ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 квітня 2026 року Справа № 903/179/26

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання Гандзілевська Яна Вікторівна

за участю представників сторін:

від відповідача 1: Мірчук В.В.,

взяв участь прокурор: Шарунович Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області справу №903/179/26 за позовом керівника Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Волинської обласної ради, Волинської обласної державної (військової) адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут, Заболоттівської спеціальної школи Волинської обласної ради про визнання додаткової угоди недійсною та стягнення коштів в розмірі 21005,73 грн,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2026 керівник Ковельської окружної прокуратури сформував в системі Електронний суд позов в інтересах держави в особі Волинської обласної ради, Волинської обласної державної (військової) адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут, Заболоттівської спеціальної школи Волинської обласної ради , в якому просить суд:

1. Визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 16.08.2023 укладену до Договору від 27.12.2022 № 23-23/187.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут" на користь Волинської обласної ради та Волинської обласної військової (державної) адміністрації кошти в сумі 21005,73 грн.

3. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут" та Заболоттівської спеціальної школи Волинської обласної ради на користь Волинської обласної прокуратури () понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 5324,8 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що відповідно до ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі, ст. 203 ЦК України, ч. 1 ст. 215 ЦК України додаткова угода № 5 від 16.08.2023 укладена до Договору від 27.12.2022 № 23-23/187 є недійсною, оскільки укладена в порушення вимог ч.5 ст.41 Закону України Про публічні закупівлі, а тому є всі підстави вважати, що кошти, які сплачені Заболоттівською спеціалізованою школою Волинської обласної ради за товар є такими, що були безпідставно одержані відповідачем- ТОВ Волиньелектрозбут та підлягають стягненню.

Ухвалою суду від 27.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 24.03.2026.

Відповідачі ухвалу суду отримали 02.03.2026, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Отже, строк для подачі відзивів до 17.03.2026.

17.03.2026 представник відповідача 1 сформував в системі Електронний суд відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки пунктом 8 Додатку 3 до Договору передбачено, що у момент укладення цього Договору Сторони виходять з того, що ціна на ринку електричної енергії буде стабільною, тобто в будь-який момент строку дії договору коливання (зростання/зниження) цін, що визначається відповідно до п. 6.2. цього додатку, не перевищуватиме 1%. Сторони визнають, що коливання ціни на ринку електричної енергії у сторону збільшення в розмірі понад 1% вважається істотною зміною обставин виконання цього договору в розумінні статті 652 Цивільного кодексу України та є підставою для збільшення ціни товару в порядку, визначеному пунктом 6.2. цього додатку до Договору. Сторонами договору при укладенні додаткової угоди від 16.08.2023 було узгоджено набрання її чинності з 01.08.2023. Акт приймання-передачі складений 31.08.2023р., тобто після підписання сторонами оспорюваної додаткової угоди. Таким чином, сторонами не було порушено вимог ст. 632 ЦК України. На підтвердження коливання ціни товару на ринку та наявності підстав для укладення додаткової угоди від 16.08.2023 Постачальником було надано лист №01/8- 1241 від 03.07.2023р., Експертний висновок Харківської торгово-промислової палати № 630/23 від 31.07.2023 та видруківку з сайту АТ «Оператор ринку». Відтак, зазначені в них дати середньозваженої ціни, відповідають періодам, які обумовлені безпосередньо сторонами у Договорі, а саме: середньозважена ціна за одиницю товару на РДН за відповідний період: десять днів/двадцять днів/місяць, що передує місяцю підняття ціни з попереднім (суміжним) місяцем, чим дотримано п. 6.2. Додатку 3 Договору та пп. 2 п. 19 Особливостей. Відповідно до п. 17 Особливостей чітко, і у недвозначний спосіб визначив, що положення частини 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (в якій передбачено обмеження у 10%) під час воєнного стану не застосовуються. Сторонами договору на законних підставах здійснено зменшення обсягів закупівлі у зв`язку з укладенням Додаткової угоди від 16.08.2023.

У вказаному відзиві представник відповідача 1 просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

20.03.2026 Керівник Ковельської окружної прокуратури Волинської області сформував в системі Електронний суд відповідь на відзив, в якій зазначив, що зміни та доповнення до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, внесені Законом № 1530-IX, стосуються лише встановлення альтернативного варіанту визначення моменту початку обчислення строку для зміни ціни за одиницю товару - 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або 90 днів з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару та не скасовують встановлену первісною редакцією цього Закону заборону збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10%, в тому числі і при здійсненні закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії. Виняток з обмежень, викладений в останньому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, повинен тлумачитися суто буквально, а тому він стосується лише строків зміни ціни за одиницю товару у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (дотримання умови про зміну лише раз на 90 днів в цьому випадку не діє) і не визначає верхньої межі збільшення (зміни) ціни за одиницю товару ". На момент виникнення спірних правовідносин (укладення основного Договору та Додаткових угод до нього), так і на момент розгляду справи в суді норма пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» була чинною та незміною за своїм буквальним змістом. Дія такої норми на час дії воєнного стану не скасовувалась та не призупинялась.

23.03.2026 представник Волинської обласної Державної адміністрації сформував в системі Електронний суд клопотання, в якому підтримав позовні вимоги прокурора у повному обсязі та зазначив, що погоджується із доводами, викладеними у позовній заяві. Просить суд задовольнити позов та розглядати справу № 903/179/26 за відсутності представника позивача Волинської обласної державної (військової) адміністрації за наявними у ній матеріалами.

Протокольною ухвалою від 24.03.2026 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 21.04.2026 об 11:15 год.

Ухвалою суду від 24.03.2026 повідомлено Волинську обласну раду, Волинську обласну державну (військову) адміністрацію та Заболоттівську спеціальну школу Волинської обласної ради про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті на 21 квітня 2026 року о 11:15 год.

Ухвала суду від 24.03.2026 отримана учасниками справи 24.03.2026, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

25.03.2026 представник Волинської обласної ради сформував в системі Електронний суд заяву, в якій просив суд розгляд справи № 903/179/26 призначеної на 21 квітня 2026 року та всі наступні судові засідання по вказаній справі здійснювати за відсутності представника Волинської обласної ради та за наявними в ній матеріалами.

