РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.04.2026Справа № 910/15832/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОФІСМЕНЕДЖЕР»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАН ДЕВЕЛОПМЕНТ»

про стягнення 121 570,83 грн

Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

без виклику.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОФІСМЕНЕДЖЕР» (далі також - позивач, ТОВ «ОФІСМЕНЕДЖЕР») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАН ДЕВЕЛОПМЕНТ» (далі також - відповідач, ТОВ «ДАН ДЕВЕЛОПМЕНТ») про стягнення заборгованості за Договорами № 15005 від 27.09.2023 року та № 13136 від 01.10.2023 року у розмірі суми основного боргу - 99 229,87 грн, 17 508,87 грн - пені, 1 694,41 грн - 3% річних, 3 137,68 грн - індекс інфляції, всього - 121 570,83 грн.

Відповідно до ухвали від 19.12.2025 відкрито провадження у справі № 910/15832/25, вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику учасників справи.

При цьому суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, ухвала суду про відкриття була отримана відповідачем 23.12.2025, що підтверджується довідкою про доставлення процесуального документу до електронного кабінету.

Окрім того, суд зауважує, що ухвала суду про відкриття провадження у даній справі була офіційно оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень - на сайті за посиланням https://reyestr.court.gov.ua, а також знаходяться у вільному доступі в мережі Інтернет на інших відповідних веб-сайтах.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням згаданого вище припису ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Офісменеджер» (як постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАН ДЕВЕЛОПМЕНТ» (як покупцем) 27.09.2023 було укладено договір постачання № 15005 (далі також - договір поставки), предметом якого є постачання товарів у кількості та асортименті, на умовах, зазначених у видаткових накладних, що є невід`ємною частиною даного договору. Видаткові накладні є документом, що заміняє специфікацію та протокол узгодження цін, і є невід`ємною частино договору.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. договору поставки, ціна товару визначається видатковою накладною, а сума договору складається із сум окремих постачань у період дії договору.

У розділі 4 договору поставки сторони погодили, що розрахунок за товар здійснюється покупцем шляхом банківського переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця у національній валюті України (гривня), на умовах відтермінування платежу до 30 календарних днів. Датою отримання товару вважається дата видаткової накладної. Оплата товару здійснюється в сумі, що зазначена у видатковій накладній чи у рахунку.

Згідно з п. 6.1. договору поставки, передача (приймання-здача) товару здійснюється:

- на складі покупця, якщо товар поставляється транспортом постачальника;

- на складі постачальника, якщо товар доставляється транспортом покупця;

- іншим способом, за попередньою домовленістю сторін.

Прийом товару за кількістю та якістю здійснюється сторонами в порядку, передбаченому діючою Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості та якості. Товар вважається прийнятим, якщо протягом п`яти днів з моменту постачання товару покупець не пред`явить претензію до продавця щодо якості поставленого товару (п.п. 6.2., 6.4. договору поставки).

Відповідно до п. 11.1 договору поставки, даний договір набирає сили з моменту його підписання та діє по 31.12.2023.

Якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не заявить про свій намір його розірвати, договір вважається продовженим на цих же умовах на кожний наступний рік (п. 11.2. договору поставки).

Крім того, 01.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Офісменеджер» (як постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАН ДЕВЕЛОПМЕНТ» (як покупцем) укладено договір надання послуг № 15136 (далі також - договір про надання послуг), предметом якого є надання послуг, у кількості та асортименті, на умовах, зазначених у актах наданих послуг, що є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.2. договору про надання послуг, акт наданих послуг є документом, що заміняє специфікацію та протокол узгодження цін, і є невід`ємною частиною договору.

Ціна послуги визначається Актом наданих послуг, а сума договору складається із сум окремих Актів наданих послуг у період дії договору (п.п. 2.1., 2.2. договору).

Згідно з п. 4.1. договору про надання послуг, оплата послуги здійснюється в сумі, що зазначена в Акті наданої послуги чи у рахунку.

Постачальник підтверджує своє зобов`язання видавати згідно з податковим законодавством України податкові накладні без окремої письмової вимоги покупця. Постачальник зобов`язався в електронному вигляді за допомогою модуля електронного документообігу в програмному забезпеченні «M.E.DOC IS» надсилати покупцю:

- податкові накладні / розрахунки коригування, що складаються, якщо передбачається збільшення суми компенсації вартості послуг/робіт на користь постачальника, повинні відповідати таким вимогам:

а) бути оформленими в порядку, встановленому чинним законодавством України;

б) містити цифровий підпис уповноваженої особи сторони;

в) бути зареєстрованими у Єдиному реєстрі податкових накладних.

