ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 921/534/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Картере В.І. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Заріцької Т.В.,

представників учасників справи:

ДП "ШРБУ №100" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України": не з`явилися,

ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України": арбітражний керуючий Брикса А.О.,

ГУ ДПС у Тернопільській області: Шкільний П.М.,

Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України: Ваховська Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 (колегія суддів у складі: Матущак О.І. - головуючий, Кравчук Н.М., Скрипчук О.С.)

та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 05.08.2025 (суддя Гевко В.Л.)

у справі №921/534/23

за заявою Головного управління ДПС у Тернопільській області

про перегляд ухвали Господарського суду Тернопільської області від 21.10.2024 за нововиявленими обставинами

за заявою Дочірнього підприємства "ШРБУ №100" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

до Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Хід розгляду справи

1. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.09.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - Боржник), введено процедуру розпорядження майном боржника.

2. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 09.02.2024 визнано Головне управління ДПС у Тернопільській області (далі - Податковий орган) конкурсним кредитором щодо Боржника з вимогами в сумі 51027062,72 грн з черговістю їх задоволення: 40640619,37 грн - третя черга; 8214351,66 грн - шоста черга; 2172091,69 грн - шоста черга; 5368,00 грн (судовий збір) - перша черга.

3. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 21.10.2024, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 та постановою Верховного Суду від 29.04.2025, припинено процедуру розпорядження майном Боржника; затверджено план санації Боржника, погоджений Державним агентством відновлення та розвитку інфраструктури України 30.07.2024 та схвалений зборами кредиторів 06.08.2024 (протокол зборів кредиторів Боржника №3 від 06.08.2024, далі - План санації); введено процедуру санації Боржника строком на 5 років до 21.10.2029 тощо.

Стислий зміст заяви

4. 13.06.2025 Податковий орган подав заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Тернопільської області від 21.10.2024 (далі - Заява), у якій просив визнати нововиявленою обставиною участь заінтересованих осіб у голосуванні за схвалення Плану санації, скасувати зазначену ухвалу в частині затвердження Плану санації та введення процедури санації Боржника.

5. Заяву мотивовано посиланням на положення пункту 1 частини 2 статті 320, пункту 1 частини 1 статті 321 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), абзацу дев`ятого частини 1 статті 1, частини 5 статті 52 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

6. За доводами Податкового органу, нововиявленою обставиною є те, що згідно з протоколом засідання зборів кредиторів Боржника №3 від 06.08.2024 при схваленні Плану санації помилково враховано голоси заінтересованих щодо Боржника кредиторів - Державного підприємства "ШРБУ №100" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Тернопільській області, а без урахування голосів зазначених осіб, які не мали права брати участь у голосуванні, кількості голосів для схвалення Плану санації було недостатньо.

7. При цьому Податковий орган стверджував, що зазначена обставина щодо голосування при схваленні Плану санації заінтересованих стосовно Боржника осіб не була встановлена господарським судом, не була і не могла бути відома Податковому органу, оскільки їх заінтересованість не було задекларовано, її виявлено та офіційно підтверджено лише перевіркою, проведеною Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції Закарпатської області.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

8. Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції Закарпатської області листом №1290/11-25/1116 від 15.05.2025 (вх. №3120/5 від 16.05.2025) у відповідь на скаргу контролюючого органу повідомило, що у строк з 29.04.2025 до 05.05.2025 проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого Брикси А.О. під час виконання ним повноважень розпорядника майна, керуючого санацією у справі про банкрутство Боржника. За результатами дослідження та аналізу зазначених у скарзі обставин, наданих арбітражним керуючим Бриксою А.О. письмових пояснень та копій документів, складено акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 14.05.2025 за №20 та встановлено порушення вимог: абзацу 1 частини 5 статті 52 КУзПБ - при схваленні плану санації враховано вимоги кредитора ДП "ШРБУ №100" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", який є заінтересованою особою стосовно Боржника; пункту 4 частини 2 статті 12, абзацу 12 частини 6 статті 50 КУзПБ - керуючий санацією не звітував щокварталу перед комітетом кредиторів та судом про виконання плану санації.

9. Відповідно до пункту 9 розділу VI Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 06.12.2019 №3928/5, арбітражному керуючому Бриксі А.О. винесено припис про недопущення повторних порушень від 15.05.2025 за №6.

