ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року Справа № 915/275/25

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія ЕНЕРГОАТОМ, вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032 () в особі Філії Відокремлений підрозділ Південноукраїнська атомна електрична станція Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, м. Південноукраїнськ, Миколаївська область, 55001 ()

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ГРАН ЕНЕРГО СЕРВІС, вул. Новопирогівська, буд. 50, м. Київ, 03045 () (нове найменування та місцезнаходження юридичної особи: Товариство з обмеженою відповідальністю ГРІНАГРОЛЕНД, вул. Запашна, буд. 205, м. Львів, Львівська обл., 79039 ())

про стягнення коштів в сумі 24 709, 32 грн.

без повідомлення (виклику) учасників

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія ЕНЕРГОАТОМ з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАН ЕНЕРГО СЕРВІС» на користь Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Філії «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» пеню у розмірі 7 598, 52 грн., 7 % штрафу у розмірі 5 686, 80 грн., 20 % штрафу у розмірі 11 424, 00 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір в сумі 3 028, 00 грн.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами. Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами від сторін до суду не надходило.

Судом встановлено, що ухвала Господарського суду Миколаївської області від 21.02.2025 про відкриття провадження у справі надіслана на адресу відповідача ТОВ ГРАН ЕНЕРГО СЕРВІС, вул. Новопирогівська, буд. 50, м. Київ, 03045 та отримана відповідачем 04.03.2025, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідачем в порушення ст. 6 ГПК України не зареєстровано електронний кабінет в підсистемі ЕСІТС.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/23, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 №271/2024, від 23.07.2024 №469/2024, від 28.10.2024 №740/2024, № 26/2025 від 14.01.2025, №235/2025 від 15.04.2025, №478/2025 від 14.07.2025, № 793/2025 від 20.10.2025 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 5 листопада 2025 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в ст. 2, 4 ГПК України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з приписами ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття "розумного строку" не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Савенкова проти України" від 02.05.2013, "Папазова та інші проти України" від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введення на території України воєнного стану, складну безпекову ситуацію у м. Миколаєві, і, відповідно, наявність обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці працівників апарата суду та відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України, а також з урахуванням надмірного навантаження та недостатню кількість суддів в Господарському суді Миколаївської області, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл судових справ, з урахуванням показників часу, необхідного для розгляду справ та матеріалів (рішення Вищої кваліфікаційної комісії України від 26.02.2025 № 41/зп-25 та від 05.03.2025 № 46/зп-25, лист ДСА від 28.01.2025 № 15-2062/25), розгляд даної справи здійснено у розумний строк відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

ІІ. ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ У СПРАВІ.

07.08.2025 до Господарського суду Миколаївської області від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог (вх. № 11502/25 від 07.08.2025), в якій позивач просить суд:

1. Прийняти заяву про збільшення позовних вимог до розгляду.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАН ЕНЕРГО СЕРВІС» () на користь Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» () в особі Філії «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» () пеню у розмірі 12 416, 92 грн., 7 % штрафу у розмірі 5 625, 48 грн., 20 % штрафу у розмірі 16 072, 80 грн. та судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн.

3. Повернути Акціонерному товариству «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Філії «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (55001, Миколаївська область, Вознесенський р-н, м. Південноукраїнськ; код 20915546) з державного бюджету України 605, 60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок) судового збору, сплаченого за платіжною інструкцією № АЕС/1201 від 27.01.2025.

Заява мотивована тим, що між позивачем та відповідачем 27.02.2025 року було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 53-123-01-24-09222 від 24.07.2024 про внесення змін до позицій № 3, 4, 5, 6 Специфікації № 1 (Додаток № 1 до договору № 53-123-01-24-09222 від 24.07.2024) та поставлено товар на суму 80 364, 00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 7 від 15.05.2025, у зв`язку із чим позивачем здійснено перерахунок штрафних санкцій (штрафу та пені).

Докази надіслання заяви з додатками на адресу відповідача долучено до заяви.

