ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення без розгляду заяви про видачу дублікатів наказів

27.04.2026м. ДніпроСправа № 904/5000/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О., розглянувши заяви арбітражного керуючого Шестопалової Ольги Дмитрівни про видачу дублікатів наказів, у справі:

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" (Полтавська обл., м.Полтава)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПК-Агро" (Дніпропетровська обл., Магдалинівський р-н, с. Вишневе)

про стягнення грошових коштів

Без участі представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПК-Агро" про стягнення грошових коштів в розмірі 138000,00грн. Судові витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу просить покласти на відповідача.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПК-Агро" про стягнення грошових коштів в розмірі 138000,00грн задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПК-Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" 138000,00грн основного боргу та 2422,40грн витрат по сплаті судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПК-Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" 13800,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

03.06.2025 на виконання вказаних рішень видано накази.

23.04.2026 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від арбітражного керуючого Шестопалової Ольги Дмитрівни надійшла заява про видачу дублікатів виконавчих документів про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПК-Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" 138000,00грн основного боргу, 2422,40грн витрат по сплаті судового збору та 13800,00грн витрат на професійну правничу допомогу. Наведена заява обґрунтована втратою виконавчих документів.

23.04.2026 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від арбітражного керуючого Шестопалової Ольги Дмитрівни надійшла заява про залишення заяви про видачу дублікатів наказів без розгляду. Наведена заява обґрунтована повним виконанням вищевказаних наказів.

Розглянувши заяву арбітражного керуючого Шестопалової Ольги Дмитрівни про залишення заяви про видачу дублікатів наказів без розгляду, господарський суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

З викладеного випливає, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості залишення без розгляду заяви про видачу дублікату наказу.

Водночас, відповідно до частини третьої статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно частини третьої статті 169 Господарського процесуального кодексу України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права) (частина десята статті 11 Господарського процесуального кодексу України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №2-591/11 зазначено, що інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли, на переконання суду, певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Тому, відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду (пункт 5 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України).

З аналізу зазначених правових норм випливає, що закріплене за заявником право на подання такої заяви є абсолютним. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд.

Таким чином, беручи до уваги приписи чинного законодавства, враховуючи те, що норми частини десятої статті 11 Господарського процесуального кодексу України надають суду процесуальну можливість застосувати до зазначених вище правовідносин, які не врегульовані законом, законодавство, що регулює подібні відносини, перевіривши повноваження особи, яка підписала зазначену заяву про залишення заяви без розгляду, зважаючи на те, що його подання є формою реалізації прав заявника, суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення та залишення без розгляду заяви арбітражного керуючого Шестопалової Ольги Дмитрівни про видачу дублікатів наказів господарського суду на підставі пункту 5 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 226, 232-235, пунктом 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву арбітражного керуючого Шестопалової Ольги Дмитрівни про залишення заяви про видачу дублікатів наказів без розгляду - задовольнити.

Заяву арбітражного керуючого Шестопалової Ольги Дмитрівни про видачу дублікатів наказів залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання - 27.04.2026.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.О. Татарчук