ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20.04.2026м. ДніпроСправа № 904/2096/26

Суддя Бажанова Ю.А. , розглянувши матеріали

за позовом Державного некомерційного товариства ''Центр якості освіти Міністерства охорони здоров`я України'', м. Київ

до Українського державного університету науки і технологій, м. Дніпро

про стягнення 6 655,78 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Державне некомерційне товариство ''Центр якості освіти Міністерства охорони здоров`я України'' звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить стягнути з Українського державного університету науки і технологій на свою користь основну заборгованість у розмірі 5 426, 64 грн та пеню у розмірі 1 229,14 грн.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

Позовна заява вмотивована порушенням відповідачем умов договору про надання послуг № 402/233/Є від 01.05.2025 в частині оплати отриманих послуг.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 1, пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік", з 01.01.2026 розмір 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3328,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Так, предметом позову є майнова вимога за яку останній мав сплатити 2 662,40 грн.

Позивач, в якості доказів оплати судового збору за подання позовної заяви, додав до позовної заяви квитанцію №150 від 31.03.2026 на суму 2 662,40 грн.

Разом з цим, відповідно до довідки канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області № 65/26 від 16.04.2026, платіжний документ №150 від 31.03.2026 використаний у справі № 904/1913/26, вх. № 4-1470/26 від 07.04.2026, суддя Іванова Тетяна Вікторівна.

Як вбачається з КП "Діловодство спеціалізованого суду", ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2026 у справі № 904/1913/26 позовну заяву Державного некомерційного товариства "Центр якості освіти Міністерства охорони здоров`я України" до Українського державного університету науки і технологій про стягнення заборгованості у загальному розмірі 8 963,75 грн повернуто заявнику.

Водночас, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Не звернення позивача станом на даний момент до суду із клопотанням про повернення судового збору у справі № 904/1913/26 не є гарантією неподання ним такого клопотання у майбутньому.

У разі прийняття судом квитанції №150 від 31.03.2026 на суму 2 662,40 грн, як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі №904/2096/26 Позивач, після ухвалення судом рішення у цій справі, не буде позбавлений можливості подання клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справі № 904/1913/26.

Аналогічна позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі №904/4585/22.

Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви за умови повернення без розгляду попередньо поданої заяви також розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13 лютого 2019 року у справі №1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час розгляду заяви стаття 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, заявник / позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника / позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник / позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була залишена без розгляду.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі № 160/554/23.

За таких обставин, прийняття судом квитанції №150 від 31.03.2026 на суму 2 662,40 грн як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі № 904/2096/26 з високою імовірністю буде мати наслідком фактичного безпідставного повернення позивачу з Державного бюджету України грошових коштів у розмірі 2 662,40 грн за подання позовної заяви.

Водночас, за відсутності дієвого державного механізму, що гарантуватиме фактичну наявність у Державному бюджеті України грошових коштів у розмірі 2 662,40 грн за подання цього позову, судове рішення не може ґрунтуватись на імовірності добросовісної поведінки позивача.

За таких обставин, квитанція №150 від 31.03.2026 на суму 2 662,40 грн не може бути прийнята судом в якості належного доказу оплати судового збору за подання позову у даній справі.

Отже, до позовної заяви не додано належних доказів сплати судового збору за подання позовної заяви у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

В порушення приписів пункту 6 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позивачем не вказано про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

В порушення приписів пункту 7 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позивачем не зазначено відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви.

Відповідно до пункту 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення приписів пункту 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позивачем не зазначено перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву без руху.

Позивачу протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати докази сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн.

- надати відомості, щодо вжиття / невжиття заходів досудового врегулювання спору.

- надати відомості про вжиття / невжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви.

- зазначити відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Роз`яснити, що у випадку невиконання позивачем вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Роз`яснити, що у випадку невиконання позивачем вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Суддя Ю.А. Бажанова