Розглянувши заяву про збільшення позовних вимог (вх. № 11502/25 від 07.08.2025), суд встановив наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 46 ГПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копій такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Керуючись ст. 46 ГПК України, суд дійшов висновку про прийняття заяви про збільшення розміру позовних вимог до розгляду. Позовні вимоги розглядаються судом з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

13.01.2026 на адресу Господарського суду Миколаївської області через систему Електронний суд від позивача надійшла заява про заміну відповідача у справі № 915/275/25 (вх. № 544/26 від 13.01.2026), в якій заявник просить суд замінити відповідача у справі № 915/275/25 ТОВ «ГРАН ЕНЕРГО СЕРВІС» () його правонаступником ТОВ «ГРІНАГРОЛЕНД» ().

Заява обґрунтована тим, що 07.01.2026 позивачу з системи «Опендатабот» стало відомо, що відповідач ТОВ «ГРАН ЕНЕРГО СЕРВІС» (https://opendatabot.ua/c/45201076) змінило назву, місцезнаходження та керівника на Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРІНАГРОЛЕНД» (юридична адреса: 79039, Львівська область, м. Львів, вул. Запашна, буд. 205, , директор Дорошенко Катерина Валеріївна, датою заснування є 31.01.2024).

Заява обґрунтована ст. 104 ЦК України, ст. 52 ГПК України.

Розглянувши заяву про заміну відповідача у справі № 915/275/25 (вх. № 544/26 від 13.01.2026), суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Органами управління ПАТ "Український інноваційний банк" неодноразово приймались рішення та державними реєстраторами вносились відповідні реєстраційні записи щодо зміни назви, місцезнаходження акціонерного товариства, нової редакції статуту, видів діяльності товариства та призначались органи управління.

Такі зміни до статуту товариства не є реорганізацією в розумінні банківського законодавства і не впливають на обсяг прав та обов`язків цієї юридичної особи, які виникли раніше у зв`язку із здійсненням нею банківської діяльності в межах своєї спеціальної правосуб`єктності як банківської установи, оскільки внаслідок цього не створився новий учасник правовідносин, а отже ПАТ «Укрінбанк» та ПАТ «Українська інноваційна компанія» є однією й тією ж юридичною особою, з одним й тим самим ідентифікаційним кодом 05839888 і єдиним обсягом прав та обов`язків (постанова КГС ВС від 16.10.2024 у справі № 913/266/20).

Судом встановлено, що після відкриття провадження у даній справі відповідачем було змінено найменування, місцезнаходження та керівника юридичної особи.

Так, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань нове найменування та місцезнаходження юридичної особи відповідача є Товариство з обмеженою відповідальністю ГРІНАГРОЛЕНД, вул. Запашна, буд. 205, м. Львів, Львівська обл., 79039 ().

Враховуючи вищевикладене, судом відмовлено в задоволенні клопотання позивача про заміну відповідача у справі, оскільки матеріали справи не містять доказів припинення юридичної особи шляхом реорганізації в розумінні ст. 104 ЦК України, у зв`язку із чим в суду відсутні підстави для заміни віповідача в порядку ст. 52 ГПК України.

Водночас, оскільки ТОВ «ГРАН ЕНЕРГО СЕРВІС» та ТОВ «ГРІНАГРОЛЕНД» є однією й тією ж юридичною особою, з одним й тим самим ідентифікаційним кодом 45201076 і єдиним обсягом прав та обов`язків, в судовому рішенні судом зазначатиметься правильне найменування та місцезнаходження юридичної особи (відповідача).

Інші заяви та клопотання відсутні.

ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

3.1. Правова позиція позивача.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов укладеного між АТ НАЕК ЕНЕРГОАТОМ в особі філії ВП Південноукраїнська атомна енергетична станція та ТОВ «ГРАН ЕНЕРГО СЕРВІС» договору № 53-123-01-24-09222 від 24.07.2024, а саме зобов`язань щодо поставки товару у строки, встановлені умовами договору, у зв`язку з чим за порушення термінів постачання товару позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 2 741, 76 грн. та 7 % штрафу у розмірі 5 686, 80 грн. відповідно до умов п. 4.1 договору, а також за поставку неякісного товару 20 % штрафу у розмірі 11 424, 00 грн. відповідно до умов п. 4.2 договору.

Позовні вимоги обґрунтовано приписами ст. 173, 193, 231 ГК України та ст. 526, 530, 546, 610, 611, 612, 625 ЦК України та умовами договору.

3.2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

Відповідач не скористався наданим йому ч. 1, 2, 4 ст. 161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач, як зазначено судом вище, про розгляд справи повідомлений належним чином.

ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

24.07.2024 між Акціонерним товариством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Філії «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАН ЕНЕРГО СЕРВІС» (постачальник) було укладено договір на постачання товару № 53-123-01-24-09222 від 24.07.2024.

Відповідно до п. 13.1 договору договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами та скріплення печаткою з боку покупця і діє до 31.12.2025 включно, а в частині виконання постачальником гарантійних зобов`язань та в частині виконання покупцем зобов`язань по оплаті до повного їх виконання. Продовження строку дії договору можливе до його закінчення шляхом укладання відповідної додаткової угоди.

До договору сторонами складено Специфікацію № 1 (Додаток № 1 до Договору) на загальну суму 88 440, 00 грн. з ПДВ.

27.02.2025 було укладено додаткову угоду № 1 до Договору про внесення змін до позиції № 3, 4, 5, 6 Специфікації № 1.

Договір, додаткова угода та Специфікація підписані та скріплені печатками сторін.

Доказів визнання недійсним або розірвання договору суду не подано.

Умовами договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар код CPV 42120000-6 по ДК 021:2015 Насоси та компресори (Мастильні насоси) (далі товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у Специфікації № 1 (Додаток до Договору № 1), що є невід`ємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару не раніше 2023.

Відповідно до п. 1.3 договору місцем виконання цього договору, у тому числі (але не виключно) місцем постачання, виконання грошових зобов`язань, місцем нарахування та сплати штрафних санкцій, виконання будь-яких зобов`язань, пов`язаних з якістю та комплектністю, є місто Южноукраїнськ.

Відповідно до п. 2.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1) загальна вартість товару є твердою та складає:

разом: 72 970, 00 грн. без ПДВ

крім того ПДВ 20% : 14 594, 00 грн.

Всього з ПДВ: 87 564, 00 грн. (вісімдесят сім тисяч п`ятсот шістдесят чотири грн. 00 коп.).

Відповідно до п. 2.2 договору за даним договором оплата відбувається протягом 180 календарних днів після повного постачання товару згідно специфікації № 1 (Додаток № 1 до договору), підписання сторонами акту (актів) приймання-передачі товарів та виконання постачальником умов п.п. 3.4, 6.1, 6.2 цього договору. Штраф та пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.

Відповідно до п. 3.1 договору постачання здійснюється з дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 01.08.2024 на умовах DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, відповідно до правил INCOTERMS в редакції 2010 року, з обов`язковою присутністю представника постачальника. Вантажоодержувач Південноукраїнське відділення філії «ВП «Складське господарство» АТ «НАЕК «Енергоатом» для філії «ВП «Південноукраїнська АЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом», з обов`язковою присутністю представника постачальника.

Відповідно до п. 3.4 договору з товаром постачальник надає покупцю:

- видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно;

- електронну податкову накладну, складену належним чином та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у порядку та протягом строку, які визначені Податковим кодексом України;

- акт (акти) приймання-передачі товарів (в трьох примірниках), підписаний з боку постачальника, відповідно до видаткової накладної, за встановленою покупцем формою;

- документ, що підтверджує якість товару: сертифікат якості, або сертифікат відповідності, або паспорт, або формуляр, тощо.