17.04.2026 Керівник Ковельської окружної прокуратури Волинської області сформував в системі Електронний суд заяву, в якій зазначив, що у позовній заяві допущено арифметичну помилку при математичному заокругленні.

Також зазначив, що згідно даних розміщених в системі публічних закупівель "Prozorro" джерелом фінансування закупівлі UA-2022-12-08-010495-а є кошти Управління освіти і науки Волинської обласної державної адміністрації.

Враховуючи наведене, у випадку задоволення позовної заяви безпідставно сплачені кошти підлягають поверненню саме Волинській обласній державній адміністрації.

У вказаній заяві прокурор просить суд позовні вимоги вважати викладеними у наступній редакції:

- визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 16.08.2023 укладену до Договору від 27.12.2022 № 23-23/187;

- стягнути з ТОВ "Волиньелектрозбут" на користь Волинської обласної військової (державної) адміністрації кошти в сумі 21005,71 грн.

21.04.2026 Волинською обласною прокуратурою сформовано в системі Електронний суд додаткові пояснення, зміст яких є аналогічним змісту поданої Керівником Ковельської окружної прокуратури Волинської області заяви 17.04.2026.

Розглянувши заяву від 17.04.2026 та додаткові пояснення від 21.04.2026 керівника Ковельської окружної прокуратури Волинської області, суд зазначає, що подані заяви за своїм змістом не змінюють предмета та підстав позову, а фактично містять уточнення розміру заявлених до стягнення коштів у зв`язку з виправленням арифметичної помилки, а також пояснення щодо належного отримувача спірних коштів.

Враховуючи, що зазначені заяви подані після закінчення підготовчого провадження, однак до початку розгляду справи по суті, та спрямовані на уточнення позовних вимог без їх зміни по суті, суд розцінює їх як письмові пояснення по суті спору.

З огляду на викладене, суд протокольною ухвалою прийняв подані Керівником Ковельської окружної прокуратури Волинської області та Волинською обласною прокуратурою додаткові пояснення та долучає їх до матеріалів справи.

Представники позивачів та відповідача 2 в призначене судове засідання не з`явилися.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд розцінювати подані прокуратурою заяви від 17.04.2026 та 21.04.2026 як додаткові пояснення по справі.

Представник відповідача 1 просив суд відмовити у задоволенні позову.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (до такого правового висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19, від 16.10.2020 у справі № 910/8816/19).

Оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності (аналогічний правовий висновок міститься у п. 8.2.4 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15).

Суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні рівні умови сторонам для представлення своєї правової позиції та надання доказів і вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст.240 ГПК України, а неявка представників позивачів та відповідача 2 не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача 1, дослідивши матеріали справи, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2022 на веб-сайті електронної системи публічних закупівель "Prozorro" оприлюднено оголошення UA-2022-12-08-010495-а про проведення відкритих торгів на закупівлю електричної енергії (ДК 021:2015:09130000-5), зокрема, 61580 кВт/год з терміном поставки товарів до 31.12.2023 та очікуваною вартістю закупівлі 436 600 грн.

За результатами проведеної процедури закупівлі переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬЕЛЕКТРОЗБУТ" (), з яким 27.12.2022 укладено договір № 23-23/187 про постачання електричної енергії споживачу (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, договір укладено за результатами здійснення процедури закупівлі згідно із Законом України "Про публічні закупівлі" та постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" від 12.10.2022 № 1178, а також положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про ринок електричної енергії" та ПРРЕЕ.

Згідно п. 1.3. Договору, умови цього Договору розроблені та узгоджені Сторонами відповідно до умов тендерної документації Споживача та змісту тендерної пропозиції Постачальника з урахуванням положень Закону України "Про ринок електричної енергії" та ПРРЕЕ.

Пунктом 1.6. Договору передбачено, що постачальник підтверджує наявність ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої згідно з Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 № 429.

Пунктами 3.1, 3.4 Договору передбачено, що Строк (термін) поставки товару з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року включно. Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за постачання електричної енергії, крім передбаченої умовами цього Договору.

Відповідно до п. 5.1, Загальна ціна (сума) цього Договору становить 395 343 грн 60 коп, в т.ч. ПДВ 65890 грн 60 коп.

Згідно п. п. 5.2. Договору, споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною, яка зазначена у Додатку 2 до Договору. Ціна за 1 кВт.год включає вартість послуг з розподілу електричної енергії, які оплачуються Споживачем через Постачальника.

Пунктом 5.3 Договору встановлено, що ціна за одиницю товару за цим Договором може змінюватись з дотриманням Сторонами норм, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі" з урахуванням Особливостей, що оформлюються додатковою угодою, у порядку, визначеному у Додатку 3 до цього Договору.

Відповідно до п. 4 Додатку 3 до Договору зміна умов Договору оформляється Сторонами шляхом підписання Додаткової угоди, яка набуває чинності з моменту її підписання Сторонами (якщо Сторони не погодять інший термін (строк) набрання чинності Додатковою угодою) та є невід`ємною частиною Договору.

Пунктом 6.2 Додатку 3 до Договору визначено, що погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбувається з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.

У разі коливання ціни товару на ринку, зацікавлена сторона ініціює внесення змін у договір щодо зміни ціни за одиницю товару на той відсоток коливання, що відбувся. Факт коливання ціни електричної енергії на ринку підтверджується даними ДП "ОПЕРАТОР РИНКУ", зокрема даними, розміщеними на офіційному сайті https://www.oree.com.ua/ та/або довідкою (ми) або іншим (и) документом (ами) (завіреними копіями цих довідки (ок) або листа (ів) або документів) відповідних органів або установ або організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни на ринку, в тому числі довідки, цінові довідки, експертні висновки будь-якої торгово-промислової палати.

Довідки складаються з використанням інформації, оприлюдненої Державним підприємством "Оператор ринку" на своєму офіційному веб-сайті (https://www.oree.com.ua) про результати торгів на ринку "на добу наперед" (у відповідній торгівельній зоні) за 10 днів місяця/20 днів місяця/місяць, відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та/або інформації з інших офіційних джерел.

