ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2026 р. Справа№ 927/1159/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Тищенко А.І.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 08.04.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейно-взуттєва фабрика "Веснянка"

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області

від 24.11.2025 (повний текст складено та підписано 27.11.2025)

у справі №927/1159/24 (суддя М.В. Фесюра)

за позовом Ніжинської міської ради Чернігівської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейно-взуттєва фабрика "Веснянка"

про стягнення 112 626,87 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2025 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейно-взуттєва фабрика "Веснянка" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2025 у справі №927/1159/24 - відмовлено.

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2025 у справі №927/1159/24 залишено в силі.

Ухвала суду мотивована тим, що заявник обґрунтовує свою заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не існуванням нововиявленої обставини у розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України, а фактично посилається на переоцінку доказів, яким надавалася оцінка в процесі розгляду справи та стосується обставин, які вже були встановлені судами.

Крім того, заявник не навів жодної істотної для справи обставини, яка не була встановлена судом, що виключає можливість задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, а отже, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейно-взуттєва фабрика "Веснянка" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2025 у справі №927/1159/24 не підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Швейно-взуттєва фабрика "Веснянка" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2025 і переглянути рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2025; ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим судом з неправильним застосуванням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи. При цьому апелянт стверджує, що спір щодо стягнення заборгованості за договором оренди землі від 28.04.2015 мав розглядатися за участі Ніжинської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче швейно-взуттєве об`єднання "Дісі-Ніжинка". Скаржник наголошує, що ТОВ "Швейно- взуттєва фабрика "Веснянка"- є неналежним відповідачем, відповідно, має бути повністю відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення з апелянта заборгованості за договором оренди землі від 28.04.2015.

Скаржнки також посилається на те, що позивач не надав суду належних доказів які б підтверджували існування заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за кадастровим номером :04:001:0140.

Також до апеляційної скарги позивачем долучено додаткові докази, а саме: витяг з інформаційно-комунікаційної системи ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та сплати єдиного внеску за період з 01.01.2025 по 01.12.2025 та додатку угоду від 20.10.2025 до договору оренди землі від 28.04.2015 та лист Ніжинської міської ради Чернігівської області від 27.11.2025 №1094, які з огляду на приписи ч.ч. 1, 3 ст. 269 ГПК України не приймаються судом до розгляду, оскільки доведення обставин, на які сторона може посилатися як на підставу своїх вимог або заперечень, має здійснюватися у суді першої інстанції, оскільки суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Верховний Суд сформулював усталений правовий висновок про те, що єдиний винятковий випадок, коли можливе прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи (постанови від 18.06.2020 у справі № 909/965/16, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17, від 13.01.2021 у справі № 10/Б-921/1442/2013 та інші).

Водночас, така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність (постанови від 11.09.2019 у справі № 922/393/18, від 16.12.2020 у справі № 908/1908/19).

Такі висновки викладено в постанові Верховного Суду від 16.04.2024 у справі №922/331/23.

Також апелянт просить залучити до участі у справі Головне управління ДПС у Чернігівській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, у задоволенні якого суд відмовив з підстав того, що в силу приписів ст. 320 ГПК України, при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову, а залучення третьої особи в рамках перегляду рішення за нововиявленими обставинами законодавством не передбачено, оскільки розглядається лише питання про перегляд вже існуючого судового рішення.

Узагальнені доводи та заперечення сторін

15.12.2025 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив доводи викладені в ній, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, позивач наголошує на тому, що відповідачем не наведено нововиявлених обставин, які б давали підстави скасувати чи змінити судове рішення, а доводи скаржника, на які він посилається, як на нововиявлені обставини, не відносяться до таких у розумінні ст. 320 ГПК України і не є підставами для перегляду і скасування рішення суду за нововиявленими обставинами.