Відповідно до п. 3.5 договору датою поставки вважається дата видаткової накладної на товар, що підтверджує надходження товару на склад Вантажоодержувача для подальшого приймання товару згідно п.п. 6.1, 6.2.

Відповідно до п. 3.6 договору право власності на товар набувається покупцем з моменту підписання акту (актів) приймання-передачі товау.

Відповідно до п. 3.9 договору у разі виявлення невідповідностей товару зазначеним стандартам, нормам і правилам покупець має право відмовитись від товару, якщо невідповідності не будуть усунені у строк, який дозволить здійснити його постачання у термін, визначений договором.

Відповідно до п. 4.1 договору у разі порушення зобов`язань за договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, постачальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0, 1 % від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожен день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 7 % від вартості непоставленого товару.

Відповідно до п. 4.2 договору за порушення господарського зобов`язання постачальником, а саме за порушення умов даного договору, стосовно якості або комплектності товару постачальник зобов`язаний сплатити покупцю штраф у розмірі 20% вартості неякісного або некомплектного товару. У випадку усунення постачальником виявлених недоліків в термін 4 (чотирьох) тижнів з моменту відправлення письмової претензії покупця, зазначений штраф не сплачується. Крім того, у разі порушення зобов`язань за договором, постачальник зобов`язаний сплатити покупцю заподіяні збитки, з урахуванням ринкових цін, що діють на момент спричинення збитків.

Відповідно до п. 4.3 договору якщо товар виявиться невідповідним умовам договору, постачальник в узгоджені сторонами терміни повинен за свій рахунок відвантажити новий товар.

Відповідно до п. 6.1 договору приймання товару за якістю та кількістю здійснюється згідно з вимогами нормативних та виробничих документів АТ "НАЕК "Енергоатом", зокрема Стандарту ДП "НАЕК "Енаргоатом": "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії" СОУ НАЕК 038:2021 (даний Стандарт є загальнодоступним в електронному вигляді і знаходиться на офіційному сайті АТ "НАЕК "Енергоатом" в розділі Стандарти НАЕК "Енергоатом" за адресою: http://www.energoatom.com.ua/ua/about-6/company_standarts-82).

Відповідно до п. 6.2 договору належне виконання постачальником свого зобов`язання щодо поставки відповідної якості та кількості підтверджується підписанням сторонами акту (актів) приймання-передачі товару.

Відповідно до п. 12.1 договору покупець зобов`язаний:

12.1.1 своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари;

12.1.2 приймати поставлені товари згідно розділу 6.

Відповідно до п. 12.3 договору постачальник зобов`язаний:

12.3.1 забезпечити постачання товарів у строки, встановлені цим договором;

12.3.2 забезпечити постачання товарів, якість яких відповідає умовам установленим Договором.

Відповідно до п. 12.4 договору постачальник має право:

12.4.1 своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари.

Відповідно до п. 13.2 договору закінчення терміну дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії терміну цього договору.

Судом встановлено, що на виконання умов договору 30.08.2024 відповідачем (постачальником) було поставлено позивачу (покупцю) товар на суму 7 200, 00 грн. з ПДВ (позиція № 1 Специфікації № 1 до Договору "Насос GROZ 44120 LBP/06 ручний бочковий"), що підтверджується:

- видатковою накладною № 4 від 30.08.2024 на суму 7 200, 00 грн. з ПДВ (дата вхідного контролю ВП «Складське господарство» 30.08.2024 згідно штампу ВП СГ);

- актом приймання-передачі товарів № 07/1855-3 від 20.09.2024;

- прибутковим ордером № 24-7896 від 20.09.2024 на суму 7 200, 00 грн. з ПДВ.

Документи підписано сторонами без зауважень.

