ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення заяви

про відкриття провадження у справі без руху

"15" квітня 2026 р.м. Одеса № 916/1364/26

Господарський суд Одеської області у складі судді Мусієнко О.О.,

дослідивши матеріали заяви за вх. № 1399/26 від 10.04.2026 Акціонерного товариства «Полтава-Банк» (36000, м. Полтава, вул. Пилипа Орлика, буд. 40-А; ) про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Синєвир» (75040, Херсонська обл., Білозерський район, с. Токарівка, Траса Ростов-Одеса-Рені, 597 км; )

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Полтава-Банк» звернулось із заявою від 07.04.2026 (вх. № 1399/26 від 10.04.2026) про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Синєвир»; визнання грошових вимог до боржника в загальній сумі 5 024 918, 36 грн та включення їх в реєстр вимог кредиторів, як конкурсні (не забезпечені заставою); призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Сердюка Віктора Володимировича; введення мораторію на задоволення вимог кредиторів; введення процедури розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Синєвир».

Дослідивши матеріали заяви Акціонерного товариства «Полтава-Банк», суд встановив, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 34 КУзПБ передбачено, що до заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються: докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом судовий збір не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

За положеннями ч. 2 ст. 30 КУзПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2026 рік установлено з 1 січня 2026 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 8647 грн.

Таким чином, розмір авансування винагороди арбітражному керуючому за три місяці виконання повноважень, який повинен сплатити заявник на депозитний рахунок суду, складає 77 823 грн.

Пунктом 1-6 Розділу Прикінцеві та перехідні положення КУзПБ встановлено, що стосовно боржника справу про банкрутство (неплатоспроможність) може бути відкрито без здійснення авансування передбаченої цим Кодексом винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок суду. У такому разі до заяви про відкриття справи про банкрутство (неплатоспроможність) додається копія укладеної заявником угоди з обраним ним арбітражним керуючим про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність) до її закриття з виплатою на умовах, визначених цією угодою, винагороди в розмірі, що не має перевищувати розмір, встановлений цим Кодексом. Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) відповідно до цього пункту, призначає розпорядником майна або керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого, з яким заявником укладено угоду.

Тобто, при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство заявник альтернативно може або здійснити авансування передбаченої цим Кодексом винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок суду та надати відповідні докази такого авансування у виконання ч. 2 ст. 34 КУзПБ, або без здійснення такого авансування надати до заяви копію угоди, укладену між заявником та обраним ним арбітражним керуючим.

До заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство додано договір про надання послуг від 03.04.2026, укладений між Акціонерним товариством «Полтава-Банк» та арбітражним керуючим Сердюком Віктором Володимировичем, в якому містяться, зокрема, наступні умови: «Розрахунок за виконані роботи замовник здійснює шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця за кожен місяць виконання ним повноважень розпорядника або ліквідатора» (п. 3.2. договору).

Згідно з ч. 1 ст. 12 КУзПБ, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Частинами першою, третьою, четвертою та сьомою статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; використання примусової праці забороняється; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідне положення кореспондується зі ст. 30 КУзПБ, яка імперативно встановлює, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Отже, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, відбувається на платній основі.

Порядок сплати грошової винагороди арбітражного керуючого під час виконання повноважень у справі про банкрутство, визначено ст. 30 КУзПБ.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.

Отже, законодавством не передбачено можливості зміни порядку авансування заявником винагороди арбітражного керуючого за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цієї особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям оплати праці, відповідно до ч. 2 та ч. 6 ст. 43 Конституції України.

З огляду на зазначене, суд не приймає вищезазначений договір, як належний доказ альтернативного виконання обов`язку щодо здійснення авансування винагороди арбітражного керуючого.

Крім того суд зауважує, що арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реалізацією за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі: невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого; зловживання правами арбітражного керуючого; подання до суду неправдивих відомостей; відмови арбітражному керуючому в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом; припинення діяльності арбітражного керуючого; наявності реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Таким чином, у разі непризначення арбітражного керуючого, з яким підписано договір, або його відсторонення судом, фактично призведе до того, що призначеному/новопризначеному судом арбітражному керуючому у разі відсутності авансованої заявником винагороди не буде гарантовано оплату праці.

При цьому, відмова від авансування можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 р. ратифіковану Україною 10.08.1956, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.

У відповідності до ч. 3 ст. 37 КУзПБ господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, господарський суд залишає заяву Акціонерного товариства «Полтава-Банк» про відкриття провадження у справі про банкрутство без руху.

Положеннями ч. 2 ст. 174 ГПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 34, ч. 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву за вх. № 1399/26 від 10.04.2026 Акціонерного товариства «Полтава-Банк» про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Синєвир»; визнання грошових вимог до боржника в загальній сумі 5 024 918, 36 грн та включення їх в реєстр вимог кредиторів, як конкурсні (не забезпечені заставою); призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Сердюка Віктора Володимировича; введення мораторію на задоволення вимог кредиторів; введення процедури розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Синєвир» залишити без руху.

2. Зобов`язати Акціонерне товариство «Полтава-Банк» надати суду заяву про усунення недоліків у строк, що не перевищує десяти днів з дня вручення даної ухвали, до якої додати: або докази авансування винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок суду або угоду, укладену між заявником та обраним ним арбітражним керуючим із дотриманням умов, визначених Кодексом України з процедур банкрутства.

Ухвала набирає законної сили 15 квітня 2026 року з моменту підписання її суддею у відповідності до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Копію ухвали надіслати до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд": АТ «Полтава-Банк».

Суддя О.О. Мусієнко