачених Кодексом для задоволення своїх кредиторських вимог у тому випадку, коли відсутній спір про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

У відповідності до правової позиції Касаційного господарського суду викладеній у постанові від 22.09.2021 у справі 911/2043/20 визначено Звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, по суті, є реалізацією ним права на судовий захист власних майнових прав за відсутності належного виконання грошового зобов`язання боржником. У зв`язку з цим кредитор повинен надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту.

З врахування вищезазначеного, Боржник має непогашену заборгованість перед ініціюючим кредитором у загальному розмірі 1 779 226,96 грн, з яких: 1 553 367,30 грн основної заборгованості за Договором поставки 02.01.2019 № 15/19, 17 751,59 грн 3 % річних, 37 524,49 грн інфляційних, 170 583,58 грн пені, яка підтверджується наявними в справі доказами та не спростована боржником.

Розрахунки річних, інфляційних та пені перевірені судом за допомогою програми Калькулятор Ліга, враховуючи рекомендації Пленуму Вищого господарського суду України, викладені у постанові № 14 від 17 грудня 2013 року Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань, Інформаційного листа № 01-06/928/2012 від 17 липня 2012 року, суд зазначає, що наданий кредитором розрахунок відповідає вимогам діючого законодавства та є правомірним.

Таким чином, ініціюючим кредитором при подачі до суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника повністю дотримані вимоги ст.ст. 1, 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до частини третьої статті 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін та диспозитивність, які при здійсненні провадження у справі про банкрутство проявляються у наданні учасниками справи відповідних документів на підтвердження своїх кредиторських вимог та заперечень боржника, а також інших кредиторів проти них.

Згідно з ч.1 та 2 статті 36 КУзПБ боржник до дати проведення підготовчого засідання надає до господарського суду та заявнику відзив на заяву про відкриття провадження у справі. Крім відомостей, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, у відзиві боржника, зокрема зазначаються заперечення щодо вимог заявника (заявників) та докази необґрунтованості вимог заявника (за наявності). Проте боржником обґрунтованих заперечень на вимоги кредитора не було надано суду.

Зважаючи на викладене, за наслідками розгляду у підготовчому засіданні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сева Санте Анімаль Україна" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне", суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне", визнання вимог ініціюючого кредитора в загальній сумі 1 883 673,96 грн, з яких: 26 624,00 грн судового збору за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, 77 823,00 грн авансування винагороди арбітражному керуючому, 1 553 367,30 грн основної заборгованості за Договором поставки 02.01.2019 № 15/19, 17 751,59 грн 3 % річних, 37 524,49 грн інфляційних, 170 583,58 грн пені, введення мораторію на задоволенні вимог кредиторів та процедури розпорядження майном боржника.

Приписами ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору.

Проте, Законом України від 05.06.2020 № 686-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України з процедур банкрутства" доповнено Прикінцеві та перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства пунктом 2-1, відповідно до якого встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною 1 статті 34, частиною 2 статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною 3 статті 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Ініціюючий кредитор при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство запропонував кандидатуру арбітражного керуючого Мухітдінова Рустама Джурайовича, який діє на підставі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1759, виданого 30 березня 2016 року Міністерством юстиції України.

Також, до справи подано заяву вказаного арбітражного керуючого про участь у справі.

Частиною 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрута встановлено, що розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі: 1) які є заінтересованими особами у цій справі; 2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня в 3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом; 4) які мають конфлікт інтересів; 5) які здійснювали раніше повноваження приватного виконавця щодо примусового виконання судових рішень або рішень інших органів (посадових осіб), у яких боржник був стороною виконавчого провадження; 6) які є близькими особами боржника - фізичної особи.

До призначення арбітражним керуючим особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до осіб, зазначених у цій частині.

Судом встановлено, що кандидатура арбітражного керуючого не належить до жодної з категорії осіб, перелічених в ч. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства.

Суд вважає, що кандидатура арбітражного керуючого відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства, в зв`язку з чим за таких обставин суд призначає арбітражного керуючого Мухітдінова Рустама Джурайовича розпорядником майна боржника.

Враховуючи, що на час проведення підготовчого засідання боржник не може в повному обсязі задовольнити вимоги кредитора, з метою виявлення всіх кредиторів і осіб, які мають бажання взяти участь у санації боржника, суд здійснює оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство на офіційному веб-сайті в мережі Інтернет.

Також, Товариством з обмеженою відповідальністю Сева Санте Анімаль Україна у своїй заяві було заявлені наступні клопотання про вжиття заходів для забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

Частиною 1 ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства дійсно встановлено, що господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Однак на момент відкриття провадження у справі матеріали справи не містять будь-яких доказів, що могли б свідчити про те, що боржником здійснюються дії щодо ліквідації чи реорганізації, а також відчуження основних засобів та предметів застави.

Крім того, в підготовчому засіданні представник кредитора зазначив, що не підтримує на теперішній час вказане клопотання.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Керуючись статтями 232-235 Господарського процесуального кодексу України, статтями 1, 11, 16, 28, 36, 39, 41, 44-45 Кодексу України з процедур банкрутства, суд-

УХВАЛИВ:

1. Відкрити провадження у справі про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне", .

2. Визнати розмір вимог ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Сева Санте Анімаль Україна" в загальній сумі 1 883 673,96 грн, з яких:

- 26 624,00 грн судового збору за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство,

- 77 823,00 грн - авансування винагороди арбітражному керуючому,

- 1 553 367,30 грн основної заборгованості за Договором поставки 02.01.2019 № 15/19,

- 17 751,59 грн 3 % річних,

- 37 524,49 грн інфляційних,

- 170 583,58 грн пені.

3. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів, який передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

4. Ввести процедуру розпорядження майном боржника строком до 09.10.2026 року.

5. Призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Мухітдінова Рустама Джурайовича (свідоцтво №1759 від 30.03.2016 та встановити розмір оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне" в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень, джерелами сплати грошової винагороди розпоряднику майна є авансування кредитором, що внесено на депозитний рахунок господарського суду.

6. Здійснити офіційне оприлюднення на офіційному веб-сайті Судової влади України (Вищого господарського суду України) про відкриття справи про банкрутство боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне" .

7. Встановити розпоряднику майна строк до 10.06.2026 для:

- подання до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів боржника;

- проведення інвентаризації майна боржника та подання до суду матеріалів інвентаризації з доказами, що підтверджують встановлені в ході інвентаризації дані;

- звіту про проведену роботу в межах процедури розпорядження майном та доказів на підтвердження проведеної розпорядником роботи та обставин, викладених у звіті.

Призначити попереднє засідання суду на на "22" червня 2026 р. о(б) 11:00 год. яке відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: 61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 8-й під`їзд, 1-й поверх, зал № 110.

Ухвалу про відкриття провадження у справі про банкрутство надіслати:

ТОВ "СЕВА САНТЕ АНІМАЛЬ УКРАЇНА"

ТОВ «ПФ ПРОСЯНЕ»

арбітражному керуючому Мухітдінову Р.Д.

Департаменту реєстрації Харківської міської ради

Основ`янсько-Слобідському відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

ГУ ДПС у Харківській області

Основ`янський районний суд м. Харкова

державному органу з питань банкрутства

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення - 22.04.2026 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу підписано 27.04.2026.

СуддяПрохоров С.А.