номер провадження справи 33/11/26
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
13.04.2026 Справа № 908/183/26
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченка М.В.
при секретарі судового засідання Мироненко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні заяву
вих. без номеру від 02.04.2026 (вх. №7322/08-08/26 від 02.04.2026) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Незалежної України 92 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №908/183/26
За участю представників сторін:
від позивача не з`явився;
від відповідача не з`явився;
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.03.2026 у справі №908/183/26 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЙПРІЛ-2025 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Незалежної України 92 заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 12177,52 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 2205,72 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

02.04.2026 позивачем подано заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. без податку на додану вартість.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.04.2026 заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому суд враховує положення ч. 4 ст. 116 ГПК України, відповідно до яких, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З урахуванням викладеного, строк на подання доказів понесення судових витрат сплив 30.03.2026.

31.03.2026 до суду надійшла перша заява позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, яку було повернуто ухвалою Господарського суду Запорізької області від 01.04.2026 без розгляду.

02.04.2026 позивач звернувся повторно із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу повторно, просив поновити строк на подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач подав 03.04.2026 в системі Електронний суд (зареєстровано судом 06.04.2026) заперечення на вказану заяву, в тому числі щодо її прийняття судом.

Щодо заперечень відповідача про те, що в заяві не міститься посилання, що до закінчення судових дебатів позивач зробив про це відповідну заяву, суд зауважив, що в позовній заяві було наведено орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. За результатами вирішення спору позивач просив стягнути з відповідача судові витрати. Тобто заява про стягнення судових витрат була викладена в позовній заяві, але докази понесення цих витрат подані з порушенням встановленого строку.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку позивач посилався на те, що вперше заява була подана з дотриманням встановленого строку, а щодо подання заяви електронною поштою позивач зауважив, що в роботі підсистеми Електронний суд трапляються технічні проблеми, які змушують сторони (їх представників) подавати документи електронною поштою для уникнення пропуску строків.

Суд врахував, що заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з доказами понесення цих витрат подана позивачем повторно у встановленому порядку (в системі Електронний суд), після усунення зазначених судом недоліків, і пропуск строку є незначним.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Нормами ГПК України не встановлено заборони на поновлення строку для подання доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Враховуючи викладене, суд ухвалив поновити позивачу строк на подачу відповідної заяви та прийняти заяву до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.04.2026 прийнято до розгляду заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Незалежної України 92 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №908/183/26, призначено розгляд заяви в судовому засіданні на 13.04.2026 об 10 год. 00 хв.

Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів сторін 07.04.2026, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

10.04.2026 від позивача надійшла заява про залишення заперечень відповідача без розгляду на підставі ст. ст. 6, 170 ГПК України, оскільки відповідач не зареєстрував електронний кабінет.

13.04.2026 від представника відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні 13.04.2026 о 10 год. 00 хв. у справі №908/183/26 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 13.04.2026 задоволено заяву представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, ухвалено здійснювати проведення судового засідання 13.04.2026 о 10 год. 00 хв. у справі №908/183/26 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника відповідача та програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua.

В судове засідання 13.04.2026 представники сторін не з`явилися (представник відповідача до відеоконференції не під`єднався). У зв`язку з цим судове засідання проводилося без фіксування технічними засобами, на підставі ч.3 ст. 222 ГПК України.

За наслідками судового засідання судом ухвалено додаткове рішення.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У позовній заяві було наведено орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У позовній заяві позивач просив за результатами вирішення спору стягнути з відповідача судові витрати. Тобто заява про стягнення судових витрат була викладена в позовній заяві, але докази понесення цих витрат подані з порушенням встановленого строку.

Ухвалою від 06.04.2026 суд поновив позивачу строк на подачу відповідної заяви та прийняв до розгляду заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №908/183/26.

З метою забезпечення реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків у судовому провадженні позивач уклав договір про надання правової допомоги № 23/04/2023 від 23.04.2023 з адвокатом Тихомировою Марією Олегівною (далі адвокат).

