УХВАЛА

22.04.2026Справа № 910/1003/26
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАН-ТЕПЛО»

про стягнення 949 717,89 грн,

Суддя Трофименко Т.Ю.

без повідомлення (виклику) представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року до Господарського суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАН-ТЕПЛО» про стягнення 949 717,89 грн, з яких: 804 651,79 грн основного боргу, 125 746,13 грн пені, 12 896,47 грн 3% річних та 6423,50 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем своїх зобов`язань щодо повного та своєчасного розрахунку за поставлений позивачем природний газ згідно з договором № 9477-ТКЕ(24)-09 постачання природного газу від 17.10.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позову.

16.02.2026 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2026 прийнято вказаний позов до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/1003/26, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання). Встановлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

20.04.2026 до суду від відповідача надійшли відзив та заява про поновлення строку на подання відзиву.

Розглянувши подані відповідачем документи, суд зазначає таке.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 18.02.2026 була доставлена до електронних кабінетів сторін у системі Електронний Суд, про що у матеріалах справи наявні відповідні повідомлення про доставлення процесуального документа.

Так, відповідачу ухвала суду від 18.02.2026 надійшла до його електронного кабінету 18.02.2026 о 19:00 год.

Частиною 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З огляду на отримання судом повідомлення про доставлення копії ухвали про відкриття провадження у справі від 18.02.2026 до електронних кабінетів сторін - 19.02.2026, то саме вказану дату слід вважати днем отримання відповідачем копії вказаної ухвали.

Згідно з ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ч. 1, 2 ст. 114 Господарського процесуального кодексу України).

Приписами ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Ухвалою від 18.02.2026 про відкриття провадження у справі було встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали.

Таким чином, строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву тривав до 06.03.2026 включно.

Втім, відповідач подав відзив на позовну заяву до суду 17.04.2026, тобто, поза межами встановленого судом в ухвалі від 18.02.2026 строку.

Водночас, одночасно із відзивом на позовну заяву відповідачем подано заяву про поновлення строку на подання відзиву, у якій відповідач вказує, що відзив не був поданий у встановлений строк з не залежних від відповідача обставин, а саме: у зв`язку з необхідністю збору, аналізу та опрацювання значного обсягу документів, пов`язаних із виконанням договору постачання природного газу, здійсненими розрахунками, нарахуваннями та специфікою формування заборгованості; необхідністю підготовки правової позиції з урахуванням спеціального нормативного регулювання у сфері постачання природного газу, державного тарифного регулювання та особливостей діяльності підприємства теплопостачання; вжиттям відповідачем заходів щодо мирного врегулювання спору, зокрема, направленням позивачу пропозиції щодо укладення мирової угоди та погодження графіка погашення заборгованості, що свідчить про добросовісний намір врегулювати спір без зайвого процесуального навантаження; складними умовами господарської діяльності підприємства у період воєнного стану, необхідністю забезпечення безперебійного надання послуг теплопостачання населенню та обмеженими кадровими та організаційними ресурсами. При цьому, відповідачем зазначено, що не поновлення відповідного процесуального строку фактично обмежить право відповідача на реалізацію процесуального права на захист, позбавить можливості врахувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Крім того, суд зазначає, що доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню та обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема, й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України. Тому, учасники провадження мають розуміти, що встановлені судом строки будуть застосовані.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Подання особою клопотання про поновлення процесуального строку не кореспондується з автоматичним поновленням судом такого строку, оскільки клопотання про поновлення процесуального строку, у цьому випадку, для подання відзиву, повинно містити обґрунтування причин його пропуску, поважність яких визначається судом.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України.

Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №910/22695/13).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Втім, у поданій відповідачем заяві не наведено поважних причин, що стали наслідком пропущення строку на подання відзиву на позовну заяву, враховуючи, що про відкриття провадження у даній справі було відомо відповідачу ще з 19.02.2026.

Доводи відповідача про необхідність опрацювання значного обсягу документів, підготовки правової позиції та вжиття заходів щодо мирного врегулювання спору з позивачем не є тими об`єктивними обставинами, які перешкоджали подати відзив. При цьому, відповідач, враховуючи такі обставини, не був позбавлений можливості звернутися до суду із відповідною заявою про продовження строку на подання відзиву у порядку ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, за приписами пунктів 2, 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Однак, відповідачем не було дотримано вказаних вимог процесуального закону, оскільки з урахуванням дати ухвали про відкриття провадження у справі, підготовче провадження тривало до 20.03.2026, тоді як відзив на позов та заяву про поновлення строку на подання відзиву подано після спливу визначених у ст. 252 ГПК України строків.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зважаючи на викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАН-ТЕПЛО» про поновлення строку на подання відзиву.

Частиною 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, суд залишає без розгляду відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАН-ТЕПЛО».

При цьому, суд вважає за необхідне також звернути увагу відповідача, що приписи п. 2 ч. 6 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України передбачають необхідність додання до відзиву документів, що підтверджують надсилання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Втім, відповідачем не було дотримано й вищевказаних вимог, оскільки до відзиву на позовну заяву не долучено доказів його надсилання позивачу.

Враховуючи викладене та керуючись статями 118, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАН-ТЕПЛО» про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву відмовити.

2. Відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАН-ТЕПЛО» від 17.04.2026 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання 22.04.2026 та відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Т. Ю. Трофименко