До розрахунку відсотку коливання ціни приймається середньозважена ціна за одиницю товару на РДН за відповідний період: десять днів/двадцять днів/місяць, що передує місяцю підняття ціни з попереднім (суміжним) місяцем.

В залежності від коливання ціни товару на ринку, сторони протягом дії договору мають право вносити зміни декілька разів в частині пропорційного збільшення ціни за одиницю товару, кожного разу, з урахуванням попередніх змін умов, що така зміна не призведе до збільшення загальної вартості, визначеної в договорі.

Пунктом 6.7 Додатку 3 до Договору визначено, що зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових коригувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку "на добу наперед", що застосовується в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни. Сторони вносять до договору зміни у разі зміни регульованих цін (тарифів) з моменту набрання чинності нормативно-правовим актом, яким встановлено (змінено) регульовану ціну (тариф). Постачальник письмово звертається до Споживача щодо зміни ціни за одиницю товару. Підтвердженням необхідності внесення таких змін є чинні (введені в дію в порядку встановлено законодавством) нормативно-правові акти відповідного уповноваженого органу або держави щодо встановлення (зміни) регульованого тарифу на передачу та розподіл електричної енергії. Сума Договору при цьому може змінюватись в залежності від таких змін в бік збільшення або в бік зменшення без змін обсягу закупівлі.

Підставою для зміни умов цього Договору є зміна середньозважених цін на електроенергію на ринку "на добу наперед". Внесення змін до умов Договору здійснюється шляхом зміни ціни електричної енергії як товар, яка передбачена Договором. Нова (змінена) ціна електричної енергії як товару, яка передбачена Договором. Нова (змінена) ціна електричної енергії як товару збільшується на відсоток коливання середньозваженої ціни РДН, зазначений на сайті АТ "Оператор ринку".

Сума Договору при цьому може змінюватися в залежності від таких змін в бік збільшення або в бік зменшення без зміни обсягу закупівлі.

На момент укладення та підписання договору від 27.12.2022 №23-23/187 про постачання електричної енергії сторонами узгоджені та визначені всі істотні умови угоди, а саме предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог законодавства України.

За час виконання Договору на підставі додаткових угод до останнього п`ять разів вносились зміни в частині підвищення ціни за одиницю товару.

Додатковою угодою №1 від 19.01.2023 змінено із 01.01.2023 ціну одиниці товару шляхом збільшення величини тарифу на послуги з передачі та розподілу електроенергії на підставі постанов НКРЕКП від 21.12.2022 № 1788, 21.12.2022 № 1795 (із 0,34564 грн до 0,38028 грн та з 1,10219 грн до 1,17936 грн за 1 кВт/год без ПДВ). Так, вартість одиниці товару зросла на 2,08 % у порівнянні з ціною відповідно до первісного договору.

12.04.2023 укладено угоду № 2, якою з 01.04.2023 змінено ціну одиниці товару шляхом збільшення величини тарифу на послуги з передачі та розподілу електроенергії на підставі постанов НКРЕКП від 21.12.2022 № 1788, 21.12.2022 № 1795 (із 0,38028 грн до 0,43025 грн за 1 кВт/год без ПДВ). Так, вартість одиниці товару зросла на 0,9 % у порівнянні з ціною, визначеною згідно додаткової угоди № 1, та на 3,34 % у порівнянні з ціною відповідно до первісного договору

02.06.2023 укладено угоду № 3, якою з 01.06.2023 змінено ціну одиниці товару шляхом збільшення величини тарифу на послуги з розподілу електроенергії на підставі постанови НКРЕКП від 23.05.2023 № 911 (із 1,17936 грн до 1,32819 грн за 1 кВт/год без ПДВ). Так, вартість одиниці товару зросла на 2,7 % у порівнянні з ціною, визначеною згідно додаткової угоди № 2, та на 6,1 % у порівнянні з ціною відповідно до первісного договору

04.07.2023 укладено угоду № 4, якою з 01.07.2023 змінено ціну одиниці товару шляхом збільшення величини тарифу на послуги з передачі та розподілу електроенергії на підставі постанов НКРЕКП від 21.12.2022 № 1788, 23.05.2023 № 911 (із 0,43025 грн до 0,4851 грн за 1 кВт/год без ПДВ та з 1,32819 грн до 1,55143 за 1 кВт/год без ПДВ відповідно). Так, вартість одиниці товару зросла на 4,9 % у порівнянні з ціною, визначеною згідно додаткової угоди № 3, та на 11,35 % у порівнянні з ціною відповідно до первісного договору.

Згідно додаткової угоди № 5 від 16.08.2023 ціна електричної енергії, як товару (нерегульована частина ціни без ПДВ) зросла із 3,90217 грн/кВт/год до 4,487496 грн/кВт/год (або на 15 відсотків від первинної ціни за договором від 27.12.2022 № 23-23/187). Так, вартість одиниці товару зросла на 9,85 % у порівнянні з ціною, визначеною згідно додаткової угоди №4, та на 22,32 % у порівнянні з ціною відповідно до первісного договору від 27.12.2022 №23-23/187 про постачання електричної енергії.

Поряд з цим, сторонами правочину 14.11.2023 та 26.12.2023 укладено угоди № 6 та № 7, відповідно до яких загальна ціна (сума) договору становить 380328, 73 грн, в т.ч. ПДВ 63388, 12 грн.

Підставами для укладення перелічених вище додаткових угод стали листи ТОВ "Волиньелектрозбут" від 09.01.2023 № 01/8-43, 03.03.2023 № 01-8/390, від 03.05.2023 № 01/8-728, від 23.05.2023 № 01/8-886, від 03.07.2023 № 01/8-1241, від 01.08.2023 № 01/8-1536, від 01.09.2023 № 01/8-1868, від 01.11.2023 № 01/8-2590 скеровані керівникам підприємств, установ та організацій, з якими за результатами проведення закупівель укладено договори про постачання електричної енергії споживачу, якими замовників поінформовано про внесення змін до умов Договору в частині підвищення ціни електричної енергії як товарної продукції у січні, березні, травні 2023 року.

Зазначеними листами керівників установ, підприємств та організацій повідомлено про зростання ціни електричної енергії та зростання тарифу на послуги з передачі електричної енергії.