- розрахунки коригування, що складаються, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості робіт/послуг постачальнику, протягом 7 календарних днів з дати виписки (п. 6.1. договору про надання послуг).

Згідно з п.п. 9.1., 9.2. договору про надання послуг, даний договір набирає сили з моменту його підписання та діє по 31.12.2023. Якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не заявить про свій намір його розірвати, договір вважається продовженим на цих же умовах на кожний наступний рік.

Позивач наголошує, що оскільки договори складені між одними і тими ж самими контрагентами, то за взаємною згодою сторін взаєморозрахунки та акти звірки проводились по обом договорам одночасно.

Як стверджує позивач, на виконання умов договорів № 15005 та № 15136 ним поставлено відповідачу товарів на загальну суму 1 795 028,32 грн, що підтверджується первинними документами, доданими до позовної заяви.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАН ДЕВЕЛОПМЕНТ» товар отримано, що підтверджується відповідними підписами та печаткою. Претензій щодо кількості або якості товару від відповідача не надходило.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, на думку позивача, що відповідач не належним чином виконав свої зобов`язання з оплати отриманого товару та наданих послуг за договорами, внаслідок чого станом на день подачі позовної заяви за ТОВ «ДАН ДЕВЕЛОПМЕНТ» рахується борг в розмірі 99 229,87 грн.

Відповідач відзив на позов не надав, викладених у позовній заяві обставин не простував.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтями 525, 526, 629 Цивільного кодексу України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за двома різними правочинами, то суд вважає за необхідне дослідити ступінь виконання та період прострочення за кожним із них.

Протягом червня 2025 року на виконання договору № 15005 від 27.09.2023 року ТОВ "ОФІСМЕНЕДЖЕР" поставлено ТОВ «ДАН ДЕВЕЛОПМЕНТ» товарів на суму 304 060,14 грн. (видаткові накладні № Р0315955; № Р0315956; № Р0315957; № Р0315958 від 13.06.2025 та № Р0315953; № Р0315954 від 30.06.2025).

За договором № 15136 від 01.10.2023 року ТОВ "ОФІСМЕНЕДЖЕР" надано послуги з перевезення на загальну суму 34760,88 грн. відповідно до Акту № Р0317363 від 30.06.2025 на суму 12 315,12 грн. та Акту № Р0317364 від 30.06.2025 на суму 22 445,76 грн.

За червень 2025 року ТОВ "ОФІСМЕНЕДЖЕР" поставило та надало ТОВ «ДАН ДЕВЕЛОПМЕНТ» товарів та послуг на загальну суму 338 821,02 грн.

Отже, на початок червня 2025 року за ТОВ «ДАН ДЕВЕЛОПМЕНТ» наявна була заборгованість на користь ТОВ "ОФІСМЕНЕДЖЕР" на суму 303 818,07 грн, а загальна дебіторська заборгованість за червень 2025 року складала 642 639,09 грн. (303 818.07+ 338 821,02)

В той же час, протягом червня 2025 року ТОВ «ДАН ДЕВЕЛОПМЕНТ» сплатило на користь ТОВ "ОФІСМЕНЕДЖЕР" 403 934,92 грн.

На початок липня 2025 року за ТОВ «ДАН ДЕВЕЛОПМЕНТ» рахувалася заборгованість з урахуванням оплат здійснених в червні 2025 на суму 238 704,17 грн. (642 639,09 - 403934,92).

Протягом липня 2025 року за договором № 15005 від 27.09.2023 року ТОВ "ОФІСМЕНЕДЖЕР" поставлено ТОВ «ДАН ДЕВЕЛОПМЕНТ» товарів на суму 119 053,72 грн (видаткові накладні № Р0319921 та № Р0319922 від 31.07.2025 року).

Протягом липня 2025 року за договором №15136 від 01.10.2023 року ТОВ "ОФІСМЕНЕДЖЕР" надано послуги з перевезення на суму 8 836,99 грн відповідно до акту № Р0319923 від 31.07.2025 року.

Отже, за липень 2025 року ТОВ "ОФІСМЕНЕДЖЕР" поставило та надало ТОВ «ДАН ДЕВЕЛОПМЕНТ» товарів та послуг на загальну суму 127 890,71 грн.