10. За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) засновником Дочірнього підприємства "ШРБУ №100" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та Боржника є Акціонерне товариство "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"; засновником Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Тернопільській області та Акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" є Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України.

11. З моменту відкриття провадження у цій справі про банкрутство Боржника 08.09.2023 та до моменту схвалення зборами кредиторів Плану санації 06.08.2024 зміни щодо засновників чи кінцевих бенефіціарних власників юридичних осіб ДП "ШРБУ №100" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Тернопільській області до Єдиного державного реєстру не вносились.

Стислий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

12. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 05.08.2025, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.12.2025, у задоволенні Заяви відмовлено, ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 21.10.2024 залишено в силі.

13. Судові рішення мотивовано тим, що наведені в Заяві обставини участі заінтересованих щодо Боржника осіб у голосуванні за схвалення Плану санації не відповідають критеріям нововиявлених обставин у розумінні статей 320, 321 ГПК України, оскільки відповідні відомості щодо зв`язків між Боржником і кредиторами були у відкритому доступі на час розгляду справи; правомірність затвердження господарським судом Плану санації була предметом дослідження господарських судів апеляційної та касаційної інстанцій; а доводи Податкового органу по суті зводяться до переоцінки доказів і повторного оскарження законності затвердженого Плану санації.

14. Також господарські суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що процедуру визначення заінтересованих кредиторів введено Законом України "Про внесення змін до Кодексу України процедур банкрутства та деяких інших законодавчих актів України щодо імплементації Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу 2019/1023 та запровадження процедур превентивної реструктуризації" (далі - Закон №3985-ІХ), норми якого набрали чинності лише з 01.01.2025 та не діяли під час схвалення Плану санації. З огляду на таке господарські суди дійшли висновку про відсутність підстав вважати нововиявленими наведені Податковим органом обставини щодо визнання участі у голосуванні за схвалення плану санації заінтересованих осіб, які не мали такого статусу офіційно.

Стислий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення доводів скаржника

15. Податковий орган подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 05.08.2025 і постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.12.2025, ухвалити нове рішення про задоволення Заяви.

16. Касаційну скаргу подано з підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

17. Касаційну скаргу мотивовано тим, що господарські суди першої та апеляційної інстанцій не врахували висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 26.10.2023 у справі №908/100/21, від 22.09.2021 у справі №911/2043/20, від 11.07.2023 у справі №904/160/19, щодо застосування статей 49, 50, 52 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

18. Податковий орган наголошує, що судовий контроль є невід`ємною складовою процедур банкрутства, зокрема, господарський суд має здійснити перевірку плану санації на предмет дотримання порядку його схвалення, погодження забезпеченими кредиторами та відповідності його вимогам законодавства.

19. Податковий орган вважає суперечливим висновок господарського суду апеляційної інстанції про те, що акт позапланової невиїзної перевірки є актом індивідуальної дії та не містить інформації щодо ознак заінтересованості щодо боржника кредитора - Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Тернопільській області. При цьому Податковий орган стверджує, що господарський суд не надавши оцінку його доводам та не дослідивши наведені ним обставини, безпідставно обмежившись формальним посиланням на правову природу акта.

20. Також Податковий орган заперечує проти висновку господарських судів першої та апеляційної інстанцій про неможливість врахування при затвердження Плану санації положень Закону №3985-ІХ.

21. При цьому Податковий орган зазначає про відсутність та необхідність формування висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 42 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ у справах про банкрутство, провадження в яких було відкрито до набрання чинності Законом №3985-ІХ. На думку Податкового органу, згідно з положеннями вказаного пункту відповідні норми КУзПБ у редакції Закону №3985-ІХ мають ретроспективний характер та поширюються на ті справи про банкрутство, провадження в яких було відкрито до 01.01.2025.

22. Крім того, Податковий орган зауважує, що чинна на момент затвердження Плану санації редакція абзацу шостого частини 1 статті 1 КУзПБ містила визначення поняття заінтересованих осіб стосовно боржника, частина 5 статті 52 КУзПБ передбачала неврахування вимог заінтересованих щодо боржника кредиторів для цілей голосування при схваленні плану санації. На думку Податкового органу, наведені норми надавали господарському суду достатні правові підстави для визнання ДП "ШРБУ №100" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Тернопільській області заінтересованими особами щодо Боржника.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

23. Керуючий санацією Боржника у відзиві просить відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити оскаржувані судові рішення без змін. Відзив мотивовано тим, що доводи скаржника щодо неврахування правових висновків Верховного Суду є необґрунтованими через неподібність правовідносин у справах, на які він посилається; доводи касаційної скарги значною мірою зводяться до переоцінки доказів та повторного оскарження затвердженого Плану санації; наведені скаржником обставини не можуть вважатися нововиявленими, оскільки відповідні відомості були відкритими та доступними, а Закон №3985-ІХ не підлягає застосуванню до правовідносин щодо затвердження Плану санації у 2024 році.