Згідно з додатковим договором № 1 від 23.04.2023 до цього договору розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги визначається, виходячи з витраченого часу та погодинної оплати послуг адвоката, що дорівнює 500,00 грн. без податку на додану вартість за одну годину роботи. Розмір гонорару адвоката за договором не може бути більш ніж 5000,00 грн., незалежно від результатів розгляду справи.

Відповідно до акту про надання правової допомоги адвокатом надано позивачу послуги зі складання позовної заяви вартістю 5000,00 грн. (10 годин роботи).

Вартість наданих адвокатом професійних правничих послуг в розмірі 5000,00 грн. без ПДВ повністю сплачена позивачем платіжними інструкціями № 1302 від 30.12.2025 на суму 3000,00 грн., № 1305 від 05.01.2026 на суму 1000,00 грн., № 1307 від 06.01.2026 на суму 1000,00 грн.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач подав заперечення проти заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу, вважаючи їх завищеними, неспівмірними з ціною позову, витраченим часом та об`ємом наданих послуг, оскільки справа є нескладною.

10.04.2026 від позивача надійшла заява про залишення заперечень відповідача без розгляду на підставі ст. ст. 6, 170 ГПК України, оскільки відповідач не зареєстрував електронний кабінет.

Суд зазначає, що заперечення подані відповідачем через електронний кабінет представника відповідача, тому прийняті судом до розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у пунктах 6.46, 6.48, 6.49, 6.52 постанови від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22 зазначив, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, повинен враховувати, що:

- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21);

- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);

- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);

- у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18);

- у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг;

- із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Проаналізувавши заперечення відповідача проти заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що необхідність звернення позивача до суду була зумовлена невиконанням відповідачем обв`язку зі сплати внесків на утримання будинку і прибудинкової території як співвласника багатоквартирного будинку. Оскільки відповідач не сплачував внески добровільно, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав у судовому порядку.

При цьому рівень оплати послуг адвоката зумовлений вартістю години роботи адвоката та певним рівнем цін на аналогічні послуги.

Вартість наданих позивачу правничих послуг адвоката визначено, виходячи з 10 годин роботи зі складання позовної заяви, загальною вартістю 5000,00 грн.

Суд враховує, що для складання позовної заяви об`єктивно необхідним є не тільки написання тексту позовної заяви, але й попереднє ознайомлення адвоката з документами, які стосуються суті спору, аналіз та доказів і нормативної бази.

Дана справа є малозначною, не складною за характером спору та кількістю доказів: заявлено вимоги про стягнення внесків на утримання будинку і прибудинкової території, які запроваджені двома рішеннями співвласників, які оформлені протоколами №2 від 15.03.2020 та № 12 від 11.02.2024, та 3% річних за період з 15.04.2025 до 30.11.2025.

З огляду на викладене та ціну позову (14698,81 грн.), розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. суд визнав завищеним, таким, що не відповідає критеріям розумності та об`єктивної необхідності, рівню цін на аналогічні послуги.

У зв`язку з цим суд ухвалив зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до суми 4000,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За результатами вирішення спору в даній справі суд ухвалив рішення про часткове задоволення позову: із заявленої суми позовних вимог 14698,81 грн. судом задоволено позовні вимоги на суму 12177,52 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн., які визнані судом обґрунтованими, підлягають розподілу між сторонами пропорційно задоволених вимог, а саме: з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3313,88 грн., в решті витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241, 244, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Незалежної України 92 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №908/183/26 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЙПРІЛ-2025 (69005, м.Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 92, ідентифікаційний код 45685965) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Незалежної України 92 (69005, м.Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 92, ідентифікаційний код 43687997) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 313,88 грн. (три тисячі триста тринадцять грн. 88 коп.).

В іншій частині заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Незалежної України 92 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №908/183/26 залишити без задоволення.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Додаткове рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено та підписано 20.04.2026.

Суддя М.В. Мірошниченко