УХВАЛА

13 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/2919/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Багай Н. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Діос Машинері"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2026 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діос Машинері"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Плант Агро",

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротериторія",

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки",

про визнання права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2026 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Діос Машинері" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2026 (повний текст складено 02.03.2026) та рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 у справі № 910/2919/25. Вказана касаційна скарга подана 23.03.2026 через підсистему "Електронний суд".

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Діос Машинері", Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України в касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Однак, всупереч вимогам пункту 3 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України, у поданій касаційній скарзі скаржник зазначив неправильну адресу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг": вулиця Озерна, 5, село Петропавлівська Борщагівка, Бучанський район, Київська область, 08130, та третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротериторія": вулиця Підвисоцького професора, 10/10, офіс 61, місто Київ, 01103. Водночас згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, правильною адресою відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" є: вулиця Жилянська 43, місто Київ, 01033, а третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротериторія" правильною адресою є: вулиця Олійника Петра, 145, місто Дніпро, 49011.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно із частиною 1 статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як установив Верховний Суд, Товариство з обмеженою відповідальністю "Діос Машинері" подало позовну заяву у 2025 році, її предметом є вимоги про:

- визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "Діос Машинері" права власності на сівалку пневматичну точного висіву Vaderstad Tempo L TPL 16 із серійним номером TPL0000563;

- витребування в Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діос Машинері" сівалки пневматичної точного висіву Vaderstad Tempo L TPL 16 із серійним номером TPL0000563;

- усунення Товариству з обмеженою відповідальністю "Діос Машинері" перешкод у користуванні власністю - сівалкою пневматичною точного висіву Vaderstad Tempo L TPL 16 із серійним номером TPL0000563, шляхом припинення (зняття) обтяження у вигляді іншого обтяження рухомого майна і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19 зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися в ціні заявленого позову.

Отже, позовні вимоги про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "Діос Машинері" права власності на сівалку пневматичну точного висіву Vaderstad Tempo L TPL 16 із серійним номером TPL0000563 та про витребування в Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діос Машинері" сівалки пневматичної точного висіву Vaderstad Tempo L TPL 16 із серійним номером TPL0000563 мають вартісну оцінку та майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Діос Машинері", звертаючись із позовною заявою, заявив дві вимоги майнового характеру (про визнання права власності та про витребування майна із чужого незаконного володіння) та одну вимогу немайнового характеру (про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом припинення (зняття) обтяження).

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становив 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становив 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2025 встановлено в розмірі 3028,00 грн.

Згідно з підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною 2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2025, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2026, у справі № 910/2919/25, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Діос Машинері" відмовлено повністю.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Діос Машинері" в касаційній скарзі просить Суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2026 у справі № 910/2919/25 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Таким чином, звертаючись із касаційною скаргою, заявник мав сплатити судовий збір, розрахований за формулою: (вартість спірного майна х 1,5 % х 2 + 3028,00 грн) х 200 % х 0,8, де 1,5 % - ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру; 2 - кількість вимог майнового характеру (визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння), рішення щодо яких оскаржуються; 3028,00 грн - ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру (усунення перешкод у користування власністю, шляхом припинення (зняття) обтяження); 200 % - ставка судового збору за подання касаційної скарги; 0,8 - коефіцієнт для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Товариство з обмеженою відповідальністю "Діос Машинері" надало докази сплати судового збору у розмірі 123 529,20 грн. Однак Верховний Суд не може перевірити, чи судовий збір за подання касаційної скарги сплачено у встановленому законом розмірі, у зв`язку з відсутністю доказів вартості спірного майна (сівалки пневматичної точного висіву Vaderstad Tempo L TPL 16 із серійним номером TPL0000563). Матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Діос Машинері" також не містять відомостей про вартість спірного майна. Оскільки касаційну скаргу подано безпосередньо до суду касаційної інстанції, матеріали справи № 910/2919/25 у Верховному Суді відсутні, що позбавляє Суд можливості встановити вартість спірного майна, яке є предметом спору.

Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України в разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Згідно із частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "Діос Машинері" необхідно подати до суду касаційної інстанції:

- касаційну скаргу в новій редакції, в якій слід зазначити правильні адреси Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротериторія" із дотриманням вимог пункту 3 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України;

- докази вартості спірного майна (сівалки пневматичної точного висіву Vaderstad Tempo L TPL 16 із серійним номером TPL0000563) та докази сплати судового збору за подання касаційної скарги в установленому законом порядку і розмірі, а саме: у розмірі суми, розрахованої за формулою: (вартість спірного майна х 1,5 % х 2 + 3028,00 грн) х 200 % х 0,8 за реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір" (у разі, якщо ця сума не відповідає сумі сплаченій скаржником згідно з платіжною інструкцією від 18.03.2026 № 452).

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що відповідно до частини 9 статті 42 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі.

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Діос Машинері" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2026 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 у справі № 910/2919/25 залишити без руху та надати строк на усунення недоліків протягом десяти днів із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Багай