24. Інші учасники справи у встановлений судом термін відзивів на касаційну скаргу не подали.

Позиція Верховного Суду

25. Керуючись вимогами статей 14, 300 ГПК України, Верховний Суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів і вимог касаційної скарги та виходить з такого.

26. Предметом касаційного оскарження в цій справі є судові рішення господарських судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалені за наслідками розгляду Заяви Податкового органу про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Тернопільської області від 21.10.2024 про затвердження Плану санації та введення процедури санації Боржника.

27. Податковий орган визначив нововиявленою обставиною участь у голосуванні за схвалення Плану санації заінтересованих щодо Боржника осіб. У зв`язку з цим під час розгляду Заяви постало питання щодо застосування норм права, які регулюють порядок схвалення та затвердження плану санації у процедурі банкрутства, в тій мірі, у якій це необхідно для оцінки наявності чи відсутності нововиявлених обставин.

28. Згідно з преамбулою КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

29. Відповідно до частини 1 статті 6 КУзПБ щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута.

30. Проведення процедури санації боржника врегульовано розділом ІІІ Книги третьої КУзПБ у редакції, чинній на момент постановлення ухвали Господарського суду Тернопільської області від 21.10.2024. Відповідно до частини 1 статті 50 КУзПБ санацію визначено як систему заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, спрямованих на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом реструктуризації підприємства, боргів і активів та/або зміни організаційно-правової та виробничої структури боржника.

31. Згідно з частиною 10 статті 45 КУзПБ у процедурі розпорядження майном розпорядник майна за участю боржника розробляє план санації боржника відповідно до вимог цього Кодексу та подає його на розгляд зборів кредиторів.

32. До закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів приймають одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (частина 2 статті 49 КУзПБ).

33. Відповідно до положень частин 1, 3 статті 49, частини 1 статті 50 КУзПБ у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури або закривається провадження у справі; господарський суд ухвалює, зокрема, ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом.

34. За вимогами частини 5 статті 49 КУзПБ, затверджуючи план санації, господарський суд перевіряє, чи дотримано порядок його схвалення.

35. Порядок розгляду та схвалення плану санації кредиторами закріплений у статті 52 КУзПБ. Так, з метою прийняття рішення про схвалення або відхилення плану санації усі конкурсні кредитори поділяються на класи. Кредитори, включені до кожної черги, формують окремий клас кредиторів. Прийняття рішення про схвалення або відхилення плану санації здійснюється кожним класом окремо шляхом голосування. Водночас вимоги кредиторів, які є заінтересованими особами стосовно боржника, не враховуються для цілей голосування при схваленні плану санації.

36. Господарський суд постановляє ухвалу про затвердження плану санації боржника, якщо план санації відповідає вимогам закону та схвалений у порядку, визначеному КУзПБ. Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні плану санації у разі, якщо план санації не відповідає вимогам законодавства.

37. Системний аналіз статей 49, 50, 52 КУзПБ свідчить, що процедура санації боржника проводиться під судовим контролем, одним із проявів якого є перевірка плану санації на предмет дотримання порядку його схвалення та відповідності його вимогам законодавства. Подібний за змістом висновок викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 11.07.2023 у справі №904/160/19.

38. Верховний Суд виходить з того, що у цій справі норми КУзПБ, які регулюють порядок схвалення та затвердження плану санації, підлягають застосуванню не для повторної перевірки законності ухвали Господарського суду Тернопільської області від 21.10.2024 у повному обсязі, а лише в тій частині, яка необхідна для оцінки доводів Заяви про наявність нововиявлених обставин.

39. Господарські суди першої та апеляційної інстанцій правильно зазначили, що зміни до КУзПБ, внесені Законом №3985-ІХ, набрали чинності лише з 01.01.2025, а отже, не діяли під час схвалення Плану санації та затвердження його ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 21.10.2024.