Протягом липня 2025 року ТОВ «ДАН ДЕВЕЛОПМЕНТ» сплатило на користь ТОВ "ОФІСМЕНЕДЖЕР" сплатило 117 365,01 грн відповідно до платіжного доручення № 3805 від 17.07.2025 року.

Заборгованість на кінець липня 2025 року складала 249 229,87 грн (238704,17+127890,71-117 365,01).

ТОВ «ДАН ДЕВЕЛОПМЕНТ» поступово сплачувало заборгованість платежами по 50 000 грн, а саме 08 жовтня 2025 року, 29 жовтня 2025 року та 03 грудня 2025 року.

Таким чином, станом на день подачі позовної заяви за ТОВ «ДАН ДЕВЕЛОПМЕНТ» утворилась заборгованість за договорами в загальному розмірі 99 229,87 грн (249 229,87-150 000).

Вказані розрахунки та поставки відображені в актах звіряння та підтверджуються випискою з взаєморозрахунків за той самий період доданими до позовної заяви.

Також, розмір зазначеної заборгованості, яка виникла через невиконання ТОВ «ДАН ДЕВЕЛОПМЕНТ» зобов`язань за договорами № 15005 від 27.09.2023 року та № 13136 від 01.10.2023 року підтверджується актами звірки, видатковими накладними та актами за той же самий період та виписками з рахунку.

Всі додані до позовної заяви документи були підписані обома сторонами в електронному вигляді без зауважень.

Суд наголошує, що сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо (зокрема не може засвідчувати факт належного, або неналежного виконання зобов`язань з поставки товару), оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Таким чином, акти звірки є суто бухгалтерськими документами за якими бухгалтерії підприємств-учасників певних господарських операцій звіряють бухгалтерський облік цих операцій (у контексті визначення дебіторської або кредиторської заборгованості), а наявність чи відсутність будь-яких зобов`язань сторін підтверджується первинними документами - договором, накладними, рахунками тощо.

Надані позивачем первинні документи підтверджують факт поставки товарів й надання послуг та прийняття товару/послуг відповідачем.

Наявність обов`язку відповідача щодо сплати заборгованості у розмірі 99 229,87 грн підтверджується матеріалами справи та не була спростована відповідачем, зокрема, останнім не надано суду доказів оплати товару/послуг на вказану суму, у зв`язку з чим позов в частині стягнення основного боргу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім суми основного боргу позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в розмірі 17 508,87 грн, 3% річних в розмірі 1 694,41 грн, інфляційні втрати в розмірі 3 137,68 грн.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (стаття 549 ЦК України).

Пунктом 5.1. договору про надання послуг передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати за отриману послугу покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня,

Крім того, відповідно до п. 8.1. договору поставки, у випадку несвоєчасної оплати за отриманий товар покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від простроченої суми за кожен день прострочення, починаючи з першого дня.

З наведеного вбачається, що умовами обох договір передбачено однаковий розмір неустойки (пені) за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Оскільки розрахунки за договорами відповідач здійснював одночасно, то встановити конкретну суму заборгованості у спірні періоди за кожним із договорів не виявляється можливим. Тому, судом перевірено заявлену до стягнення пеню та період її нарахування з огляду на суми боргу, що виникли у конкретний період виконання сторонами зобов`язань за договорами.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, встановив, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню на суму 17 508,87 грн в межах розміру заявлених вимог.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають задоволенню на суму 1 694,41 грн в межах суми заявлених вимог.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню в межах заявлених вимог на суму 3 137,68 грн.

Підсумовуючи наведені вище обставини, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОФІСМЕНЕДЖЕР» обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2012 у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (Заява № 387/03), зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими, узгодженими.

Судом зроблено оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи, з`ясовані мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування в даному спорі, в тому числі застосовано до спірних правовідносин норму права та вказано мотиви такого застосування, що відповідає положенням ст. 238 ГПК України.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 75, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОФІСМЕНЕДЖЕР» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАН ДЕВЕЛОПМЕНТ» (04210, м. Київ, вул. Маршала Малиновського, 19-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОФІСМЕНЕДЖЕР» (49000, м. Дніпро, вул. Міцкевича, 25-Б; ) заборгованість в розмірі 99 229,87 грн, пеню в розмірі 17 508,87 грн, 3% річних в розмірі 1 694,41 грн, інфляційні втрати в розмірі 3 137,68 грн та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 27.04.2026.

Суддя Ю.О. Підченко