У листі від 09.01.2023 наведено інформацію про зміну тарифів на послуги з розподілу електричної енергії з 01.01.2023 та поінформовано керівників установ, підприємств та організацій про внесення змін до умов Договору про постачання електричної енергії споживачу в частині підвищення ціни електричної енергії як товарної продукції.

У листі від 11.01.2023 наведено інформацію, що у разі наявності коливання ціни на ринку електричної енергії в бік збільшення в торговій зоні "ОЕС Україна" будуть внесені відповідні зміни до Договору у лютому 2023 року, в разі росту однієї із складових ціни на електричну енергію, а саме ціни електричної енергії як товару.

У листі від 03.03.2023 наведено інформацію про зміну тарифів на послуги з розподілу електричної енергії з 01.04.2023 та поінформовано керівників установ, підприємств та організацій про внесення змін до умов Договору про постачання електричної енергії споживачу в частині підвищення ціни електричної енергії як товарної продукції.

У листі від 03.05.2023 наведено інформацію про зміну тарифів на послуги з розподілу електричної енергії з 01.06.2023 та поінформовано керівників установ, підприємств та організацій про внесення змін до умов Договору про постачання електричної енергії споживачу в частині підвищення ціни електричної енергії як товарної продукції.

У листі від 23.05.2023 наведено інформацію про зміну тарифів на послуги з розподілу електричної енергії з 01.07.2023 та поінформовано керівників установ, підприємств та організацій про внесення змін до умов Договору про постачання електричної енергії споживачу в частині підвищення ціни електричної енергії, як товарної продукції.

Поряд з цим у листі від 03.07.2023 наведено інформацію про те, що ціна на електричну енергію за три дня липня 2023 року в порівнянні з червнем 2023 року зросла на 15,38 %, та поінформовано керівників установ, підприємств та організацій про внесення змін до умов Договору про постачання електричної енергії споживачу в частині підвищення ціни електричної енергії як товарної продукції в серпні 2023 року.

Крім цього, у листі від 01.08.2023 поінформовано керівників установ, підприємств та організацій про можливе внесення змін до умов Договору про постачання електричної енергії споживачу у вересні 2023 року в разі наявності росту однієї із складових ціни на електричну енергію, а саме ціни електричної енергії, як товару.

У листі від 01.09.2023 поінформовано керівників установ, підприємств та організацій про можливе внесення змін до умов Договору про постачання електричної енергії споживачу у жовтні 2023 року в разі наявності росту однієї із складових ціни на електричну енергію, а саме ціни електричної енергії, як товару.

Поряд з цим, у листі від 01.11.2023 поінформовано керівників установ, підприємств та організацій про можливе внесення змін до умов Договору про постачання електричної енергії споживачу у грудні 2023 року в разі наявності росту однієї із складових ціни на електричну енергію, а саме ціни електричної енергії, як товару.

Як зазначає прокурор, на підтвердження коливання ціни електроенергії на ринку при ініціюванні укладення додаткової угоди № 5 від 16.08.2023 до Договору від 27.12.2022 ТОВ "Волиньелектрозбут" будь-яка інформація (крім зазначених вище листів), яка підтверджувала б або спростовувала факт коливанні ціни електроенергії не надана.

ТОВ "Волиньелектрозбут" поставило Заболоттівській спеціальній школі Волинської обласної ради у 2023 році 52075 кВт електричної енергії згідно актів приймання-передачі електричної енергії та додаткової угоди № 5 від 16.08.2023, а саме:

- акт № 105/535-0040000/1/1 від 31.01.2023 1505 кВт* год;

- акт № 105/535-0040000/2/1 від 28.02.2023 3899 кВт* год;

- акт № 105/535-0040000/3/1 від 31.03.2023 6558 кВт* год;

- акт № 105/535-0040000/4/1 від 30.04.2023 5023 кВт* год;

- акт № 105/535-0040000/5/1 від 31.05.2023 4157 кВт* год;

- акт № 105/535-0040000/6/1 від 30.06.2023 713 кВт* год;

- акт № 105/535-0040000/7/1 від 31.07.2023 314 кВт* год;

- акт № 105/535-0040000/8/1 від 31.08.2023 960 кВт* год;

- акт № 105/535-0040000/9/1 від 30.09.2023 4015 кВт* год;

- акт № 105/535-0040000/10/1 від 31.10.2023 7209 кВт* год;

- акт № 105/535-0040000/11/1 від 30.11.2023 9238 кВт* год;

- акт № 105/535-0040000/12/1 від 26.12.2023 8484 кВт* год.

Відповідно до вказаних вище актів приймання-передачі електричної енергії Заболоттівською спеціальною школою Волинської обласної ради сплачено ТОВ «Волиньелектрозбут» 380328,73 грн, зокрема:

- за актом № 105/535-0040000/1/1 від 31.01.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за січень 2023 року сплачено 9864,04 грн (платіжне доручення: №414 від 07.02.2023 на суму 9864,04 грн);

- за актом акт №105/535-0040000/2/1 від 28.02.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за лютий 2023 року сплачено 25554,72 грн (платіжне доручення № 440 від 07.03.2023 на суму 25554,72 грн);

- за актом акт №105/535-0040000/3/1 від 31.03.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за березень 2023 року сплачено 42982,27 грн (платіжне доручення №495 від 07.04.2023 на суму 42982,27 грн);

- за актом № 105/535-0040000/4/1 від 30.04.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за квітень 2023 року сплачено 33222,80 грн (платіжне доручення № 572 від 06.05.2023 на суму 33222,80 грн);

- за актом акт №105/535-0040000/5/1 від 31.05.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за травень 2023 року сплачено 27494,96 грн (платіжне доручення: № 625 від 08.06.2023 на суму 27494,96 грн);

- за актом № 105/535-0040000/6/1 від 30.06.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за червень 2023 року сплачено 4843,21 грн (платіжне доручення: № 644 від 10.07.2023 на суму 4843,21 грн);

- за актом № 105/535-0040000/7/1 від 31.07.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за липень 2023 року сплачено 2237,70 грн (платіжне доручення: №678 від 06.08.2023 на суму 2237,70 грн);