40. Враховуючи принцип дії законів у часі, передбачений статтею 58 Конституції України, статтею 5 Цивільного кодексу України та статтею 3 ГПК України, місцевий господарський суд при постановленні зазначеної ухвали не мав правових підстав для врахування норм КУзПБ у редакції, яка не набрала чинності на момент її постановлення.

41. Посилання Податкового органу в касаційній скарзі на положення абзацу другого пункту 42 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ щодо застосування норм КУзПБ у редакції Закону №3985-ІХ під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до набрання чинності Законом №3985-ІХ, не спростовують наведеного висновку та не надають підстав ані для застосування господарським судом до 01.01.2025 певних норм КУзПБ у редакції Закону №3985-ІХ, ані для перевірки ухвали, постановленої до вказаної дати, на предмет її відповідності вимогам КУзПБ з урахуванням змін, внесених Законом №3985-ІХ.

42. З огляду на викладене Верховний Суд вважає безпідставними як посилання Податкового органу в касаційній скарзі на положення пункту 42 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, так і висновки господарських судів першої та апеляційної інстанцій, які ґрунтуються на врахуванні положень КУзПБ у редакції Закону №3985-ІХ до спірних у цій справі правовідносин щодо схвалення та затвердження Плану санації, які виникли до 01.01.2025. Зокрема, помилковим у контексті спірних у цій справі правовідносин є посилання на процедуру визначення заінтересованих кредиторів, яку введено Законом №3985-ІХ.

43. Водночас Верховний Суд погоджується з аргументами Податкового органу про те, що до набрання чинності Законом №3985-ІХ положення частини 5 статті 52 КУзПБ виключали врахування для цілей голосування при схваленні плану санації вимог кредиторів, які є заінтересованими особами стосовно боржника, критерії для віднесення до яких було закріплено у частині 1 статті 1 КУзПБ також у редакції, чинній до 01.01.2025.

44. За змістом визначення, наведеного у статті 1 КУзПБ (у редакції на момент затвердження Плану санації), для цілей цього Кодексу заінтересованими стосовно боржника є, зокрема, юридичні особи, що здійснюють контроль над боржником, юридичні особи, контроль над якими здійснює боржник, а також юридичні особи, з якими боржник перебуває під контролем третьої особи.

45. Відповідно до положень статей 7, 10, 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створено з метою забезпечення державних органів, органів місцевого самоврядування та учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб тощо; відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними, крім відомостей, доступ до яких обмежено законом, вважаються достовірними та можуть бути використані у спорі з третьою особою.

46. Господарські суди першої та апеляційної інстанцій під час розгляду Заяви встановили на підставі відомостей Єдиного державного реєстру, що ДП "ШРБУ №100" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Тернопільській області, які брали участь у голосуванні при прийнятті зборами кредиторів Боржника рішення щодо схвалення Плану санації, перебували під контролем Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України, а отже, могли підпадати під ознаки заінтересованих осіб щодо Боржника у розумінні КУзПБ.

47. Проте у цій справі при розгляді заяви Податкового органу про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначальним є не саме по собі встановлення факту заінтересованості зазначених кредиторів щодо Боржника, а з`ясування того, чи є наведені Податковим органом факти щодо їх участі у голосуванні нововиявленими обставинами у розумінні статті 320 ГПК України.

48. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 320 ГПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

49. Водночас не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини 4, 5 статті 320 ГПК України).

50. Як неодноразово зазначав Верховний Суд, процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін; суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Подібний за змістом висновок наведено, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №19/028-10/13.

51. До нововиявлених обставин у розумінні пункту 1 частини 2 статті 320 ГПК України відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

52. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення (подібні за змістом висновки наведено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №802/2196/17-а, від 23.06.2021 у справі №9901/424/18, від 30.11.2021 у справі №915/2197/19, від 20.09.2024 у справі №924/681/22).

53. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці вже досліджених доказів, на поданні доказів, що не були своєчасно подані стороною, або на фактах, які могли бути встановлені судом чи учасником процесу за умови належної процесуальної активності.

54. Так само не є нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення, якщо вони лише підтверджують факти, які вже існували і могли бути встановлені раніше, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Саме через цю призму підлягають оцінці доводи Податкового органу, наведені у Заяві та касаційній скарзі.

