ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

14 квітня 2026 року м. Миколаїв Справа № 915/1116/25

Господарський суд Миколаївської області у складі:

судді Л.М. Ільєвої

при секретарі судового засідання І.С. Степановій

за участю представників:

від позивача - не з`явився,

від відповідача (заявника) - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, (вх. №4694/26 від 03.04.2026 р.) в порядку ст. 328 ГПК України у справі № 915/1116/25 за позовом Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго до Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія про стягнення 868807,72 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії за №0221-02024-ПП в загальному розмірі 94802277,35 грн., в т.ч. основного боргу в розмірі 94201537,45 грн. та 3% річних в розмірі 600739,90 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 30.07.2025 р. вказану позовну заяву Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1116/25, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче засідання призначено на 03.09.2025 р. о 16:00.

03.09.2025 р. від представника позивача Шорстова О.Ю. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява (вх. № 12625/25), в якій позивач просив закрити провадження у справі №915/1116/25 в частині стягнення суми основної заборгованості в розмірі 92554042,36 грн. за відсутністю предмета спору в цій частині позовних вимог, а також повернути позивачу судовий збір в частині позовних вимог, що підлягають закриттю.

Крім того, 03.09.2025 р. від представника позивача Шорстова О.Ю. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява про збільшення позовних вимог (вх. № 12628/25), згідно з якою позивач зазначив, що після відкриття провадження у справі відповідачем частково погашено основний борг, що заявлений до стягнення та входить до предмету позову, на суму 92554042,36 грн., тому станом на 03.09.2025 р. залишок основного боргу складає 1647495,09 грн. Також позивачем збільшено позовні вимоги в частині стягнення 3% річних до 868807,72 грн., з яких: 827208,95 грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за розрахункові періоди квітень -червень 2025 р.; 41598,77 грн. - донарахування 3 % річних за розрахункові періоди січень-березень 2025 р. (що розглядається у справі №915/688/25), починаючи з 28.04.2025 р. по дату фактичного виконання грошового зобов`язання.

22.09.2025 р. від представника позивача Шорстова О.Ю. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява про закриття провадження у справі в частині погашеної заборгованості (вх. № 13402/25), згідно з якою позивач просив суд закрити провадження у справі №915/1116/25 в частині стягнення суми основної заборгованості в розмірі 94201537,45 грн. у зв`язку із її сплатою відповідачем та відсутністю предмета спору в цієї частині позовних вимог, а також повернути з Державного бюджету України судовий збір в частині позовних вимог, що підлягають закриттю, розглядати справу № 915/1116/25 з урахуванням розміру позовних вимог, що залишилися неоплаченими, а саме: про стягнення 3% річних в сумі 868807,72 грн.

Під час підготовчого засідання 01.10.2025 р. судом розглянуто заяву представника позивача про збільшення розміру позовних вимог (вх. № 12628/25 від 03.09.2025) та встановлено її відповідність вимогам ст. 46 ГПК України, у зв`язку з чим судом постановлено протокольну ухвалу про прийняття вказаної заяви.

Також у підготовчому засіданні 01.10.2025 р. судом постановлено ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго до Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія про стягнення суми основного боргу в розмірі 94201537,45 грн. у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 31.10.2025 р. у справі № 915/1116/25 закрито підготовче провадження, та справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні суду на 24 листопада 2025 року о 13:30.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 25.12.2025 р. у справі № 915/1116/25, яке набрало законної чинності 31.03.2026 року, позов Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго задоволено, а саме: на користь останнього стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія 3% річних в сумі 868807,72 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 427777,67 грн., також повернуто позивачу з державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області частину судового збору в сумі 420062/чотириста двадцять тисяч шістдесят дві/грн. 33 коп., сплаченого згідно з платіжною інструкцією від 24.07.2025 р. № АУ-5896 на суму 847840,00 грн.

31.03.2026 Господарським судом Миколаївської області на виконання вказаного судового рішення від 25.12.2025 р. видано відповідний наказ щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія на користь Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго 3% річних в сумі 868807,72 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 427777,67 грн.

03.04.2026 р. від представника відповідача Сурикової І.А. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (вх. № 4694/26), в якій заявник просить суд визнати наказ Господарського суду Миколаївської області від 31.03.2026 року у справі №915/1116/25, про стягнення з ТОВ Миколаївська електропостачальна компанія на користь ПрАТ Національна енергетична компанія Укренерго 868 807,72 грн. 3 %річних та 427777,67 грн. судового збору таким, що не підлягає виконанню. Заява мотивована тим, що відповідачем 27.02.2026 року та 11.03.2026 року в добровільному порядку сплачено 3% річних в сумі 868807,72 грн. та судовий збір в сумі 427777,67 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 06.04.2026 у справі № 915/1116/25 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, (вх. №4694/26/26 від 03.04.2026 р.) прийнято до провадження, та розгляд заяви призначено в засіданні суду на 14 квітня 2026 року о 10:45.

09.04.2026 р. від представника відповідача Сурикової І.А. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява (вх. №5049/26), в якій заявник просить суд судове засідання з розгляду заяви ТОВ «Миколаївська електропостача компанія» про визнання виконавчого документу, таким що не підлягає виконанню, у справі №915/1116/25, яке призначене на 14.04.2026 року о 10-45 год., провести без участі представника заявника.

Представники сторін в судове засідання, призначене на 14.04.2026 року, не з`явились.

Однак, відповідно до ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

З огляду на те, що ухвалою суду від 14.04.2026 явка учасників справи в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, відповідно неявка учасників справи не перешкоджає розгляду даної заяви.

Заперечень щодо визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню від позивача до суду не надходило.

Розглянувши заяву відповідача про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню (вх. №4694/26 від 03.04.2026 р.), суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 327 ГПК України наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, що підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання (постанова КЦС ВС від 21.12.2023 у справі № 824/2/22). Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.01.2023 у справі № 824/2/22.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24.06.2020 у справі № 520/1466/14-ц, від 09.09.2021 у справі № 824/67/20, від 09.06.2022 у справі № 2-118/2001.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.10.2018 у справі № 910/9026/13, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як вбачається із матеріалів справи, 31.03.2026 року на виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 25.12.2025 у справі № 915/1116/25, яке набрало законної сили 31.03.2026, судом було видано наказ щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія 3% річних в сумі 868807,72 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 427777,67 грн.

При цьому, як з`ясовано судом, відповідачем було перераховано позивачу грошові кошти у загальній сумі 1296585,39 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями, а саме:

- платіжною інструкцією №5673 від 11.03.2026 р. на суму 427777,67 грн. з призначенням платежу «Судовий збір стягнутий за рішенням суду.від 25.12.2025 по справі №915/1116/25»;

- платіжною інструкцією №475 від 27.02.2026 р. на суму 868807,72 грн. з призначенням платежу « 3% річних стягнуті за рішенням суду.від 25.12.2025 по справі №915/1116/25».

Разом з тим, враховуючи сплату відповідачем на погашення стягнутих за рішенням суду 3% річних в сумі 868807,72 грн. та судових витрат по сплаті судового збору, суд доходить до висновку, що обов`язок заявника (боржника) по виконанню наказу Господарського суду Миколаївської області від 31.03.2026 р. у даній справі відсутній у зв`язку з його добровільним виконанням боржником на суму 1296585,39 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 328 ГПК України).

Таким чином, з урахуванням вищенаведених обставин, які свідчать про фактичне виконання відповідачем обов`язку щодо сплати на користь Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго 3% річних в сумі 868807,72 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 427777,67 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія (вх. №4694/26 від 03.04.2026 р.) про визнання таким, що не підлягають виконанню, наказ суду від 31.03.2026 року у даній справі № 915/1116/25.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, у справі №915/1116/25 (вх. №4694/26 від 03.04.2026 р.) задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду Миколаївської області від 31.03.2026 р. у справі № 915/1116/25 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія 3% річних в сумі 868807,72 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 427777,67 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Ухвалу підписано 14.04.2026 року.

Суддя Л.М. Ільєва