- за актом № 105/535-0040000/8/1 від 31.08.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за серпень 2023 року сплачено 7515,68 грн (платіжне доручення: №720 від 08.09.2023 на суму 7515,68 грн);

- за актом акт №105/535-0040000/9/1 від 30.09.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за вересень 2023 року сплачено 31432,76 грн (платіжне доручення: №805 від 06.10.2023 на суму 31432,76 грн);

- за актом № 105/535-0040000/10/1 від 31.10.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за жовтень 2023 року сплачено 56438,04 грн (платіжне доручення: №885 від 08.11.2023 на суму 56438,04 грн);

- за актом № 105/535-0040000/11/1 від 30.11.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за листопад 2023 року сплачено 72322,74 грн (платіжне доручення: №984 від 14.12.2023 на суму 72322,74 грн);

- за актом № 105/535-0040000/12/1 від 26.12.2023 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за грудень 2023 року сплачено 66419,81 грн (платіжне доручення: № 1083 від 27.12.2023 на суму 66419,81 грн).

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частинами першою, другою статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Із системного тлумачення наведених норм ЦК України та Закону статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю.

Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається. Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Відповідні правові висновки щодо застосування згаданих правових актів викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 сформульовано правовий висновок про застосування норм п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема: " - Зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10% не допускається, в тому числі і у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Зміни та доповнення до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, внесені Законом № 1530-IX, стосуються лише встановлення альтернативного варіанту визначення моменту початку обчислення строку для зміни ціни за одиницю товару - 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або 90 днів з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару та не скасовують встановлену первісною редакцією цього Закону заборону збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10%, в тому числі і при здійсненні закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Виняток з обмежень, викладений в останньому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, повинен тлумачитися суто буквально, а тому він стосується лише строків зміни ціни за одиницю товару у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (дотримання умови про зміну лише раз на 90 днів в цьому випадку не діє) і не визначає верхньої межі збільшення (зміни) ціни за одиницю товару ".

Як встановлено судом, у листах-пропозиціях ТОВ "Волиньелектрозбут" констатовано факт стрімкого зростання ціни на електроенергію, при цьому жодним чином не проаналізовано та не наведено дані роботи "ринку на добу наперед" та "внутрішньодобового ринку" станом на дату укладення первісного договору та кожної з додаткових угод.

Надані ТОВ "Волиньелектрозбут" документи (листи, в яких наведено інформацію про зміну тарифів та цін на послуги з розподілу електричної енергії) за своїм змістом та суттю є лише документами довідково-інформаційного характеру, а тому не можуть слугувати належним доказом факту коливання ціни на електричну енергію, оскільки не містять відомостей щодо динаміки ціни на електроенергію, в них відсутній аналіз вартості ціни станом на дату укладення Договору та додаткових угод чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електроенергії на ринку у звітному періоді, у зв`язку з чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов Договору на підставі п. 2. ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 924/1240/18 зазначив, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Тобто, не будь-яка довідка уповноваженого органу про ціну товару на ринку, є належним підтвердженням та підставою для зміни ціни в договорі після його підписання, а лише та, яка містить інформацію про коливання ціни такого товару на ринку.

Аналогічної правової позиції у тотожних правовідносинах дотримується Верховний Суд у постановах від 16.04.2019 у справі № 915/346/18, від 12.02.2020 у справі № 913/166/19, від 21.03.2019 у справі № 912/898/18, від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18, від 25.06.2019 у справі № 913/308/18.

Верховний Суд у постанові № 927/491/19 від 18.06.2021 зазначив, що постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Так, ст. 652 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Як встановлено судом, опубліковані на сайті ДП "ОПЕРАТОР РИНКУ" середньозважені ціни на РДН та ВДР (ОЕС) свідчать про те, що підняття ціни на електроенергію було прогнозованим, оскільки розпочалось ще у липні 2022 року до оприлюднення повідомлення про проведення торгів в системі "Prozorro" та укладення 27.12.2022 Договору про постачання електричної енергії споживачу.

Хоча дані про середньозважені ціни РДН та ВДР (ОЕС), опубліковані на сайті ДП "ОПЕРАТОР РИНКУ", свідчать про зростання ціни на електроенергію упродовж січня, липня та серпня 2023 року, однак воно не мало таких масштабів у порівнянні з підняттям ціни на електроенергію згідно додаткових угод.

У період укладення додаткових угод до Договору у квітні-червні 2023 року вбачалась тенденція до зниження ціни на електроенергію. Разом з цим, жодною із сторін питання щодо зменшення ціни на електроенергію не ініціювалося.

Поряд з цим у листі від 03.07.2023 наведено лише інформацію про те, що ціна на електричну енергію за три дня липня 2023 року в порівнянні з червнем 2023 року зросла на 15,38 %, та поінформовано керівників установ, підприємств та організацій про внесення змін до умов Договору про постачання електричної енергії споживачу в частині підвищення ціни електричної енергії як товарної продукції в серпні 2023 року.

Відповідачем 1 не дотримано вимог щодо документального підтвердження факту збільшення ціни на певний період, а саме чому таке підвищення ціни на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, узгодженій сторонами при підписанні договору, не наведено причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник не довів, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент укладення договору про закупівлю).

Надані відповідачем 1 документи не можуть виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на електричну енергію на ринку та не можуть бути розцінені як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до договору про закупівлю електричної енергії в частині збільшення вартості ціни.

Звернення постачальника з метою укладення додаткової угоди №5 від 16.08.2023 не містить відомостей щодо динаміки ціни на електричну енергію, у ньому відсутній аналіз вартості ціни електричної енергії за період з дати укладання договору у порівнянні з аналогічним наступним періодом, чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни на ринку, у зв`язку з чим не містить належного обґрунтування для зміни істотних умов Договору на підставі п. 2. ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Заболоттівська спеціальна школа Волинської обласної ради, мала беззаперечне право на отримання електроенергії по ціні, визначеній в укладеному сторонами договорі, без надання письмових заперечень чи проведення переговорів у ході розгляду клопотань ТОВ "Волиньелектрозбут" про збільшення ціни підписала додаткові угоди, внаслідок чого вартість поставленого товару збільшилась, а його обсяг за договором зменшився. Це, у свою чергу, призвело до повного нівелювання результатів закупівлі.