55. Звертаючись із Заявою, Податковий орган стверджував, що обставина голосування заінтересованих осіб за схвалення Плану санації має істотне значення для справи, але не була встановлена господарським судом, не була та не могла бути відомою Податковому органу на час розгляду справи, оскільки їх заінтересованість не було задекларовано, а було виявлено та офіційно підтверджено лише перевіркою, проведеною Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції Закарпатської області.

56. Господарські суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано відхилили такі доводи Податкового органу з огляду на те, що обставини участі ДП "ШРБУ №100" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Тернопільській області у голосуванні при прийнятті зборами кредиторів Боржника рішення щодо схвалення Плану санації підтверджувалися протоколом голосування відповідного класу кредиторів, поданого розпорядником майна відповідно до частини 6 статті 52 КУзПБ.

57. Також господарські суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що обставини заінтересованості зазначених осіб щодо Боржника у зв`язку з перебуванням їх під контролем Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України підтверджувалися відомостями Єдиного державного реєстру станом на момент відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника та на момент схвалення Плану санації.

58. З огляду на встановлені господарськими судами попередніх інстанцій обставини та відкритість відомостей Єдиного державного реєстру Верховний Суд погоджується з висновком цих судів про те, що зазначені факти були відомі або могли бути відомими заявникові на час первісного розгляду справи.

59. Щодо Дочірнього підприємство "ШРБУ №100" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" додатково слід врахувати, що відповідно до частини 8 статті 63 Господарського кодексу України підприємство визнається дочірнім у випадках існування залежності від іншого підприємства, передбачених статтею 126 цього Кодексу. У зв`язку з цим обставини заінтересованості зазначеної особи та Боржника як дочірніх підприємств одного й того самого господарського товариства - Відкритого акціонерного товариства (Акціонерного товариства) "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", є такими, що могли бути виявленими господарським судом і учасниками справи під час схвалення та затвердження Плану санації, виходячи з найменувань цих юридичних осіб.

60. Більш того, Податковий орган посилався на обставини порушення частини 5 статті 52 КУзПБ у зв`язку з урахуванням при голосуванні за схвалення Плану санації голосів кредиторів, які, на його думку, були заінтересованими щодо Боржника, при зверненні з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 21.10.2024.

61. Отже, акт перевірки Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Закарпатської області від 14.05.2025 та винесений за її наслідками припис не свідчать про виявлення обставини, яка існувала, але не могла бути встановлена під час первісного розгляду справи, а натомість містять відомості щодо фактів, які об`єктивно могли бути встановлені на момент затвердження Плану санації.

62. Саме тому посилання Податкового органу на ненадання господарськими судами попередніх інстанцій правової оцінки акту перевірки не спростовує правильності висновку про відсутність нововиявлених обставин, оскільки вирішальним у цій справі є не сам факт появи такого акта, а правова природа тих обставин, які ним підтверджувалися.

63. Підлягають відхиленню і посилання Податкового органу в касаційній скарзі на постанови Верховного Суду від 26.10.2023 у справі №908/100/21, від 22.09.2021 у справі №911/2043/20 та від 11.07.2023 у справі №904/160/19, оскільки вони не спростовують висновків господарських судів у цій справі, де предметом перегляду є наявність чи відсутність нововиявлених обставин у розумінні статті 320 ГПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

64. Верховний Суд не погоджується з окремими мотивами господарських судів попередніх інстанцій у тій частині, в якій оцінку доводів Податкового органу пов`язано із застосуванням Закону №3985-ІХ. Разом з тим зазначене не спростовує правильності висновку господарських судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення Заяви, оскільки обставини, на які послався Податковий орган, не є нововиявленими у розумінні статті 320 ГПК України, а подані на їх підтвердження документи фактично є новими доказами щодо фактів, які існували на час первісного розгляду справи та могли бути встановлені під час такого розгляду.

65. Верховний Суд виходить з того, що саме по собі неточне або неповне наведення мотивів судового рішення не є підставою для його скасування, якщо за результатами касаційного перегляду встановлено, що суди дійшли правильного по суті висновку та застосували належний правовий підхід до вирішення спору. За таких обставин касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала місцевого господарського суду та постанова господарського суду апеляційної інстанції - без змін.

Розподіл судових витрат

66. Понесені скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на скаржника, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 05.08.2025 у справі №921/534/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере

Судді С. Жуков

В. Пєсков