Судом також встановлено, що 30.08.2024, 16.09.2024 та 19.09.2024 відповідачем на адресу позивача направлялись листи № 3008 від 30.08.2024, № 208 від 16.09.2024, № 209 від 19.09.2024 з пропозицією погодити заміну на товар іншого виробника з аналогічними технічними показниками по позиціям № 3, 4, 5, 6 Специфікації № 1 до договору, у зв`язку з воєнними діями РФ, відсутністю на ринку України товару деяких виробників.

Позивач листами від 25.10.2024 № 23-2100/23643-вих та від 30.10.2024 № 23-2100/23963-вих повідомив відповідача про погодження внесення даних змін до договору.

На підставі вищевказаних листів між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до договору, в якій сторони погодили внести зміни до позицій № 3, 4, 5, 6 Специфікації № 1 до договору, виклавши їх в редакції, зазначеній в додатковій угоді № 1.

16.09.2024 позивач звернувся до відповідача із претензією № 23-0030.06/2017, в якій просив сплатити штрафні санкції у розмірі 10 259, 04 грн., оскільки станом на 16.09.2024 відповідачем в порушення умов п. 3.1 договору товар не поставлено.

Факт надіслання 18.09.2024 претензії підтверджується описом до листа експрес відправлення 434 з відтиском печатки поштового відділення, поштовою квитанцією та поштовою накладною. Претензія отримана відповідачем 01.10.2024, що підтверджується відстеженням трекінгу з сайту Укрпошти.

17.09.2024 відповідачем (постачальником) було поставлено позивачу (покупцю) товар на суму 57 120, 00 грн. з ПДВ (позиція № 2 Специфікації № 1 до Договору "Насос НМШ 5-25-2,5/6-10), що підтверджується видатковою накладною № 7 від 17.09.2024 на суму 57 120, 00 грн. з ПДВ (дата вхідного контролю ВП «Складське господарство» 19.09.2024 згідно штампу ВП СГ).

У зв`язку з невідповідністю продукції, позивачем складено довідку № 762 про виявлені невідповідності продукції з ознакою ВК-1 від 01.10.2024, відповідно до якої за результатами вхідного контролю виявлені наступні невідповідності:

1. Найменування поставлених ТМЦ не відповідає Специфікації № 1 до договору на постачання товару:

По договору: Насос НМШ 5-25-2,5/6-10

Фактично поставлено: Насос НМШ 5-25-2,5/6 УЗ.

2. Рік виготовлення електродвигунів АИР 100L6 (зав. № 2112652, № 2112645), які йдуть у комплекті з насосами - 2021 року, що не відповідає умові договору на постачання товару.

3. У наданих Паспортах Посібниках з експлуатації Н.42.878.00.000 РЕ відсутні:

- відомості про виробника, що унеможливлює його ідентифікувати, як того вимагаж договір на постачання товару;

- свідоцтво про приймання ТМЦ.

4. Постачальником не надані документи про сертифікацію електродвигунів АИР 100L6 (зав. № 2112652, № 2112645), які йдуть у комплекті з насосами.

15.10.2024 з метою врегулювання невідповідностей позивачем направлено відповідачу довідку про виявлені невідповідності продукції з ознакою ВК-1 № 762 від 01.10.2024 згідно листа № 23-2100/22491-вих від 15.10.2024.

29.11.2024 ВП філія «ВП «Складське господарство» АТ «НАЕК «Енергоатом» передав відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю ГРАН ЕНЕРГО СЕРВІС для проведення заміни та вимог згідно довідки з поверненням на протязі двадцяти днів згідно п. 3.11 договору продукцію, а саме: Насос НМШ 5-25-2,5/6-10 в кількості (2 шт.) на загальну суму 47 600, 00 грн. (57 120, 00 грн. з ПДВ), про що між сторонами складено акт приймання-передачі ТМЦ № від 145 від 29.11.2024.