Таким чином Заболоттівська спеціальна школа Волинської обласної ради втратила можливість закупити електроенергію по ціні укладеного договору, натомість була вимушена оплачувати її за ціною, яка значно вища від встановленої первісним договором.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, підп. 1 п. 19 Особливостей, у випадку безпідставного збільшення ціни товару має місце неправомірне зменшення обсягів закупівлі, які є істотними умовами договору про закупівлю, не з підстав, визначених законодавцем, зменшення фактичного обсягу видатків замовника, а саме у зв`язку із безпідставним, збільшенням, ціни за товар.

Правові висновки щодо недійсності додаткових угод, укладених всупереч вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", Верховним Судом, зокрема, але не виключно, викладено у поставі від 15.06.2022 у справі № 924/674/21.

Так, Верховний Суд у вказаному судовому рішенні зазначив, що метою регулювання, передбаченого ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10%, є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Більше цього, Верховний Суд у його постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 (у даному випадку Судом надавалась оцінка можливості зміни ціни за одиницю товару згідно п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вказав, що обмеження 10 % застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Відповідно до ч. 5 ст. 13 ЦК України не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Щодо документального підтвердження коливання ціни товару на ринку (постанова Верховного Суду від 06.02.2025 у справі №916/747/24): під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього; кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо; сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне за собою підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору; умовою такого підвищення обов`язково є неможливість спрогнозувати таке підвищення та закласти відповідні ризики при формуванні тендерної пропозиції. Зазначене є особливо актуальним у тому випадку, якщо коливання цін на товар обумовлюється його сезонним характером або у випадку, коли за умовами тендерної документації товар повинен бути наявним у постачальника (на зазначене звернув увагу Верховний Суд у постанові від 02.07.2024 у справі №910/13579/23); при зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції); згідно статті 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Укладаючи договір поставки товару на певний строк, суб`єкт господарювання фактично гарантує можливість продати товар за узгодженою ціною та несе ризики зміни такої ціни (постанова Верховного Суду від 22.06.2023 у справі №916/2536/22); крім того, слід також звертати увагу суду на волатильність ринку електричної енергії, зокрема той факт, що коливання ціни електричної енергії має сезонний характер: як правило, влітку і навесні ціна нижче, ніж восени і взимку; сезонні коливання попиту, пов`язані з порою року (зима / літо), - споживання з метою опалення та кондиціювання.

Отже, суд зауважує, що при укладенні 16.08.2023 Заболоттівською спеціалізованою школою Волинської обласної ради та ТОВ "Волиньелектрозбут" спірної додаткової угоди №5 грубо порушено вимоги п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", безпідставно змінено істотні умови Договору та не дотримано процедуру їх укладення, належним чином не обґрунтовано та документально не підтверджено збільшення ціни на електроенергію на ринку після укладення первісного Договору або попередньої додаткової угоди.

Крім цього, відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається (ст. 632 ЦК України).

У додатковій угоді №5 від 16.08.2023 зазначено, що змінена ціна електроенергії у бік збільшення застосовується з 01.08.2023.

Отже, після фактичної поставки продавцем - ТОВ "Волиньелектрозбут" електроенергії покупцю, а також після спожиття покупцем електроенергії у період з 01.08.2023 до 16.08.2023, сторони у порушення положень ст. 632 ЦК України та згаданих правових висновків Великої Палати Верховного Суду протиправно змінили ціну товару після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю.

Під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Відповідні правові висновки щодо застосування згаданих правових актів викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 та від 21.11.2025 у справі № 920/19/24.

Всупереч п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та п. 5.3 Договору, п.п. 6 - 7 Додатку 3 до Договору додатковою угодою від 16.08.2023 ціну електричної енергії збільшено більш як на 10 % на 22,32 % (відповідно до ціни визначеної у первісному договорі).

Таким чином, судом встановлено, що з огляду на недотримання вимог ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", враховуючи відсутність підстав для внесення змін до договору та укладання додаткової угоди №5 від 16.08.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 27.12.2022 №23-23/187, вказана угода є недійсною на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ст. 632, ст. 652 ЦК України, ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки остання мала наслідок безпідставного збільшення ціни за одиницю товару.

Оскільки, вказана додаткова угода є недійсною та не породжує правових наслідків, то розрахунок за товар (електрична енергія) повинен здійснюватися за ціною, вказаною в основному договорі.

Щодо вимоги про стягнення з ТОВ «Волиньелектрозбут» 21005,71 грн суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Аналізом інформації щодо кількості постачання електричної енергії під час дії Договору установлено, що ТОВ "Волиньелектрозбут" у 2023 році поставлено: 52075кВт електричної енергії для Заболоттівської спеціальної школи Волинської обласної ради згідно актів приймання-передачі електричної енергії

Розрахунок безпідставно отриманих та збережених коштів ТОВ «Волиньелектрозбут» у спірних правовідносинах згідно згаданих вище актів приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії та платіжних доручень:

1. ТОВ "Волиньелектрозбут" після укладення 16.08.2023 додаткової угоди № 5 до Договору закупівлі № 23-23/187 відповідно до акту приймання-передачі електричної енергії за серпень 2023 року поставлено у серпні 960 кВт електричної енергії за ціною 7,828831 грн/кВт/год (з ПДВ).

Заболоттівською спеціалізованою школою Волинської обласної ради за поставлену електричну енергію сплачено 7515,68 грн з ПДВ, а саме: 960 кВт 7,828831 грн/кВт/год (ціна з ПДВ) = 7515,68 грн (фактично сплачено7515,68 грн).

При цьому, вартість електричної енергії, у разі поставки її за цінами, що визначені Договором, зі змінами, внесеними додатковою угодою №4 від 04.07.2023, становила б 6841,38 грн з ПДВ, а саме: 960 кВт 7,12644 грн/кВт/год = 6841,38 грн.

Таким чином, сума надмірно сплачених коштів за додатковою угодою № 5 від 16.08.2023 до Договору закупівлі становить: 7515,68 грн 6841,38 грн = 674,3 грн.

