ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" квітня 2026 р. Cправа № 902/121/26

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Маслія І.В., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116)

до: Комунального підприємства "ЛАДЖИТЛОСЕРВІС" Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області (вул. Процишина, буд. 12, м. Ладижин, Гайсинський район, Вінницька область, 24321)

про стягнення 209 739,78 грн

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Комунального підприємства "ЛАДЖИТЛОСЕРВІС" Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області про стягнення 209 739,78 грн заборгованості, з яких 170 070,11 грн основного боргу, 25 986,22 грн пені, 4 123,56 грн 3% річних та 9 559,89 грн інфляційних втрат за Договором постачання природного газу №9877-ТКЕ(24)-01 від 15.10.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором постачання природного газу №9877-ТКЕ(24)-01 від 15.10.2024, в частині повної оплати використаного природного газу.

Ухвалою суду від 04.02.2026 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (б/н від 31.01.2026) залишено без руху.

11.02.2026 до суду від представника позивача надійшла заява (б/н від 11.02.2026) щодо усунення недоліків до позовної заяви.

Ухвалою суду від 11.02.2026 відкрито провадження у справі №902/121/26 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Зазначеною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема на подання заяв по суті спору.

Вказана ухвала направлена позивачу та відповідачу в зареєстровані електронні кабінети в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".

Згідно довідки про доставку електронних листів, що оформлена відповідальним працівником Господарського суду Вінницької області ухвалу суду від 11.02.2026 надіслано Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Комунальному підприємству "ЛАДЖИТЛОСЕРВІС" Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області та доставлено до електронних кабінетів.

Отже, сторони завчасно, з дотримання процесуальних строків, визначених ГПК України, про розгляд справи в суді повідомлені належним чином.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

У визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

Враховуючи положення ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

15.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (Постачальник) та Комунальним підприємством "ЛАДЖИТЛОСЕРВІС" Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області (Споживач) укладено Договір постачання природного газу №9877-ТКЕ(24)-01.

Відповідно п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити Cпоживачу, який є виробником теплової енергії в розумінні підпункту 1 пункту 4 Положення, природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з жовтня 2024 року по 30 квітня 2025 року (включно), в кількості 0,00355 тис. куб. метрів (три, 55 куб. м), в тому числі по місяцях (розрахункові періоди): жовтень 2024 - 0,00050 тис.куб.м; листопад 2024 - 0,00051 тис.куб.м; грудень 2024 - 0,00051 тис.куб.м; січень 2025 - 0,00051 тис.куб.м; лютий 2025 - 0,00051 тис.куб.м; березень 2025 - 0,00051 тис.куб.м; квітень 2025 - 0,00051 тис.куб.м.

Зобов`язання Постачальника щодо постачання природного газу відповідно до даного пункту Договору та реєстрації Споживача в Реєстрі споживачів Постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС (надалі - Реєстр або Реєстр споживачів) для Споживачів, які включені до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" наступають після настання відкладальних обставин, а саме - після надання такими Споживачами Постачальнику довідки (у довільній формі) про відкриття небюджетного рахунка в органах Казначейства та оригіналу або копії укладеного договору/додаткової угоди (додаткового договору) про договірне перерахування грошових коштів з поточних банківських рахунків, що відповідає вимогам, зазначеним у пункті 3.3 цього Договору.

Постачання природного газу відповідно до даного пункту Договору та реєстрація Споживача в Реєстрі споживачів здійснюється до 30.04.2025 року, відповідно до пункту 3.3 цього Договору.

Споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які зазначені в пункті 2.1 цього Договору повністю покривають потреби Споживача у відповідному розрахунковому періоді (п. 2.2 Договору).

Підписанням цього Договору Споживач дає згоду Постачальнику на включення його до Реєстру споживачів відповідно до вимог Кодексу ГТС (п. 2.3 Договору).

Постачальник передає Споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи.

Право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача в момент передачі природного газу. Після переходу права власності на природний газ Споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ (п. 3.1 Договору).

Постачання газу за цим Договором здійснюється Постачальником виключно за умови включення Споживача до Реєстру споживачів (п. 3.2 Договору).

Приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачу у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.5 Договору).

Споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акта/актів приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта/актів приймання-передачі природний газ до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

У разі відсутності акта/актів приймання-передачі, фактична вартість переданого Споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.3 пункту 3.5 цього Договору (п. 5.1 Договору).

Оплата за природний газ здійснюється Споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений в розділі 14 цього Договору.

Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього Договору.

Кошти, які надійшли від Споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за попередні розрахункові періоди за цим Договором (п. 5.4 Договору).

Згідно п. 7.1 Договору уразі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1 та/або строків оплати згідно з пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Даний Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) або з дати накладення уповноваженим представником однієї зі Сторін останнього у часі кваліфікованого електронного підпису/удосконаленого електронного підпису (надалі КЕП/УЕП), та діє до 30.04.2025 р. включно, а в частині розрахунків до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору.

Постачання природного газу згідно даного Договору Споживачу здійснюється з врахуванням умов пунктів 2.1, 3.3, 5.2 цього Договору (п. 13.1 Договору).

