ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.04.2026 Справа № 917/261/26

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державного підприємства "Дослідне господарство "Степне" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної Академії Аграрних Наук України" (вх. № 3201 від 11.03.2026) про скасування заходів забезпечення позову у справі

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЛОГІСТИК-М", вул. Цибулька, 9, м.Новий Буг, Баштанський район, Миколаївська область, 55601

до відповідача Державного підприємства "Дослідне господарство "Степне" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної Академії Аграрних Наук України", вул. Центральна 18, с.Степне, Полтавський район, Полтавська область, 38744

про стягнення 2 719 495,07 грн,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.,

Представники сторін: відповідно протоколу від 16.04.2026,

установив:

23.02.2026 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЛОГІСТИК-М" до відповідача Державного підприємства "Дослідне господарство "Степне" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної Академії Аграрних Наук України" про стягнення 2 719 495,07 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного між сторонами 01.03.2025 Договору поставки №01/03-2025.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2026 року справу №917/261/26 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 02.03.2026 прийняв зазначену позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі №917/261/26; призначив справу до розгляду у порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 02.04.2026 на 09:00 та встановив строки для подання заяв по суті справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОЛОГІСТИК-М" звернулося до суду із заявою вх №2706 від 02.03.2026 про забезпечення позову.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.03.2026 заяву про забезпечення позову по справі №917/261/26 передано на розгляд судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 04.03.2026 вжив заходи забезпечення позову у справі №917/261/26 шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, що належать Державному підприємству "Дослідне господарство "Степне" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної Академії Аграрних Наук України" (вул. Центральна 18, с.Степне, Полтавський район, Полтавська область, 38744, ) в межах суми 2 719 495,07 грн.

11.03.2026 до суду надійшла заява Державного підприємства "Дослідне господарство "Степне" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної Академії Аграрних Наук України" вх. № 3201 про скасування заходів забезпечення позову.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.03.2026 заяву про скасування заходів забезпечення позову по справі №917/261/26 передано на розгляд судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 20.03.2026 призначив розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову у судове засідання на 24.03.2026 на 10:30, запропонував позивачеві надати письмове реагування на означену заяву відповідача.

Через оголошення сигналу "повітряна тривога" призначене на 24.03.2026 року на 10:30 год судове засідання не відбулося.

Суд ухвалою від 24.03.2026 повідомив учасників процесу про наступну дату розгляду заяви: 02.04.2026 о 10:30, постановив забезпечити участь представника відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

02.04.2026 до суду від представника відповідача надійшла заява вх.№4284 про відкладення розгляду заяви та проведення наступних судових засідань у справі в режимі відеоконференції.

Позивач надав суду за вх№4294 від 02.04.2026 клопотання, у якому повідомив суд про те, що не заперечує проти відкладення розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову відповідно поданої відповідачем заяви.

У судовому засіданні 02.04.2026 року суд оголосив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання з розгляду заяви на 16.04.2026 на 10:30 год.

Присутні у судовому засіданні 16.04.2026 представники сторін висловили свої позиції щодо заяви відповідача про скасування заходів забезпечення позову.

Розглянувши заяву відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заява про скасування заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

Порядок та підстави скасування вжитих заходів забезпечення позову врегульований ст.145 ГПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

В залежності від обставин прийняття рішення про скасування заходів забезпечення позову може бути правом суду (частини 1-6 ст. 145 ГПК України), або обов`язком суду (частини 9, 13 ст. 145 ГПК України). Прийняття судом рішення про скасування заходів забезпечення позову з підстав, передбачених частинами 9, 13 ст. 145 ГПК України, є процесуальним наслідком прийнятих судових рішень у справі або процесуальних подій на стадії відкриття провадження у справі, і ці рішення не зумовлені будь-якими іншими обставинами.

Скасування заходів забезпечення позову в порядку частин 1-6 ст. 145 ГПК України має оціночний характер, дослідження якого потребує з`ясування існування критеріїв на цей час, визначених частиною 2 ст. 136 ГПК України, і які зумовили вжиття заходів забезпечення позову.

Виходячи з положень ст. 136, 137 ГПК України забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Нормами чинного законодавства не визначено підстав та меж розгляду клопотання учасника справи про скасування заходів забезпечення позову, оскільки заходи забезпечення позову, як правило, вживаються за вмотивованим клопотанням позивача для забезпечення ефективного захисту порушених прав.

Водночас, забезпечити баланс між правами та інтересами сторін покликаний інститут скасування заходів забезпечення позову. Саме розглядаючи клопотання про скасування заходів забезпечення позову, відбувається реалізація принципу змагальності учасників процесу.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи і мають на меті гарантувати реальне виконання рішення суду. Тобто хоча забезпечення позову і має тимчасовий характер, але спрямоване саме на гарантування виконання майбутнього рішення господарського суду, та має бути скасоване господарським судом у разі, якщо потреба у такому забезпеченні відпала з певних причин, або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Подібної правової позиції дотримується Касаційний господарський суд в складі Верховного Суду у постановах від 21.10.2022 року у справі № 910/4777/21, від 21.11.2022 року у справі №916/621/22.

У п. 95-96 постанови від 19.01.2026 у справі № 921/341/24(921/275/25) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що процесуальна мета та предмет судового контролю при розгляді заяви про скасування забезпечення позову є відмінними від предмета перевірки при первинному застосуванні заходів забезпечення. Якщо первинно суд перевіряє наявність умов, передбачених ст. 136, 137 ГПК України (зокрема, достатньо обґрунтоване припущення щодо ризику утруднення виконання рішення або утруднення ефективного захисту), то при вирішенні питання про скасування забезпечення суд з`ясовує, чи відпали підстави, які зумовили застосування забезпечення, чи настали нові істотні обставини, що змінюють оцінку ризиків, або чи забезпечення внаслідок розвитку процесу стало непропорційним (надмірним) порівняно з його процесуальною метою.

Обґрунтованість клопотання про скасування заходів забезпечення позову, що заявлене в процесі розгляду справи, має досліджуватися судом лише з огляду на наявність нових обставин або з огляду на зміну підстав, які були покладені в основу прийнятого раніше рішення про забезпечення позову. Тобто, до набрання рішенням суду законної сили, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані лише в тому випадку, якщо після їх вжиття виникли нові обставини або після їх вжиття змінилися підстави, які були покладені в основу забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 23.04.2025 у справі №910/3427/24).

Отже, тягар доведення обставин, які є підставою для скасування забезпечення позову, покладається на заявника. Для задоволення такої заяви недостатньо повторення аргументів щодо відсутності порушення прав позивача чи незгоди з первинною ухвалою про забезпечення позову, оскільки ці доводи фактично спрямовані на повторний перегляд питання про застосування забезпечення, а не на встановлення того, що забезпечення втратило актуальність унаслідок зміни фактичних обставин.

В обґрунтування підстав для скасування забезпечення позову відповідач стверджує таке:

- вжиття заходів забезпечення позову порушує принцип співмірності та спричиняє повну зупинку діяльності державного підприємства (для здійснення фінансово-господарської діяльності відповідач використовує лише один відкритий поточний банківський рахунок, накладення арешту на грошові кошти повністю позбавляє його можливості здійснювати будь-які розрахункові операції);

- основним напрямком діяльності підприємства є тваринництво (утримання ВРХ та свиней). Для підтримання життєдіяльності тварин підприємство зобов`язане на щоденній основі закуповувати корми та життєво необхідні ветеринарні препарати. Через арешт єдиного рахунку підприємство повністю позбавлене можливості розраховуватися з постачальниками. Відсутність повноцінної годівлі неминуче призведе до масового падежу державного поголів`я та виникнення епізоотичної загрози;

- арешт рахунку унеможливлює виплату заробітної плати 172 працівникам відповідача, що є грубим порушенням статті 43 Конституції України та статті 115 КЗпП України. Крім того, блокування рахунку унеможливлює проведення обов`язкових платежів до державного та місцевого бюджетів, що спричинить нарахування штрафних санкцій з боку контролюючих органів;

- на сьогоднішній день на єдиному рахунку підприємства наявні грошові кошти у розмірі близько 1 000 000,00 (одного мільйона) грн, відповідач готовий до мирного врегулювання, проте позивач свідомо відмовляється від будь-яких пропозицій щодо мирного врегулювання;

- заявлена до стягнення та забезпечена сума у розмірі 2 719 495,07 грн є штучно завищеною. Реальна сума основної заборгованості відповідача за поставлений товар становить 1 961 999,70 грн, решта суми складається з безпідставно нарахованих штрафів та пені, правомірність стягнення яких є предметом судового спору і наразі не доведена.