2. ТОВ "Волиньелектрозбут" відповідно до акту приймання-передачі електричної енергії за вересень 2023 року поставлено у вересні 4015 кВт електричної енергії за ціною 7,828831 грн/кВт/год (з ПДВ).

Заболоттівською спеціалізованою школою Волинської обласної ради за поставлену електричну енергію сплачено 31432,76 грн з ПДВ, а саме: 4015 кВт 7,828831 грн/кВт/год (ціна з ПДВ) = 31432,76 грн (фактично сплачено 31432,76 грн).

При цьому, вартість електричної енергії, у разі поставки її за цінами, що визначені Договором, зі змінами, внесеними додатковою угодою №4 від 04.07.2023 становила б 89298,18 грн з ПДВ, а саме: 4015 кВт 7,12644 грн/кВт/год = 28612,65 грн.

Таким чином, сума надмірно сплачених коштів за додатковою угодою № 5 від 16.08.2023 до Договору закупівлі становить: 31432,76 грн 28612,65 грн =2820,10 грн.

3. ТОВ "Волиньелектрозбут" відповідно до акту приймання-передачі електричної енергії за жовтень 2023 року поставлено у жовтні 7209 кВт електричної енергії за ціною 7,828831 грн/кВт/год (з ПДВ).

Заболоттівською спеціалізованою школою Волинської обласної ради за поставлену електричну енергію сплачено 56438,04 грн з ПДВ, а саме: 7209 кВт 7,828831 грн/кВт/год (ціна з ПДВ) = 56438,04 (фактично сплачено 56438,04 грн).

При цьому, вартість електричної енергії, у разі поставки її за цінами, що визначені Договором, зі змінами, внесеними додатковою угодою № 4 від 04.07.2023 становила б 51374,51 грн з ПДВ, а саме: 7209 кВт 7,12644 грн/кВт/год = 51374,51 грн.

Таким чином, сума надмірно сплачених коштів за додатковою угодою № 5 від 16.08.2023 до Договору закупівлі становить: 56438,04 грн 51374,51 грн = 5063,53 грн.

4. ТОВ "Волиньелектрозбут" відповідно до акту приймання-передачі електричної енергії за листопад 2023 року поставлено у листопаді 9238 кВт електричної енергії за ціною 7,828831 грн/кВт/год (з ПДВ).

Заболоттівською спеціалізованою школою Волинської обласної ради за поставлену електричну енергію сплачено 72322,74 грн з ПДВ, а саме: 9238 кВт 7,828831 грн/кВт/год (ціна з ПДВ) = 72322,74 грн (фактично сплачено 72322,74 грн).

При цьому, вартість електричної енергії, у разі поставки її за цінами, що визначені Договором, зі змінами, внесеними додатковою угодою № 4 від 04.07.2023 становила б 65834,05 грн з ПДВ, а саме: 9238 кВт 7,12644 грн/кВт/год = 65834,05 грн.

Таким чином, сума надмірно сплачених коштів за додатковою угодою № 5 від 16.08.2023 до Договору закупівлі становить: 72322,74 грн 65834,05 грн = 6488,69 грн.

5. ТОВ "Волиньелектрозбут" відповідно до акту приймання-передачі електричної енергії за грудень 2023 року поставлено у грудні 8484 кВт електричної енергії за ціною 7,828831 грн/кВт/год (з ПДВ).

Заболоттівською спеціалізованою школою Волинської обласної ради за поставлену електричну енергію сплачено 66419,81 грн з ПДВ, а саме: 8484 кВт 7,828831 грн/кВт/год (ціна з ПДВ) = 66419,81 грн (фактично сплачено 66419,81 грн).

При цьому, вартість електричної енергії, у разі поставки її за цінами, що визначені Договором, зі змінами, внесеними додатковою угодою № 4 від 04.07.2023 становила б 60460,71 грн з ПДВ, а саме: 8484 кВт 7,12644 грн/кВт/год = 60460,71 грн.

Таким чином, сума надмірно сплачених коштів за додатковою угодою № 5 від 16.08.2023 до Договору закупівлі становить: 66419,81 грн 60460,71 грн = 5959,09 грн.

Отже за результатами виконання вказаного правочину ТОВ "Волиньелектрозбут" на підставі укладених додаткових угод до Договору, якими збільшено договірну ціну, безпідставно отримало бюджетних коштів в сумі 21005,71 грн (674,3 грн +2820,10 грн +5063,53 грн +6488,69 грн + 5959,09 грн).

Таким чином, грошові кошти в сумі 21005,71 грн є такими, що були безпідставно одержані ТОВ "Волиньелектрозбут", підстава їх набуття відпала, а тому останній зобов`язаний їх повернути до бюджету, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.

Стосовно заперечень відповідача 1 щодо визнання додаткової угоди №5 від 16.08.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 27.12.2022 №23-23/187 недійсною.

На підтвердження коливання ціни електроенергії на ринку при ініціюванні укладення додаткової угоди № 5 від 16.08.2023 до Договору від 27.12.2022 ТОВ "Волиньелектрозбут" будь-яка інформація, яка підтверджувала б або спростовувала факт коливання ціни електроенергії не надана.

Надані ТОВ "Волиньелектрозбут" документи (листи, в яких наведено інформацію про зміну тарифів та цін на послуги з розподілу електричної енергії та зростання ціни на електроенергію, як товарної продукції за три дні липня у порівнянні з червнем 2023 року) за своїм змістом та суттю є лише документами довідково-інформаційного характеру, а тому не можуть слугувати належним доказом факту коливання ціни на електричну енергію, оскільки не містять відомостей щодо динаміки ціни на електроенергію, в них відсутній аналіз вартості ціни станом на дату укладення Договору та додаткових угод чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електроенергії на ринку у звітному періоді, у зв`язку з чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов Договору на підставі п. 2. ч. 5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 924/1240/18 зазначив, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Тобто, не будь-яка довідка уповноваженого органу про ціну товару на ринку, є належним підтвердженням та підставою для зміни ціни в договорі після його підписання, а лише та, яка містить інформацію про коливання ціни такого товару на ринку.

