ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2026 Справа № 917/182/26

Суддя Господарського суду Полтавської області Кльопов І.Г. за участю секретаря судового засідання Назаренко Я.А., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

до Малого приватного підприємства "Ребоб", вул. Салганна, 14-б, м.Кременчук, Полтавська область, 39600

про стягнення грошових коштів

встановив:

До Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Малого приватного підприємства "Ребоб" про стягнення 117 546,48грн. заборгованості за договором оренди землі щодо земельної ділянки площею 10092 кв.м (кадастровий №:10:001:0187) для експлуатації та обслуговування будівель та будки вартового по вул. Салганній, 14 та 14-Б в м. Кременчуці Полтавської області та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.05.2011 за № 00167 за період з 15.07.2025 по 31.01.2026

За результатами автоматизованого розподілу судової справи № 917/182/26 між суддями справу передано на розгляд судді Кльопову І.Г.

Ухвалою від 12.02.2026 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

06.03.2026 за вхід. № 2990 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач частково заперечує проти позовних вимог та просить суд задовольнити вимоги про стягнення заборгованості по договору оренди землі від 05.05.2011 за період з 15.07.2025 по 31.01.2026р. у розмірі 67 337,04грн. Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що позивачем для обрахунку орендної плати застосовано коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки наростаючим підсумком з 2011 по 2025 рік, що згідно розрахунків за період з 15.07.2025 по 31.01.2026р. склало 117 546,48грн.: за період з 15.07.2025 по 31.12.2025 у сумі 96534,80 грн.., за період з 01.01.2026 по 31.01.2026 включно у сумі 19011,68 грн.

Проте, оскільки в травні 2025 року було проведено державну реєстрацію договору оренди землі б/н від 05 травня 2011 року, та визначено розмір плати за користування - 122278,71грн. (сто двадцять дві тисячі двісті сімдесят вісім гривень 71копійка) в рік, то Позивач вважає, що це є базовим місяцем у якому визначена орендна плата, а отже застосування коефіцієнтів індексації за попередні періоди не підлягають застосуванню.

Із огляду на зазначене, за період з 15.07.2025 по 31.01.2026р. (201 календарний день) зобов`язання Відповідача повинні дорівнювати 366 836,13грн (триста шістдесят шість тисяч вісімсот тридцять шість гривень 13копійок.), що розраховується наступним чином: орендна плата 122278,71грн. /365дн * 201дн = 67 337,04грн.

Відповідач зазначає, що не здійснено сплату орендної плати через обставини непереборної сили - повномасштабне вторгненням російської федерації, яке розпочалося 24 лютого 2022 року, окупацією територій України що призвело до втрати господарських відносин з контрагентами, фінансових втрат.

Розглянувши матеріали справи суд встановив:

29 червня 2010 рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду фізичним і юридичним особам в м. Кременчуці» Малому приватному підприємству «Ребоб» (далі Відповідач) передано в оренду строком на один рік земельну ділянку площею 10092 кв.м для експлуатації та обслуговування будівель та будки вартового по вул. Салганній, 14 та 14-Б в м. Кременчуці Полтавської області.

27 липня 2010 рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про внесення змін до деяких рішень міської ради» внесено зміни в п. 17 рішення Кременчуцької міської ради від 29.06.2010 року «Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду фізичним і юридичним особам в м. Кременчуці», а саме: - замість слів «терміном на один рік» читати «терміном на п`ятнадцять років»;

05 травня 2011 року між Кременчуцькою міською радою Полтавської області та Малим приватним підприємством «Ребоб» укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки площею 10092 кв.м (кадастровий номер :10:001:0187) для експлуатації та обслуговування будівель та будки вартового по вул. Салганній, 14 та 14-Б в м. Кременчуці Полтавської області та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.05.2011 за № 00167.

Відповідно до п.5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 10092 кв.м становить 4075956,96 грн. (403,88 грн за 1 кв.м.).

Відповідно до п.9 договору, орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки щорічно та складає 122 278,71 грн. за рік.

Відповідно до п.10 договору Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовженням його дії.

Відповідно до п.11 договору Орендна плата за земельну ділянку сплачується рівними частками платниками за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступним за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, починаючи з дня державної реєстрації договору оренди землі.

Відповідно до п.13 договору Розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.34 договору Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Відповідно до п.41 договору Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Право оренди МПП «РЕБОБ» земельної ділянки з кадастровим номером №:10:001:0187 на підставі договору оренди землі б/н від 05 травня 2011 року, зареєстровано державним реєстратором Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в Державному реєстрі речових прав 30.05.2025року.

Позивач зазначає про порушення відповідачем своїх зобов"язань щодо сплати орендної плати.

Так, позивачем нараховано відповідачу та заявлено до стягнення за період з 15.07.2025 по 31.01.2026 (включно) 117 546,48 грн. орендної плати.

При обчисленні розміру орендної плати позивач зазначив, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії ( п.10 договору).

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору оренди землі.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (стаття 615 цього ж Кодексу).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Однією з істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (стаття 15 Закону України «Про оренду землі»).

У відповідності до частин 1, 2, 3 статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата справляється у грошовій формі.

За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Частиною 1 статті 23 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Відповідно до положень абзаців 1 та 7 частини 2 статті 25 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права

оренди; своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

У пункті 10 договору оренди землі сторони обумовили, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовженням його дії.

В травні 2025 року було проведено державну реєстрацію договору оренди землі б/н від 05 травня 2011 року, та визначено розмір плати за користування - 122 278,71грн.

Натомість, як вбачається з позовної заяви, позивачем не враховано вищезазначене при здійсненні розрахунку орендної плати.

Таким чином, на підставі викладеного, та здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 67 337,04грн. за період з 15.07.2025 по 31.01.2026

Інші аргументи сторін були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, а які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна вста.овити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується положеннями ст.129 ГПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на відповідача, з вини якого виник спір.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково

2. Стягнути з Малого приватного підприємства "Ребоб" ( вул. Салганна, 14-б, м.Кременчук, Полтавська область, 39600, ) на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) 67 337,04грн. заборгованості з орендної плати з 15.07.2025 по 31.01.2026, а також 2662,40 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позовних вимог відмовити

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя Кльопов І.Г.