30.12.2025 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій останній заперечив доводи, викладені у відзиві та підтримав свою позицію, наведену в апеляційній скарзі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2025 апеляційну скаргу у справі №927/1159/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Кравчук Г.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейно-взуттєва фабрика "Веснянка" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2025 у справі №927/1159/24. Судове засідання призначено на 14.01.2026. Витребувано матеріали справи №927/1159/24 з Господарського суду Чернігівської області.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2026, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №927/1159/24.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14.01.2026, справу №927/1159/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейно-взуттєва фабрика "Веснянка" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2025 у справі №927/1159/24, колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач) судді Кравчук Г.А., Тищенко А.І., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2026. Розгляд апеляційної скарги призначено на 11.02.2026.

20.01.2026 матеріали оскарження ухвали у справі №927/1159/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Розгляд справи відкладено на 26.02.2026.

У зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відпустці з 23.02.2026 по 27.02.2026, судове засідання призначене на 26.02.2026 не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейно-взуттєва фабрика "Веснянка" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2025 у справі №927/1159/24, призначено на 08.04.2026.

У судовому засіданні 08.04.2026 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 08.04.2026 з`явиався представник відповіача, який надав свої пояснення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом доставки процесуальних документів до Електронного кабінету, що підтверджується довідкою від 09.03.2026.

Відповідно до частини п`ятої статті 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС) у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Оскільки явка представників сторін у судове засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення позивача про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейно-взуттєва фабрика "Веснянка" за відсутності представника позивача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Ніжинська міська рада Чернігівської області звернулася до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейно-взуттєва фабрика "Веснянка" про стягнення 112 626,87 грн заборгованості з орендної плати за період з 01.01.22 по 30.11.24.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2025 у справі №927/1159/24 (суддя Фесюра М.В.) позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейно-взуттєва фабрика "Веснянка" на користь Ніжинської міської ради заборгованість з орендної плати у розмірі 112 626,87 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2025 у справі №927/1159/24 зазначене рішення Господарського суду Чернігівської області залишено без змін.

24.06.2025 Господарським судом Чернігівської області видано накази на виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2025 у справі №927/1159/24 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейно-взуттєва фабрика "Веснянка" на користь Ніжинської міської ради заборгованість з орендної плати у розмірі 112 626,87 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

10.10.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейно-взуттєва фабрика "Веснянка" через систему "Електронний суд" надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.02.25 у справі №927/1159/24 за нововиявленими обставинами, у якій заявник просить суд скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2025 у справі №927/1159/24; прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування заяви про перегляд рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.02.25 у справі №927/1159/24 за нововиявленими обставинами заявник посилається на те, що при зверненні до Господарського суду Чернігівської області з позовом 19.12.2024 Ніжинською міською радою надано недостовірну інформацію стосовно особи, яка по закону зобов`язана сплачувати орендну плату за користування спірною земельною ділянкою, що стало наслідком ухвалення судом рішення про стягнення орендної плати з неналежного відповідача.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів сторін

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані відповідачем пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з такого.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала, постановлена судом першої інстанції за результатами розгляду заяви відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленим обставинами.

Відповідно до статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

При цьому, неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (пп. 27 - 28 рішення від 18.11.2004 у справі «Правєдная проти Росії» N69529/01 та п. 46 рішення від 06.12.2005 у справі «Попов проти Молдови» N2). Однак, при цьому Суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення Суду у справі «Брумареску проти Румунії» від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (п.п. 51 - 52 рішення Суду у справі «Рябих проти Росії» від 24.06.2003; ухвала Суду щодо прийнятності заяви N62608/00 «Агротехсервіс проти України»; п.п. 42-44 рішення Суду у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2011).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пп. 27 - 34 рішення Суду у справі «Праведная проти Росії» від 18.11.2004).

Колегія суддів зазначає, що необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Також не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. Не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом у разі виконання вимог процесуального закону (постанови Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №905/1502/15, від 10.03.2020 у справі №910/10784/18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі №910/8113/16 висловила правову позицію, відповідно до якої суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.11.2022 у справі № 909/252/20, від 14.03.2023 у справі № 917/908/17, від 25.08.2022 у справі № 925/1147/18.