Відповідачем 1 не дотримано вимог щодо документального підтвердження факту збільшення ціни на певний період, а саме чому таке підвищення ціни на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, узгодженій сторонами при підписанні договору, не наведено причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку, за умови, що така зміна не призведе до збільшення загальної суми договору.

Як встановлено судом, відповідно до додаткової угоди №5 від 16.08.2023 ціна електричної енергії у порівнянні з первісною ціною договору збільшилась на 22,32 відсотка, що перевищує гранично допустимий розмір зміни ціни, визначений вказаною нормою Закону.

Посилання відповідача 1 на положення підпункту 2 пункту 19 Особливостей, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022, як на підставу правомірності зміни ціни понад 10 відсотків, суд відхиляє з огляду на таке.

Постанова Кабінету Міністрів України є підзаконним нормативно-правовим актом та не може змінювати чи скасовувати положення Закону України «Про публічні закупівлі», який має вищу юридичну силу. Зазначені Особливості лише деталізують порядок застосування норм Закону, однак не встановлюють іншого граничного розміру зміни ціни за одиницю товару.

Згідно правових позицій викладених у постановах Верховного Суду, зокрема від 02.02.2026 у справі №922/2121/25, від 04.02.2026 у справі №916/2720/24, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі №920/19/24, відповідно до якої збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 відсотків не допускається.

Таким чином, доводи відповідача 1 про можливість зміни ціни без обмеження у 10 відсотків під час дії воєнного стану є безпідставними та суперечать вимогам чинного законодавства і сформованій судовій практиці.

Крім того, доводи відповідача 1 щодо правомірності застосування додаткової угоди з ретроспективною дією з 01.08.2023 не змінюють правової оцінки спірних правовідносин, оскільки сторони не можуть шляхом домовленості відступити від імперативних норм закону.

Аргументи відповідача 1 щодо добросовісності сторін, виконання договору та можливих негативних наслідків для постачальника у разі визнання додаткової угоди недійсною не можуть бути підставою для відступу від вимог закону, оскільки принцип верховенства права передбачає обов`язковість дотримання імперативних норм незалежно від економічної доцільності чи наслідків їх порушення.

Щодо доводів відповідача 1 про неможливість застосування правових висновків Верховного Суду до спірних правовідносин у зв`язку з їх формулюванням після укладення додаткової угоди, суд зазначає, що правові висновки Верховного Суду не встановлюють нових норм права, а лише роз`яснюють зміст уже чинних норм законодавства, які підлягали застосуванню і на момент виникнення спірних правовідносин.

Обґрунтування наявності порушення інтересів держави та підстав для їх представництва прокурором.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з положеннями ст. 23 Закону України Про прокуратуру представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Таким чином, інтереси держави у даному випадку збігаються з інтересами жителів територіальної громади.

Порушення чинного законодавства України, що стосуються коштів місцевого бюджету підриває матеріальну основу місцевого самоврядування та завдає істотної шкоди інтересам держави всупереч ст. 7 Конституції України, відповідно до якої в Україні визнається та гарантується місцеве самоврядування.

У постанові Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 906/240/18 зазначено, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено, зокрема у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17).

Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування (ст. 18-1 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №469/1044/17 (пункт 38) зазначено, що за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування, зокрема, і тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор.

Закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 912/9/20, від 19.08.2020 у справі № 923/449/18.

Волинська обласна рада та Волинська обласна військова (державна) адміністрація є органами, уповноваженими на захист державних інтересів у спірних правовідносинах.

Ковельська окружна прокуратура, відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", поінформувала Волинську обласну раду, Волинську обласну державну (військову) адміністрацію про існування порушень інтересів держави.

Водночас, жодним із перелічених вище органів не було вжито заходів до усунення порушень указаних інтересів держави.

Так, Волинська обласна рада (лист № 212/47/2-26 від 10.02.2026) та Волинська обласна військова (державна) адміністрація (лист № 1196/54/2-26 від 16.02.2026) повідомили, що заходи представницького характеру останніми не вживались.

Крім цього уповноважені органи на захист державних інтересів у спірних правовідносинах в вищевказаних листах повідомили, що не заперечують щодо здійснення представництва інтересів держави окружною прокуратурою.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 (п.6.43) зазначено, що сам факт не звернення уповноваженого суб`єкта владних повноважень до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захисти порушені державні інтереси, свідчить про те, що указаний суб`єкт неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з позовом, що відповідає нормам національного законодавства.

Крім цього, на виконання зазначених норм Ковельською окружною прокуратурою повідомлено позивачів, зокрема про прийняття рішення стосовно представництва інтересів держави шляхом пред`явлення до суду цього позову.

За таких обставин, вбачаються підстави для представництва прокурором інтересів держави та звернення до суду із вказаним позовом.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідачів, то витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України слід віднести на них порівну.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 13 ГПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п.43 постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Аналогічна позиція викладена у п.81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван де Гурк проти Нідерландів)".

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ("Гірвісаарі проти Фінляндії").

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.

За таких обставин, інші доводи та заперечення сторін судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору впливу не мають.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 236-242 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсною додаткову угоду №5 від 16.08.2023 укладену до Договору від 27.12.2022 № 23-23/187.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут (вул. Яремчука Назарія, буд. 11А, м. Луцьк, 43026, ) на користь Волинської обласної державної (військової) адміністрації (43026, Волинська обл., м. Луцьк, Київський майдан, 9, ) кошти в сумі 21005,71 грн (двадцять одну тисячу п`ять гривень 71 коп.).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут (вул. Яремчука Назарія, буд. 11А, м. Луцьк, 43026, ) на користь Волинської обласної прокуратури (вул. Винниченка, 15, м. Луцьк, 43025, код ЄРДПОУ 02909915) 2662,40грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.) витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути з Заболоттівської спеціальної школи Волинської обласної ради (44142, Волинська обл., Ковельський р-н, смт. Заболоття, вул. Незалежності, будинок 15, ) на користь Волинської обласної прокуратури (вул. Винниченка, 15, м. Луцьк, 43025, код ЄРДПОУ 02909915) 2662,40грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 21.04.2026.

Суддя І. О. Гарбар