15.05.22025 відповідачем (постачальником) замінено та поставлено позивачу (покупцю) товар (позиція № 2 Специфікації № 1 до Договору), а також поставлено позивачу (покупцю) товар (позиції № 3, 4, 5, 6 Специфікації № 1 до Договору) на загальну суму 80 364, 00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 7 від 17.09.2024 на суму 80 364, 00 грн. з ПДВ (дата вхідного контролю ВП «Складське господарство» 19.05.2025 згідно штампу ВП СГ).

Отже, відповідачем всього по договору поставлено позивачу товар на загальну суму 87 564, 00 грн. (7 200, 00 грн. + 80 364, 00).

Невиконання відповідачем обов`язку з поставки товару у порядку та строки, передбачені умовами договору, стало підставою для нарахування штрафних санкцій, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

5.1. Правове регулювання договірних правовідносин з поставки товару.

На підставі ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України (тут і далі по тексту судового рішення в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (постанова об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.03.2021 № 180/1735/16-ц).

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. 2 ст. 614 ЦК України).

У зобов`язальних правовідносинах вина особи, яка порушила зобов`язання, презюмується, і саме на неї покладається обов`язок з доведення відсутності своєї вини у порушенні зобов`язання (постанова КГС ВС від 11.10.2018 по справі № 910/20767/17).

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

5.2. Правове регулювання нарахування та стягнення штрафних санкцій.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до відомостей з ЄДРЮОФОПГФ відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю ГРАН ЕНЕРГО СЕРВІС, вул. Новопирогівська, буд. 50, м. Київ, 03045 () змінено найменування та місцезнаходження юридичної особи на Товариство з обмеженою відповідальністю ГРІНАГРОЛЕНД, вул. Запашна, буд. 205, м. Львів, Львівська обл., 79039 ().

Як встановлено судом вище, 24.07.2024 між Акціонерним товариством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Філії «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАН ЕНЕРГО СЕРВІС» (постачальник) укладено договір на постачання товару № 53-123-01-24-09222, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався передати покупцю товар не пізніше 01.08.2024, а покупець прийняв на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у Специфікації № 1 (Додаток до Договору № 1) (п. 1.1, п. 3.1 договору).

В зв`язку з відсутністю товарів на ринку, за результатами листування між сторонами щодо погодження іншого товару, сторонами укладено Додаткову угоду № 1 від 27.02.2025 до договору, якою сторони зменшили ціну товару та внесли зміни до позицій № 3, 4, 5, 6 Специфікації № 1.

Судом встановлено, що відповідачем поставлено позивачу товар на загальну суму 87 564, 00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 4 від 30.08.2024 на суму 7 200, 00 грн. та видатковою накладною № 7 від 15.05.2025 на суму 80 364, 00 грн. Проте, товар поставлено з порушенням строку, передбаченого умовами п. 3.1 договору, а також вимог ст. 530, 663 ЦК України.

За порушення відповідачем строків поставки товару позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 0,1 % від вартості непоставленого товару у встановлений договором строк за кожен день прострочення в загальній сумі 12 416, 92 грн., а саме:

- 201, 60 грн. - за період прострочення постачання товару з 02.08.2024 по 29.08.2024 відповідно до видаткової накладної № 4 від 30.08.2024 на суму 7 200, 00 грн.;

- 12 215, 32 грн. - за період прострочення постачання товару з 02.08.2024 по 18.05.2025 відповідно до видаткової накладної № 7 від 15.05.2025 на суму 80 364, 00 грн.

Перевіривши розрахунок розміру пені, судом встановлено, що позивачем розрахунок пені здійснено відповідно до умов п. 4.1 договору та вимог ч. 1, 2 ст. 231 ГК України. Детальний розрахунок пені зазначено у заяві про збільшення розміру позовних вимог.

Отже, вимога про стягнення пені в сумі 12 416, 92 грн. є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

Позивачем відповідно до умов п. 4.1 договору та ч. 2 ст. 231 ГК України також нараховано відповідачу штраф за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару понад 30 календарних днів в сумі 5 625, 48 грн. в розмірі 7 % від вартості непоставленого товару (80 364, 00 грн. х 7 % = 5 625, 48 грн.).