Також до договору між сторонами підписано ряд додаткових угод, за змістом яких сторонами внесено зміни до основних пунктів договору зокрема:

- Додаткову угоду №1 від 15.10.2024 за змістом якої сторони доповнили Розділ 1 Договору п. 1.6 в наступній редакції: "1.6 у зв`язку з реєстрацією Споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС в розрізі окремих вузлів обліку (об`єктів споживання), постачання природного газу відповідно до умов цього договору здійснюється по наступних об`єктах: ГрМУ Вінницька філія - 56XS00012N300А - 56ZS01E120N3002C; ГрМУ Вінницька філія - 56XS00012N300А - 56ZS01E120N3003C".

- Додаткову угоду №2 від 27.12.2024 згідно якої сторони доповнили Розділ 5 "Порядок та умови проведення розрахунків" до Договору п. 5.7 в наступній редакції: "5.7 Часткову оплату за природний газ на рахунок Постачальника за цим Договором Споживач здійснює за рахунок коштів місцевого бюджету у грудні 2024 року в розмірі 467 240,20 грн в т.ч. ПДВ 77 873,37 грн з розрахункового рахунку UA0087785 відкритого в ДКСУ м. Київ".

- Додаткову угоду №3 від 27.12.2024 за змістом якої сторонами викладено перший абзац та таблицю п. 2.1 Розділу 2 "Кількість та фізико-хімічні показники природного газу" Договору в наступній редакції: "Постачальник передає Споживачу на умовах цього договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм)природного газу у період з жовтня 2024 року по 30 квітня 2025 року (включно), в кількості 401,99631 тис.куб.м, в тому числі по місяцях (розрахункові періоди): жовтень 2024 - 0,00000 тис.куб.м; листопад 2024 - 24,49631 тис.куб.м; грудень 2024 - 77,50000 тис.куб.м; січень 2025 - 77,50000 тис.куб.м; лютий 2025 - 70,00000 тис.куб.м; березень 2025 - 77,50000 тис.куб.м; квітень 2025 - 75,00000 тис.куб.м.

На виконання умов договору, протягом листопада 2024 - січня 2025 позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 637 350,73 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 30.11.2024 в обсязі 0,00355 тис.куб.м, вартістю 26,92 грн (обсяг І); від 30.11.2024 в обсязі 24,49276 тис.куб.м, вартістю 467 213,28 грн (обсяг І); від 31.12.2024 в обсязі 22,42519 тис.куб.м, вартістю 170 070,11 грн (обсяг І); від 31.01.2025 в обсязі 0,00500 тис.куб.м, вартістю 40,42 грн (обсяг І).

Відповідачем частково здійснено оплату за переданий газ у сумі 467 280,62 грн.

Заборгованість відповідача перед позивачем становить 170 070,11 грн (637 350,73 грн - 467 280,62 грн).

Несплата решти вартості отриманого Споживачем природного газу у слугувала підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" із відповідним позовом до суду про стягнення 170 070,11 грн основного боргу, 4 123,56 грн 3% річних, 9 559,89 грн інфляційних втрат та 25 986,22 грн пені.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує наступне.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правові засади функціонування ринку природного газу України регламентовані Законом України "Про ринок природного газу".

За змістом ч. 1, 3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Згідно із ст. 514 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач як Постачальник виконав свої зобов`язання за Договором щодо передачі природного газу за спірний період листопад 2024 - січень 2025, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу, які обопільно підписані сторонами.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача 170 070,11 грн основного боргу є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, не спростованою відповідачем та такою, що підлягає задоволенню судом.

Окрім основного боргу, позивачем нараховано 4 123,56 грн 3% річних, 9 559,89 грн інфляційних втрат та 25 986,22 грн пені

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно із п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Пунктом 7.2. Договору сторони погодили, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з п. 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснивши за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" перерахунок інфляційних втрат, 3% річних та пені, судом встановлено, що розрахунок позивача таких складових заборгованості перебуває в межах розрахунку суду.

Враховуючи вищенаведене, заявлені позовні вимоги у відповідному розмірі є обґрунтованими.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, скористатись іншими процесуальними правами.

Згідно із ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості відповідача перед позивачем слідує з умов укладеного між сторонами Договору, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. Поряд з цим відповідачем власного контррозрахунку заборгованості не надано.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи задоволення позову повністю, витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 662,40 грн покладаються на відповідача. При обрахунку ставки судового збору відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" застосовано коефіцієнт пониження 0,8, оскільки позовну заяву подано в електронній формі в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".

Керуючись ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "ЛАДЖИТЛОСЕРВІС" Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області (вул. Процишина, буд. 12, м. Ладижин, Гайсинський район, Вінницька область, 24321, код ЄДРПОУ - 38023108) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (вул. Шолуденка, буд.1, м. Київ, 04116, код ЄДРПОУ - 42399676) 170 070,11 грн основного боргу, 4 123,56 грн 3% річних, 9 559,89 грн інфляційних втрат, 25 986,22 грн пені та 2 662,40 грн витрат на сплату судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Копію судового рішення надіслати учасникам справи до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 14 квітня 2026 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи