ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
23 квітня 2026 р. м. Житомир Справа № 906/23/26
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Сікорської Н.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін заяву ТОВ "Житомирський Автодор" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський Автодор"
до Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації
про стягнення 9544139,62 грн.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 14.04.2026р. позовні вимоги ТОВ "Житомирський Автодор" задоволено частково, стягнуто з Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації на користь позивача 5475504,00 грн. інфляційних, 1562965,04 грн. 3% річні, 84461,63 грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

14.04.2026р. до суду представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача 43000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 85-87).

Ухвалою від 14.04.2026р. суд прийняв до розгляду заяву ТОВ "Житомирський Автодор" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Постановив розгляд заяви здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

20.04.2026р. від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 97).

22.04.2026р. від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (а.с. 106-108).

Дослідивши заяву та подані позивачем докази, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 43000,00 грн., на підтвердження чого надано копії: договору про надання правової допомоги № 19-12/2025 від 19.12.2025р., укладеного між адвокатом Ковальчук Русланою Миколаївною та ТОВ "Житомирський Автодор"; додаткової угоди №1 до договору № 19-12/2025 від 19.12.2025р. про надання правової допомоги від 19.12.2025р.; звіту щодо виконаної роботи за період з 19.12.2025р. по 14.04.2026р., згідно з договором № 19-12/2025 від 19.12.2025р. та додаткової угоди №1 від 19.12.2025р.; акту №1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 14.04.2026р. на суму 43000,00 грн. підписаного та скріпленого печатками сторін; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ №001388 на ім`я Ковальчук Р.М.; ордеру адвоката серії АМ №1176795 від 29.12.2025р., виданого на ім`я Ковальчук Р.М. (а.с. 90, 91, 101-103).

Відповідно до звіту виконаної роботи за період з 19.12.2025р. по 14.04.2026р., адвокатом надано клієнту наступні послуги:

- надання усної консультації, ознайомлення з документами, визначення стратегії та тактики правової допомоги;

- підготовка (опрацювання) документів, опрацювання нормативно - правової бази, опрацювання судової практики, проведення розрахунків та написання позовної заяви (набір тексту позовної заяви з розрахунками та списком додатків, виготовлення копій документів та оформлення додатків) до Господарського суду Житомирської області про стягнення з Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації на користь ТОВ «ЖИТОМИРСЬКИЙ АВТОДОР» інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання з оплати виконаних робіт за договором підряду, стягнутих рішенням Господарського суду Житомирської області в справі №906/963/20, за період прострочення з 21.06.2022р. по 18.12.2025р.;

- подання позовної заяви до Господарського суду Житомирської області через ЕС;

- представництво інтересів Клієнта в Господарському суді Житомирської області в справі №906/23/26 за позовом ТОВ «ЖИТОМИРСЬКИЙ АВТОДОР» до Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання з оплати виконаних робіт за договором підряду, стягнутих рішенням Господарського суду Житомирської області в справі №906/963/20 (участь в судових засіданнях, не залежно від їх кількості та тривалості, але не менше 2 засідань, написання процесуальних заяв та клопотань) фіксована вартість яких складає 43000,00 грн. (а.с. 103).

Послуги з правничої допомоги, які можуть надаватись виконавцем клієнту визначені додатковою угодою №1 від 19.12.2025р. Згідно п.1 додаткової угоди №1 визначено перелік послуг. Пунктом 2 додаткової угоди №1 сторони погодили вартість послуг адвоката, що складають фіксовану суму 43000,00 грн., яка підлягає сплаті клієнтом на користь адвоката протягом 15-ти банківських днів після ухвалення рішення у справі (а.с. 102 на звороті).

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, положення якого врегульовані главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Положеннями п.3 ч.1 ст.3, ст.6 ЦК України закріплено принцип свободи договору.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

У постанові Верховного Суду від 08.04.2020р. у справі №922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд звертає увагу, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022р. у справі №911/2737/17.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019р. справі №922/445/19).

У поданому відповідачем клопотанні про зменшення витрат на професійну правничу допомогу зазначено, що заявлений позивачем розмір витрат у сумі 43000,00 грн. є необґрунтованим, неспівмірним зі складністю справи та фактичним обсягом наданих адвокатом послуг.

Зокрема, відповідач звертає увагу, що дана справа не є складною, оскільки її предмет та правові підстави є аналогічними до вже розглянутої справи №906/963/20, у зв`язку з чим адвокат не потребував додаткового вивчення значного обсягу нових доказів чи судової практики.

Також зазначено, що фактичний обсяг виконаних адвокатом робіт є незначним, зокрема адвокат брав участь лише у судових засіданнях і не подавав додаткових письмових пояснень чи процесуальних документів, окрім позовної заяви.

Окрім того, відповідач наголошує на відсутності детального розрахунку витрат на правничу допомогу, що унеможливило своєчасне подання обґрунтованих заперечень.

З огляду на викладене, відповідач просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу як такий, що не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості та співмірності.

Оцінюючи наведені доводи відповідача та подані докази, суд виходить з такого.

Обсяг наданої адвокатом правничої допомоги у межах цієї справи охоплював підготовку позовної заяви, проведення розрахунків заявлених сум та представництво інтересів позивача у судових засіданнях.

Обставини, встановлені у справі №906/963/20, мають преюдиційне значення для даної справи та не підлягали повторному доказуванню. Водночас предметом розгляду у цій справі є виключно нарахування інфляційних втрат та 3% річних за новий період прострочення виконання грошового зобов`язання, що не потребувало формування нової правової позиції чи значного додаткового опрацювання доказів і судової практики, а також не вимагало значних часових витрат, пов`язаних із проведенням складного правового аналізу або опрацюванням нової судової практики..

Разом з тим, перевіряючи подані представником позивача розрахунки, суд встановив їх часткову невідповідність фактичним обставинам справи та вимогам законодавства, у зв`язку з чим заявлені до стягнення суми були скориговані судом та задоволені не в повному обсязі.

Сторони за договором про надання правової допомоги погодили, що клієнт виплачує адвокату винагороду в розмірі 43000,00 грн., яка є фіксованою і виплачуватиметься клієнтом протягом п`ятнадцяти банківських днів після ухвалення рішення у справі (п.2 додаткової угоди №1).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020р. у справі № 904/4507/18 виснувала, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, що склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22).

Суд визнає обґрунтованими витрати у частині, пов`язаній із підготовкою позовної заяви та участю адвоката у трьох судових засіданнях, одне з яких відбулося по суті спору, у якому було проголошено вступну та резолютивну частини рішення, однак їх загальний розмір підлягає коригуванню з урахуванням характеру спірних правовідносин.

Беручи до уваги неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, суд вважає заявлену суму компенсації витрат на правову допомогу надмірною, тому присуджує її частково у розмірі 10000,00 грн.

У стягненні 33000,00 грн. суд відмовляє у зв`язку з невідповідністю цієї частини витрат критеріям розумності, необхідності та співмірності, визначеним процесуальним законом.

Керуючись ст.ст. 74, 123, 126, 129, 221 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації (10014, Житомирська обл., м. Житомир, майдан ім. С. П. Корольова, буд. 12, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський Автодор" (12341, Житомирська обл., Черняхівський р-н, с. Високе, вул. Нова, буд. 13, )

- 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 23.04.26

Суддя Сікорська Н.А.