Прийняття заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.

Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її в суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення в уже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (пункти 7.4, 7.5. постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року у справі №19/028-10/13).

Звертаючись до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2025 у справі №927/1159/24 ТОВ "Швейно-взуттєва фабрика "Веснянка" зазначає про те, що 31.01.2025, після подання позовної заяви позивачем листом за №113 в переліку орендарів, з якими укладено договори оренди землі державної або комунальної власності, орендарем земельної ділянки площею 0,4926 га з кадастровим номером :04:001:0140 зазначене ТОВ "Виробниче швейно-взуттєве об`єднання "Дісі-Ніжинка". Вказавши в переліку орендарів, з якими укладено договори оренди землі державної або комунальної власності ТОВ "Виробниче швейно-взуттєве об`єднання "Дісі Ніжинка", заявник вважає, що позивач підтвердив, що не відбулася заміна сторони в зобов`язанні за договором оренди землі від 28.04.2015. Позивач не інформував в наступні періоди відповідний контролюючий орган про внесення змін до договору оренди землі від 28.04.2015 року щодо орендаря. ТОВ "Виробниче швейно-взуттєве об`єднання "Дісі Ніжинка" сплачено орендну плату за користування земельною ділянкою - з 08.06.2016 року по травень 2025 року включно, перераховано орендної плату в сумі 491505 грн. 04 коп. Зокрема ТОВ "Виробниче швейно-взуттєве об`єднання "Дісі-Ніжинка" сплачені кошти за період з 01.01.2022 по 30.11.2024 у розмірі 112 626,87 грн. За твердженням заявника, при поданні позовної заяви суд було введено в оману щодо належного платника орендної плати - належного відповідача. Заявник дізнався про викладене тільки 16.09.2025, після отримання відповіді ТОВ "Виробниче швейно-взуттєве об`єднання "Дісі-Ніжинка" (лист від 16.09.2025 №22) на вимогу відповідача у справі повернути перераховану орендну плату за користування земельною ділянкою площею 0,4926 га за кадастровим номером :04:001:0140 за період з 01.01.2022 року по 30.11.2024 у розмірі 112 626,87 грн.

Отже, заявник посилається на те, що при зверненні до Господарського суду Чернігівської області з позовом 19.12.2024 Ніжинською міською радою надано недостовірну інформацію стосовно особи, яка зобов`язана сплачувати орендну плату за користування спірною земельною ділянкою, що стало наслідком ухвалення судом рішення про стягнення орендної плати з неналежного відповідача.

У рішенні Господарського суду Чернігівської області у справі №927/1159/24 від 20.02.2025 суд встановив, що за частиною 1 статті 377 ЦК України (в редакції чинній станом на 17.08.11, на момент придбання відповідачем нерухомого майна, розміщеного на спірній земельній ділянці) до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, установлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Суд дійшов висновку, що починаючи з 08.06.2016 та 22.06.2016 (з моменту державної реєстрації права власності на нерухоме майно, розташоване на спірній земельній ділянці) у Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейно-взуттєва фабрика "Веснянка" автоматично виникло право користування (оренди) земельною ділянкою площею 0,4926 га за кадастровим номером :04:001:0140. Договір оренди землі, укладений 28.04.2015 між Ніжинською міською радою та ТОВ Виробниче швейно-взуттєве об`єднання Дісі-Ніжинка, не припинив дію в цілому, натомість, 08.06.2016 та 22.06.2016, відбулася заміна сторони в зобов`язанні, а саме орендаря, з ТОВ Виробниче швейно-взуттєве об`єднання Дісі-Ніжинка на Товариство з обмеженою відповідальністю "Швейно-взуттєва фабрика "Веснянка" (відповідача в даній справі).

Суд встановив, що відповідач у період з 01.01.2022 по 30.11.2024 не виконав належним чином умови договору оренди землі від 28.04.15 в частині сплати 112 626,87 грн орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,4926 га за кадастровим номером :04:001:0140, на якій розміщене належне йому нерухоме майно комплекс нежитлових будівель загальною площею 1947,9 кв. м за адресою: м. Ніжин, вул. Гребінки, 24.

Суд дійшов висновку про правомірність нарахування та стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою комунальної форми власності за договором оренди землі від 28.04.2015 б/н, за період з 01.01.2022 по 30.11.2024 у сумі 112 626,87 грн, а отже задоволення позовних вимог.

З висновками суду першої інстанції погодилася й колегія суддів Північного апеляційного господарського суду у постанові від 12.06.2025 у справі №927/1159/24. Так, апеляційний суд у постанові констатував, що відповідачем, як фактичним орендарем, орендна плата за користування земельною ділянкою за кадастровим номером :04:001:0140 за період з 01.01.2022 по 30.11.2024 у розмірі 112 626,87 грн до бюджету громади не сплачена. Тобто, відповідач у період з 01.01.2022 по 30.11.2024 не виконав належним чином умови договору оренди землі від 28.04.2015 в частині сплати 112 626,87 грн орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,4926 га за кадастровим номером :04:001:0140, на якій розміщене належне йому нерухоме майно, - комплекс нежитлових будівель загальною площею 1947,9 кв. м за адресою: м. Ніжин, вул. Гребінки, 24. Суд апеляційної інстанції вважає вмотивованими висновки місцевого господарського суду про правомірність нарахування та стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою комунальної форми власності за договором оренди землі від 28.04.2015 б/н, за період з 01.01.2022 по 30.11.2024 у сумі 112 626,87 грн.

Зазначене спростовує твердження ТОВ "Швейно-взуттєва фабрика "Веснянка" в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами про те, що платником орендної плати в 2025 році є ТОВ "Виробниче швейно-взуттєве об`єднання "Дісі-Ніжинка", а також те, що не відбулася заміна сторони в зобов`язанні за договором оренди землі від 28.04.2015.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не є засобом повторного оцінювання доказів або зміни правової позиції, що була викладена у рішенні. Механізм нововиявлених обставин не може слугувати способом оскарження або сумніву щодо вже постановленого рішення, яке набрало законної сили, з підстав незгоди заявника з його висновками.

Також суд першої інстанції обґрунтовано відзначив, що факт перерахування ТОВ "Виробниче швейно-взуттєве об`єднання "Дісі-Ніжинка" починаючи з 08.06.2016 року по травень 2025 року включно орендної плати в сумі 491 505 грн 04 коп., зокрема, й кошти за період з 01.01.2022 року по 30.11.2024 року у розмірі 112 626,87 грн, не спростовує обставину того, що ТОВ "Швейно-взуттєва фабрика "Веснянка" є користувачем (орендарем) земельної ділянки площею 0,4926 га за кадастровим номером :04:001:0140.

Враховуючи викладене, є вірним висновок суду першої інстанції, що обставина, на яку посилається заявник, не відповідає вимогам пункту 1 частини 2 та пункту 1 частини 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, відповідач не повідомив суду будь-яких фактичних обставин справи, які б в установленому порядку спростовували факти, що були покладені в основу судового рішення у справі №927/1159/24.

Із урахуванням вищевикладеного, наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України, позаяк зводяться до переоцінки доказів, яким надавалася оцінка в процесі розгляду справи та стосуються обставин, які вже були встановлені судами.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що застосування місцевим господарським судом норм процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування судового рішення, а тому відхиляються апеляційним судом.

Судом апеляційної інстанції враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що твердження апелянта про допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, а застосування місцевим господарським судом норм процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейно-взуттєва фабрика "Веснянка" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2025 у справі №927/1159/24 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Швейно-взуттєва фабрика "Веснянка".

Матеріали справи №927/1159/24 повернути Господарському суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 20.04.2026

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді А.І. Тищенко

Г.А. Кравчук