Отже, вимога про стягнення штрафу в сумі 5 625, 48 грн. є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

Позивачем на підставі п. 4.2 договору за порушення постачальником умов договору щодо якості товару нараховано відповідачу 20 % штрафу в сумі 16 072, 80 грн. (80 364, 00 грн. х 20 %).

Судом перевірено розрахунок 20 % штрафу та встановлено, що позивачем 20 % штрафу нараховано на загальну суму видаткової накладної № 7 від 15.05.2025 на суму 80 364, 00 грн. з ПДВ.

Водночас, як зазначено судом вище, відповідно до довідки про виявлені невідповідності продукції № 762 від 01.10.2024, а також акту приймання-передачі ТМЦ № від 145 від 29.11.2024 (повернення товару) вартість неякісного товару становила 57 120, 00 грн. з ПДВ. В подальшому 15.05.22025 відповідачем (постачальником) замінено та поставлено позивачу (покупцю) товар (позиція № 2 Специфікації № 1 до Договору) на суму 57 120, 00 грн. з ПДВ, а також поставлено позивачу (покупцю) товар (позиції № 3, 4, 5, 6 Специфікації № 1 до Договору) на суму 23 244, 00 грн. Всього поставлено товар на загальну суму 80 364, 00 грн.

Умовами п. 4.2 договору сторони погодили, що за порушення господарського зобов`язання постачальником, а саме за порушення умов даного договору, стосовно якості або комплектності товару постачальник зобов`язаний сплатити покупцю штраф у розмірі 20% вартості неякісного або некомплектного товару.

Враховуючи, що вартість неякісного та заміненого товару становила 57 120, 00 грн., суд дійшов висновку про необхідність здійснення перерахунку розміру штрафу за порушення умов договору в частині поставки товару неналежної якості, виходячи з вартості неякісного товару, а саме: 20 % штрафу становить 11 424, 00 грн. (57 120, 00 грн. х 20 %).

Враховуючи, що постачальником не усунуто виявлені недоліки в термін 4 (чотирьох) тижнів з моменту відправлення письмової претензії покупця, в суду відсутні правові підстави для звільнення відповідача від відповідальності у вигляд сплати штрафу на підставі п. 4.2 договору.

Отже, позовна вимога про стягнення 20 % штрафу в сумі 11 424, 00 грн. підлягає задоволенню. В решті 20 % штрафу судом відмовлено, у зв`язку з безпідставністю.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

VІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Позивачем під час звернення до суду із даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 3 028, 00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № АЕС/1201 від 27.01.2025 на суму 3 028, 00 грн.

При цьому, позовну заяву подано позивачем в електронній формі через підсистему "Електронний суд".

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0, 8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, судовий збір в спірному випадку становить 2 422, 40 грн.

Судовий збір в сумі 605, 60 грн. може бути повернуто судом з Державного бюджету України за клопотанням позивача відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України в розмірі 2 092, 23 грн. слід відшкодувати позивачу з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України в розмірі 330, 17 грн. покласти на позивача, у зв`язку з частковою відмовою в позові.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ГРІНАГРОЛЕНД, вул. Запашна, буд. 205, м. Львів, Львівська обл., 79039 () на користь позивача Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032 () в особі Філії Відокремлений підрозділ Південноукраїнська атомна електрична станція Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, м. Південноукраїнськ, Миколаївська область, 55001 ():

- 12 416, 92 грн. (дванадцять тисяч чотириста шістнадцять грн. 92 коп.) пені;

- 5 625, 48 грн. (п`ять тисяч шістсот двадцять п`ять грн. 48 коп.) 7 % штрафу;

- 11 424, 00 грн. (одинадцять тисяч чотириста двадцять чотири грн. 00 коп.) 20 % штрафу;

- 2 092, 23 грн. (дві тисячі дев`яносто дві грн. 23 коп.) витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складено 20.04.2026

Суддя Е.М. Олейняш