На підтвердження наведених у заяві обставин відповідач до неї додав виписку з ЄДР, довідку про відкриті рахунки, довідку про поголів`я тварин, довідку про чисельність працівників.

З матеріалів заяви про скасування заходів забезпечення позову вбачається, що відповідач не навів та не підтвердив належними доказами, що після застосування забезпечення настали такі зміни, які усунули б ризики, з якими закон пов`язує його існування, зокрема, не довів, що: (1) обставини, які обґрунтовували забезпечення, припинили існування; або (2) виникли нові обставини, які гарантують ефективний захист прав позивача без забезпечувальних обмежень; або (3) застосований захід став надмірним чи таким, що істотно порушує баланс інтересів, блокуючи господарську діяльність.

Твердження заявника про порушення балансу інтересів сторін вжитими заходами забезпечення позову через ускладнення виконання поточних зобов`язань, обмеження можливості здійснення обов`язкових платежів та створення ризиків припинення господарської діяльності відповідача є голослівним твердженням, оскільки не підтверджено жодним належним та допустимим доказами.

Надані до заяви копії довідок про відкриті рахунки, поголів`я тварин та чисельність працівників не можуть підтвердити чи спростувати факт обмеження можливості здійснення обов`язкових платежів, загрозу масової загибелі поголів`я сільськогосподарських тварин, порушення конституційних прав працівників та створення ризиків припинення господарської діяльності відповідача (блокування критичних платежів, неможливість виконання обов`язкових зобов`язань, істотні втрати тощо).

Стосовно доводів заявника щодо необґрунтованості розрахунку суми заборгованості суд наголошує, що вказані обставини є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Суд зазначає, що предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача грошових коштів в загальній сумі 2 719 495,07 грн, суд наклав арешт на грошові кошти відповідача виключно в межах суми позову.

При вжитті заходів забезпечення позову суд дійшов висновку, що обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним; грошові кошти залишаються у володінні та користуванні відповідача, а можливість ними розпоряджатися обмежується на певний час лише щодо частини коштів, якої стосується спір.

Вказівка на такі обставини, що відповідач має договірні зобов`язання перед контрагентами, як постачальниками, щодо закупівлі кормів та життєво необхідних ветеринарних препаратів є бездоказовими, оскільки доказів як наявності таких, так і неможливості їх виконання суду не надано, і свідчать про можливу поведінку та недотримання в майбутньому фінансових чи договірних відносин з іншими контрагентами. Реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), суб`єкти господарювання відповідають за своїми зобов`язаннями в межах належного їм майна, крім випадків, передбачених законом.

Суд наголошує, що в силу приписів статей 48, 59 Закону України "Про виконавче провадження" рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби, а відтак хибними є твердження відповідача щодо настання негативних наслідків у вигляді несплати заробітної плати, податків та загальнообов`язкових зборів.

Отже, наведені у заяві доводи відповідача фактично зводяться до заперечення обґрунтованості заяви про забезпечення позову, недоведеності обставин, які суд визнав встановленими, порушення принципу рівності прав учасників, а також заперечення обґрунтованості та доцільності вжитих судом заходів забезпечення позову.

Слід зазначити, що помилковість, незаконність чи безпідставність з точки зору учасника процесу застосування заходів забезпечення позову не є такими обставинами в розумінні передбаченої процесуальним законом процедури скасування забезпечення позову, а лише можуть слугувати підставою для оскарження судового рішення до суду вищої інстанції, для чого чинним законом передбачена процедура апеляційного та касаційного оскарження судового рішення.

Отже, відповідачем не доведено зміни обставин, які б свідчили про втрату забезпеченням своєї процесуальної мети, не надано доказів виникнення нових обставин, які гарантують ефективний захист прав позивача без забезпечувальних обмежень, чи непропорційності забезпечення, тому заява про скасування заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову (ч. 6 ст. 145 ГПК України).

Керуючись ст. 145, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства "Дослідне господарство "Степне" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної Академії Аграрних Наук України" (вх. № 3201 від 11.03.2026) про скасування заходів забезпечення позову.

Повний текст ухвали підписано 21.04.2026.

Ухвала набирає законної в порядку, передбаченому ст.235 ГПК України та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту оголошення (підписання) до Східного апеляційного господарського суду (ст.255 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик