ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" квітня 2026 р. Справа № 911/1060/26

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Веда інсталлінг» від 13.04.2026 про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Веда інсталлінг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Радогост плюс»

про стягнення 4641398,59 грн

без повідомлення (виклику) сторін,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Веда інсталлінг» (далі заявник, ТОВ «Веда інсталлінг») звернулось до Господарського суду Київської області через підсистему «Електронний суд» із позовною заявою від 13.04.2026 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Радогост плюс» (далі ТОВ «Радогост плюс») про стягнення 4641398,59 грн, з яких: 3900025,45 грн основний борг, 407436,40 грн пеня, 218740,06 грн інфляційне збільшення боргу, 115196,68 грн 3% річних.

Підставами пред`явлення позову є невиконання відповідачем зобов`язань за договором підряду № 07/06-24 від 01.10.2024, а саме несплата 70% відсотків попереднього платежу за договором та відсутність оплати згідно з актами приймання виконаних будівельних робіт.

Одночасно із позовною заявою ТОВ «Веда інсталлінг» подало до суду заяву від 13.04.2026 про забезпечення позову, у якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «Радогост плюс» в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах та на майно, яке належить ТОВ «Радогост плюс», в розмірі 4641398,59 грн до набрання рішенням у справі законної сили.

Як зазначає заявник, ТОВ «Радогост плюс» є стороною у судових спорах з аналогічним предметом та підстав, про що свідчать рішення від 08.10.2025 у справі № 911/2474/25 та відкрите провадження у справі № 916/5386/25.

При цьому, в обґрунтування необхідності застосування заявленого заходу забезпечення позову, позивач звертає увагу на такі обставини:

- ймовірність ухилення відповідача від виконання судового рішення (зокрема, шляхом відчуження належного йому майна) підтверджується недобросовісною поведінкою останнього, зокрема, відповідач протягом значного періоду часу не вживає жодних дій щодо оплати заборгованості;

- відповідач залишає без відповіді звернення позивача, зокрема, залишений без відповіді лист позивача № 04/02-26 від 04.02.2026;

- сума загального боргу в розмірі 4641398,59 грн є значною сумою коштів для позивача і невжиття заходів щодо забезпечення її стягнення за судовим рішенням у майбутньому може поставити ТОВ «Веда інсталлінг» у скрутне становище, зокрема, вплинути на виконання зобов`язань позивача щодо своїх контрагентів, працівників, тощо.

Позивач вважає, що застосування заявленого заходу забезпечення позову є адекватним та співрозмірним (зокрема, очікуваний захід щодо забезпечення позову, у випадку застосування його судом, не призведе до припинення (чи перешкоджання) господарської діяльності відповідача) і унеможливить відчуження майна відповідачем до моменту вступу в законну силу рішення у цій справі.

Частиною першою статті 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви з таких підстав.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З огляду на положення статей 13, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як убачається зі змісту заяви, позивач обґрунтовує необхідність накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача посиланням на наявність заборгованості та тривале невжиття заходів з її сплати, ігнорування відповідачем звернень позивача, участь відповідача в інших судових спорах, а також значний розмір заявлених до стягнення коштів.

Водночас зазначені доводи самі по собі не є достатніми для висновку про існування реальної загрози невиконання або ускладнення виконання можливого рішення суду.

Зокрема, суд зазначає, що факт невиконання відповідачем договірних зобов`язань та наявність заборгованості є предметом розгляду у цій справі та не свідчить про намір ухилення від виконання судового рішення.

Посилання на ігнорування листування не підтверджує вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження майна або виведення активів. Позивач не надав жодних доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем конкретних дій, спрямованих на відчуження майна, зменшення активів чи інших дій, які б зумовлювали ускладнення виконання рішення суду.

Також суд вважає, що участь відповідача в інших судових спорах не є безумовною підставою для застосування заходів забезпечення позову, оскільки не доводить його неплатоспроможності або недобросовісної поведінки саме у контексті виконання майбутнього судового рішення.

Таким чином, заявник не довів наявності достатніх правових підстав, передбачених процесуальним законом, для вжиття заходів забезпечення позову, а наведені у заяві обставини ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені належними доказами.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Веда інсталлінг» про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Веда інсталлінг» від 13.04.2026 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 235 Господарського процесуального кодексу України, і може бути оскаржена в порядку та у строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Щоткін