ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2026 Справа № 917/208/26

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Приватного акціонерного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго", вул. Симона Петлюри, 25, м.Київ 32, 01032

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБУДІНВЕСТ-2024", пров. Кропивницького, 12, м.Полтава, Полтавська область, 36000

про стягнення 439 560,00 грн,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Без виклику учасників справи,

установив:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Приватне акціонерне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" просить суд стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБУДІНВЕСТ-2024" 439 560,00 грн неустойки за несвоєчасне виконання зобов`язань з постачання товару за умовами укладеного між сторонами 22.08.2025 Договору поставки №01-240454-25, з яких: 162 360,00 грн пеня, 277 200,00 грн штраф.

Правовими підставами позову вказано, зокрема, ст. 6, 525, 526, 610, 611, 612, 625, 627, 629 Цивільного кодексу України.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази в копіях (арк.с.5-31): видаткова накладена, платіжна інструкція аванс 01-240454-25, лист вих.№ 01-10/70414 від 18.11.2025, лист вих.№ 01-10/75293 від 09.12.2025, лист від 11.11.2025 № 01-10/68343, лист ТОВ "Укрбудінвест" про подовження термінів постачання від 05.11.2025 р. №05/0511, лист від ТОВ "Алмазний завод" на ТОВ "Укрбудінвест" про подовження термінів виготовлення №112 від 30.10.2025, лист від ТОВ "Укрбудінвест" на Укренерго про зміну реквізитів, лист від "Укрбудінвест" про укладання ДУ і відвантаження 08.12.2025 №27/0812, лист про зміну рахунку НЕК "Укренерго", ТТН, претензія №01/80667 від 31.12.2025, рахунок на оплату № 36 від 25.08.2025, Договір 01-240454-25.

Інших заяв по суті спору до суду не надходило.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

13.02.2026 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна Приватного акціонерного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до відповідача про стягнення 439 560,00 грн неустойки за несвоєчасне виконання зобов`язань з постачання товару за умовами укладеного між сторонами 22.08.2025 Договору поставки №01-240454-25, з яких: 162 360,00 грн пеня, 277 200,00 грн штраф.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2026 року справу № 917/188/26 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 18.02.2026 (з урахуванням ухвали від 23.02.2026 про виправлення описки) прийняв справу до провадження, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановив учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті спору (Відповідачу - строк для подання відзиву на позову - 15 днів з дня вручення ухвали).

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 18.02.2026, якою встановлено Відповідачу строк на подання відзиву на позов, була вручена відповідачу 19.02.2026 (арк.с. 37). Крім того, означена ухвала суду була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень ГПК України строк не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Водночас суд зауважує, що відповідно до ч. 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

22.08.2025 між Приватним акціонерним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРБУДІНВЕСТ-2024" (Постачальник) на підставі проведених відкритих торгів з особливостями (https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2025-07-31-003548-a) укладений Договір поставки №01-240454-25 (арк.с. 27-30, далі - Договір).

При цьому сторони узгодили, зокрема, таке:

- Постачальник зобов`язується поставити товар в асортименті, кількості і за цінами, визначеними в Додатку № 1 до Договору (далі товар), а Покупець зобов`язується прийняти належним чином поставлений товар та оплатити його на умовах Договору (п. 1.1. Договору);

- предмет закупівлі (за ДК 021:2015): 42510000-4 - Теплообмінники, кондиціонери повітря, холодильне обладнання та фільтрувальні пристрої Установка осушення та регенерації олив для Східного ТУОМ (п. 1.2 Договору);

- найменування, асортимент, одиниця вимірювання, характеристики товару, інші вимоги до товару, документів тощо визначаються згідно з Додатком № 1 до Договору та іншими умовами Договору відповідно (п. 1.3. Договору);

- ціна Договору становить 3 300 000,00 грн, крім того ПДВ 660 000,00 грн., всього з ПДВ 3 960 000,00 грн (п. 2.4. Договору);

- Покупець здійснює оплату на наступних умовах: часткова попередня оплата (Аванс) у розмірі не більше 20 % від загальної вартості товару сплачується ПОСТАЧАЛЬНИКУ протягом 10 (десять) робочих днів з дати надання ним (після набрання Договором чинності) Рахунку; подальша оплата за товар здійснюється Покупцем протягом 15 робочих днів з дати підписання Одержувачем (уповноваженим представником Покупця) видаткової накладної. Оплата здійснюється після прийняття Одержувачем (уповноваженим представником Покупця) товару на всю суму авансового платежу (у разі оплати авансового платежу Покупцем) та за наданим Постачальником Рахунком (після підписання Одержувачем (уповноваженим представником Покупця) видаткової накладної), а також з урахуванням, що така оплата здійснюється після реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України (п. 3.3. Договору);

- Постачальник зобов`язаний поставити товар Одержувачу(ам) (уповноваженому представнику Покупця) протягом 60 календарних днів з дати перерахування авансу, але не пізніше 01.12.2025 (залежно від того, яка дата наступить раніше), в кількості та за адресою (місцем) поставки товару згідно з Додатком 3 1 до Договору на умовах DDP в редакції «Інкотермс 2010»(п. 4.1 Договору);

- Приймання Одержувачем (уповноваженим представником Покупця) товар, документації, що передається разом з товаром, засвідчується шляхом підписання видаткової накладної (підготовленої та переданої Одержувачу (уповноваженому представнику Покупця) Постачальником під час поставки (передачі) товару) (п. 4.4 Договору);

- за порушення строків поставки Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1% вартості Товару, строк поставки якого порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів Постачальник повинен додатково сплатити Покупцю штраф у розмірі 7 % від вказаної вартості (п. 7.3 Договору);

- для вимог про стягнення з Постачальника штрафних санкцій у вигляді штрафу та пені застосовується строк позовної давності три роки (п. 7.12 Договору);

- нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання Постачальником зобов`язань припиняється через рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (П. 7.14 Договору);

- Договір набирає чинності з дати його підписання обома Сторонами та діє до 31.12.2025. а в частині оплати за поставлений товар та виконання гарантійних зобов`язань на товар до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань (п. 11.1 Договору).

Додатком № 1 до Договору є підписана сторонами Специфікація.

На виконання умов Договору, платіжною інструкцією № ІП_3993 від 05.09.2025 року (арк.с. 12) Позивач перерахував аванс в розмірі 20 % від загальної вартості товару, що становить 792 000,00 грн. згідно виставленого відповідачем рахунку на оплату № 36 від 25.08.2025 року (арк.с. 26).

Відповідно до видаткової накладної № 44 від 15.12.2025, Відповідачем було поставлено Товар Позивачеві загальною вартістю 3 960 000,00 грн з порушенням строку поставки на 41 день (арк.с. 21). Вказана обставина підтверджується також товаро-транспортною накладною № Р44 від 15.12.2025 (акр.с. 22) та не спростовується Відповідачем.

У зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань по Договору Позивачем був здійснений розрахунок пені у розмірі 162 360,00 грн та штраф у розмірі 277 200,00 грн за порушення строків поставки Товару згідно з п. 7.3 Договору та направлено Відповідачу претензію від № 01/80667 від 31.12.2025 (арк.с. 23-25) з вимогою щодо сплати вказаних сум. Докази на правлення претензії у матеріалах справи відсутні, проте вказану обставину Відповідачем не спростовує.

Враховуючи відсутність реагування Відповідача на вказану претензію, несплату пені та штрафу, вважаючи свої права порушеними, Позивач звернувся до суду з цим позовом.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Як вбачається із встановлених обставини у цій справі, між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі Договору.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань відповідно до ЦК України, і згідно ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Як встановив суд, відповідно приписів п. 3.3., п. 4.1 Договору та дату сплати авансу кінцевий строк поставки Товару припадав на 04.11.2025, проте фактично поставка відбулася відповідно до видаткової накладної № 44 від 15.12.2025 з порушенням строку поставки на 41 день.

Отже, наявними у справі доказами підтверджується, що Відповідач порушив строки поставки товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 ЦК України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

У п. 7.3 Договору сторони узгодили, що за порушення строків поставки Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1% вартості Товару, строк поставки якого порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів Постачальник повинен додатково сплатити Покупцю штраф у розмірі 7 % від вказаної вартості

Тобто, при укладені Договору сторони дійшли згоди щодо стягнення одночасно штрафу та пені у разі невиконання відповідачем умов договору, тому їх одночасне застосування не суперечить вимогам чинного законодавства України та умовам укладеного між сторонами договору. Положеннями ст. ст. 627, 628, 629 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постанові від 01.06.2021 року у справі №910/12876/19.

Суд, перевіривши розмір заявлених вимог, не виявив завищення їх розміру з боку Позивача, а тому вимоги є правомірними та підлягають задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи та почуто всі доводи сторін.

Відповідач контррозрахунку ціни позову не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку у відзиві не висловив, вимогу не заперечив.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких інших обґрунтованих заперечень по суті спору Відповідач суду не надав.

Обставин, які б звільняли Відповідача від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань за Договором, суд не вбачає.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, Відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні з позовом до суду згідно платіжної інструкції № 9693 від 23.12.2025 Позивач сплатив судовий збір у розмірі 5 274,72 грн (арк.с. 11).

Зарахування судового збору у розмірі 5 274,72 грн до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджується відповідною довідкою (арк.с. 33).

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на Відповідача.

Керуючись ст. 129, 232-233, 236-238, 240, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБУДІНВЕСТ-2024" (пров. Кропивницького, 12, м.Полтава, Полтавська область, 36000, ) на користь Приватного акціонерного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вул. Симона Петлюри, 25, м.Київ, 01032, ) пеню у розмірі 162 360,00 грн, штраф у розмірі 277 200,00 грн та 5 274,72 грн судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

3. Рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписано 20.04.2026 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик