ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2026 р. Справа № 910/9331/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Шапрана В.В.

Корсака В.А.

при секретарі судового засідання Сергієнко-Колодій В.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОК ТАВА»

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2025

у справі № 910/9331/25 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОК ТАВА»

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Державне підприємство «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»

2. Товариство з обмеженою відповідальністю «МТРАК»

про визнання недійсним результатів аукціону з передачі в оренду державного нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОК ТАВА» (далі позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (надалі відповідач) про визнання недійсними результатів аукціону з передачі в оренду державного нерухомого майна - сарай-навісу для сільгосп техніки площею 379,8 кв.м. та асфальтованого майданчика (замощення) площею 3 361 кв.м., загальною площею 3 740,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, село Софіївська Борщагівка, вулиця Соборна, будинок 63, оформлені протоколом електронного аукціону №LLE001-UA-313, сформованим 07.07.2025 13:12:03.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в оголошенні про проведення конкурсу №5386, опублікованому 02.07.2025, серед переліку необхідних для його проведення документів відсутня письмова згода балансоутримувача орендованого майна на здійснення його поточного та/або капітального ремонту під час встановлення додаткової умови оренди щодо виконання конкретних видів ремонтних робіт (поточного та/або капітального ремонту), реконструкції або реставрації об`єкта оренди із зазначенням суми і строку, що є порушенням Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483 (далі за текстом Порядок). Таке порушення, на думку позивача, створює правову невизначеність, яка полягає у неможливості останньому реалізувати право на юридичну визначеність проведеного аукціону.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 06.08.2025 про відкриття провадження у справі № 910/9331/25 залучив до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державне підприємство «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» (в подальшому третя особа 1) та Товариство з обмеженою відповідальністю «МТРАК» (в тексті третя особа 2).

Господарський суд міста Києва рішенням від 04.12.2025 у справі № 910/9331/25 у задоволенні позову відмовив.

Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач діяв у межах та у відповідності до вимог законодавства під час підготовки до аукціону, розміщення оголошення та його безпосереднього проведення. При цьому суд першої інстанції зазначив, що після надання балансоутримувачем згоди на передачу об`єкта в оренду, розроблення та затвердження додаткових умов оренди державного/комунального майна покладається на орендодавця та здійснюється з урахуванням пропозицій балансоутримувача. У такому випадку роль балансоутримувача у затверджешні додаткових умов оренди факультативна, а законодавство не містить положень про неможливість орендодавця затвердити додаткові умови оренди без відповідної письмової згоди балансоутримувача.

Не погодившись із ухваленим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2025 у справі №910/9331/25 та ухвалите нове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме Порядку та Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (по тексту Закон); порушення принципу правової визначеності та прозорості аукціону; неправильний висновок суду про відсутність порушення прав позивача. Судом першої інстанції не було досліджено зміст листа балансоутримувача на предмет погодження саме додаткових умов, не надано оцінки співвідношенню вартості ремонтів та орендної плати; суд першої інстанції формально підійшов до аналізу впливу порушень на результат аукціону.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2025 апеляційна скарга в справі №910/9331/25 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Корсак В.А., Шапран В.В.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 26.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОК ТАВА" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2025 у справі № 910/9331/25. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОК ТАВА" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2025 у справі № 910/9331/25 призначено на 16.03.2026.

03.02.2026 позивач подав до Північного апеляційного господарського суду через підсистему «Електронний суд» додаткові письмові пояснення, в яких посилається на постанови Верховного Суду, а саме: від 03.03.2020 у справі №910/8472/18, від 17.06.2021 у справі №910/11027/19, від 12.02.2019 у справі №910/1536/18, від 21.04.2021 у справі №922/2488/20, від 29.09.2022 у справі №910/12492/21, від 15.05.2019 у справі №826/8917/16, Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №910/18560/16.

Третя особа 2 згідно відзиву на апеляційну скаргу позивача заперечує проти її задоволення, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги зводяться до посилань на процедурні недоліки та загальні оцінки «непрозорості» та «невизначеності». Водночас скаржник не довів суду сукупності юридичних елементів, необхідних для скасування результатів торгів, а саме: конкретної порушеної норми, істотного порушення, причинно-наслідкового зв`язку між заявленими недоліками та результатом торгів, порушення свого права або охоронюваного законом інтересу, також ефективності й пропорційності обраного способу захисту. Наведені доводи скаржника не є достатніми для виняткового втручання у результат завершеної конкурентної процедури.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача третя особа 2 зазначила орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції 40 000,00 грн.

09.03.2026 позивач подав до Північного апеляційного господарського суду заперечення на відзив третьої особи 2 на апеляційну скаргу позивача.

16.03.2026 судове засідання не відбулось у зв`язку з повітряною тривогою.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 16.03.2026 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОК ТАВА» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2025 у справі № 910/9331/25 призначив на 02.04.2026.

02.04.2026 у судовому засіданні оголошено перерву до 15.04.2026.

У судовому засіданні 15.04.2026 представник позивача підтримав свою апеляційну скаргу, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2025 у справі № 910/9331/25 скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи відповідач та треті особи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками від 07.04.2026 про доставку електронного документа в електронних кабінетів останніх.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, враховуючи те, що явка представників відповідач та третіх осіб судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань відповідач та третіх осіб про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» та Товариства з обмеженою відповідальністю «МТРАК», яких належним чином повідомлено про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

Також судовою колегією зазначається, що відзиву/письмових пояснень на апеляційну скаргу позивача від відповідача та третьої особи 1 на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходило, що відповідно до частини 3 статті 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши вимоги та доводи апеляційної скарги позивача, відзиву третьої особи 2 на неї, заперечень на відзив, заслухавши пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідачем було прийняте рішення, затверджене наказом № 842 від 16.12.2020 про включення до переліку першого типу об`єкта оренди сараю-навісу для сільгосптехніки площею 379,8 кв.м. та асфальтованого майданчика (замощення) площею 3 361 кв.м., загальною площею 3 740,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, село Софіївська Борщагівка, вулиця Соборна, будинок 63 (далі також Нерухоме майно) та перебувають на балансі Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» (третя особа 1).

02.07.2025 на сайті https://smarttender.biz/prozorro-sale/cabinet/lease-legitimate/registry/view/RGL001-UA-674/ розміщено оголошення про передачу в оренду через аукціон Нерухомого майна, а 07.07.2025 проведено аукціон.

Учасниками спірного аукціону були, зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОК ТАВА» (позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю «МТРАК» (третя особа 2).

Як вбачається з оголошення про передачу в оренду через аукціон нерухомого майна відповідно до Переліку нерухомого державного майна, щодо якого прийнято рішення про передачу в оренду на аукціоні визначено інформацію про:

- об`єкт оренди - сарай-навісу для сільгосптехніки площею 379,8 кв.м. та асфальтованого майданчика (замощення) площею 3 361 кв.м., загальною площею 3 740,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, село Софіївська Борщагівка, вулиця Соборна, будинок 63;

- стартову орендну плату без урахування ПДВ - для електронного аукціону 3 740,80 грн; стартову орендну плату без урахування ПДВ - для електронного аукціону із заниженням стартової орендної плати 1 870,40 грн; стартову орендну плату без урахування ПДВ - для електронного аукціону за методом покрокового заниження стартової орендної плати та подальшого подання цінових пропозицій 1 870,40 грн;

- інформацію про аукціон, інформацію про умови, на яких проводиться аукціон, додаткову інформацію, технічні реквізити інформаційного повідомлення, умови оренди об`єкта, в тому числі, додаткові.

Серед додаткових умов визначено:

- встановити більш тривалий строк оренди, ніж передбачений пунктом 53 Порядку - 20 років;

- орендар зобов`язаний виконати ремонтні роботи державного нерухомого майна загальною площею 3 740,8 кв.м., а саме: сарай-навісу для сільгосптехніки площею 379,8 кв.м. та асфальтованого майданчика (замощення) площею 3 361 кв.м., загальною площею 3 740,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, село Софіївська Борщагівка, вулиця Соборна, будинок 63, на суму не менше ніж 7 000 000,00 (сім мільйонів) грн протягом 5 (п`яти) років з моменту укладення договору оренди, а саме: ремонт покрівлі та даху, ремонт та утеплення стін, заміна воріт, роботи з влаштування електроосвітлення, відновлення замощення та влаштування водовідведення;

- договір оренди припиняється у разі переходу права власності на об`єкт оренди (єдиний майновий комплекс, до складу якого входить об`єкт оренди) до переможця аукціону, проведеного відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна».

Відповідно до протоколу електронного аукціону від 07.07.2025 №LLE001-UA-313, який затверджений наказом Регіонального відділення від 10.07.2025 №214вс та оприлюднений в електронній торговій системі (ЕТС) дворівневої інформаційно-телекомунікаційної системи, що включає центральну базу даних та електронні майданчики, які взаємодіють з центральною базою даних через інтерфейс програмування додатків такої центральної бази даних, ЕТС забезпечує можливість створення, розміщення, оприлюднення та обміну інформацією і документами в електронному вигляді, необхідними для проведення аукціону в електронній формі, ТОВ «МТРАК» (третя особа 2) визнано переможцем аукціону.

У позовній заяві позивач зазначав, що уважно вивчивши оголошення про проведення конкурсу №5386, опубліковане 02.07.2025, він встановив серед переліку необхідних для проведення конкурсу документів відсутність письмової згоди третьої особи 1 (балансоутримувача) на здійснення поточного та/або капітального ремонту орендованого майна під час встановлення додаткової умови оренди щодо виконання конкретних видів ремонтних робіт (поточного та/або капітального ремонту), реконструкції або реставрації об`єкта оренди із зазначенням суми і строку, що на думку позивача, є порушенням Порядку. Таке порушення створює правову невизначеність, яка полягає у неможливості позивача реалізувати право на юридичну визначеність проведеного аукціону, та встановлює правові підстави для визнання недійсним результатів аукціону з подальшими правовими наслідками, що й стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним (пункт 2 частини 2 статті 16 ЦК України).

Правочином в силу статті 202 ЦК України є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила.

Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Відповідно до частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, при вирішенні спору про визнання недійсними результатів торгів (аукціону) необхідним є встановлення чи мало місце порушення вимог законодавства при його проведенні; чи вплинули ці порушення на результати аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати аукціону (правові висновки у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №911/494/17, від 25.04.2018 у справі № 910/16955/17, від 11.06.2019 у справі №920/1316/14 та ін.).

Особливості процесу, передбачені законодавством щодо проведення аукціону, полягають у регламентованих Законом діях його учасників, спрямованих на досягнення певного результату, тобто є обставиною, з настанням якої закон пов`язує виникнення, зміну або припинення цивільних правовідносин, а тому сукупність таких дій є правочином.

Правова природа оренди майна (аукціону) дає підстави для визнання (за наявності підстав) результатів таких торгів (аукціону) недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, у тому числі й на підставі норм цивільного законодавства (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №5006/5/396/2012, від 26.01.2021 у справі №911/408/17, від 28.01.2021 у справі №922/987/16, від 27.04.2021 у справі № 5023/5836/12).

Згідно із частиною 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями Закону України «Про Фонд державного майна України» встановлено, що Фонд є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику зокрема у сфері оренди державного майна.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону аукціон - спосіб передачі в оренду державного та комунального майна особі, яка запропонувала найбільшу орендну плату, що проводиться в електронній формі за допомогою офіційного майданчика державних тендерів та аукціонів AT «Прозорро.Продажі», управління корпоративними правами щодо якого здійснює Міністерство економіки, відповідальним за забезпечення функціонування електронної торгової системи - адміністратором електронної торгової системи (пункт 2 Поряду №483).

«Прозорро» це державна електронна торгова система, яка забезпечує проведення онлайн-аукціонів з продажу та оренди державного та комунального майна, а також активів інших юридичних осіб, зокрема, майна банкрутів.

Згідно з положеннями Закону орендодавець оприлюднює в ETC оголошення про передачу майна в оренду на аукціоні у випадках та у строки встановлені цим законом.

Вимоги до змісту оголошення, порядку та строків його оприлюднення встановлюються Порядком передачі майна в оренду.

Пунктом 26 розділу «Порядок включення об`єкта оренди до Переліку відповідного типу» Порядку закріплено, що інформація про потенційний об`єкт оренди містить відповідні відомості:

1) загальну інформацію:

тип Переліку, до якого пропонується внести об`єкт оренди;

залишкова балансова вартість та первісна балансова вартість об`єкта, якщо об`єкт включається до Переліку першого типу;

тип об`єкта;

пропонований строк оренди;

посилання на пункт Методики розрахунку орендної плати, яким встановлена орендна ставка для запропонованого цільового призначення, якщо об`єкт пропонується для включення до Переліку другого типу;

інформація про наявність рішень про проведення інвестиційного конкурсу або про включення об`єкта до переліку майна, що підлягає приватизації;

інформація про отримання балансоутримувачем погодження органу управління балансоутримувача у випадках, коли отримання такого погодження було необхідним відповідно до законодавства, статуту або положення балансоутримувача;

фотографічне зображення майна (відеоматеріали за наявності);

2) якщо об`єкт є нерухомим майном, додатково зазначається:

місцезнаходження об`єкта;

загальна і корисна площа об`єкта;

характеристика об`єкта оренди (будівлі в цілому або частини будівлі із зазначенням місця розташування об`єкта в будівлі (надземний, цокольний, підвальний, технічний або мансардний поверх , номер поверху або поверхів);

технічний стан об`єкта, інформація про потужність електромережі і забезпечення об`єкта комунікаціями;

поверховий план об`єкта або план поверха;

інформація про те, що об`єктом оренди є пам`ятка культурної спадщини, щойно виявлений об`єкт культурної спадщини чи його частина, та інформація про отримання погодження органу охорони культурної спадщини на передачу об`єкта в оренду;

якщо пропонований строк оренди становить більше п`яти років, одночасно зазначається інформація про стан реєстрації права власності держави (територіальної громади) на об`єкт оренди відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»;

інформація про цільове призначення об`єкта оренди - у разі неможливості використання об`єкта за будь-яким цільовим призначенням відповідно до пункту 29 цього Порядку, крім випадку, передбаченого абзацом сьомим пункту 29 цього Порядку (в разі відсутності такої інформації на момент її внесення), та в разі включення об`єкта до Переліку другого типу;

інформація про наявність окремих особових рахунків на об`єкт оренди, відкритих постачальниками комунальних послуг, або інформація про порядок участі орендаря у компенсації балансоутримувачу витрат на оплату комунальних послуг - якщо об`єкт оренди не має окремих особових рахунків, відкритих для нього відповідними постачальниками комунальних послуг;

інформація про рішення про передачу пам`ятки культурної спадщини в довгострокову пільгову оренду - у разі прийняття такого рішення;

3) якщо об`єктом є єдиний майновий комплекс підприємства чи його відокремлений структурний підрозділ, додатково зазначається:

обсяг та основна номенклатура продукції (робіт, послуг), у тому числі експортної;

кількість та склад робочих місць;

відомості про будівлі (споруди, приміщення) єдиного майнового комплексу підприємства чи його структурного підрозділу в обсязі, передбаченому для інформації про нерухоме майно;

відомості про земельну ділянку, на якій розташовано єдиний майновий комплекс підприємства чи його структурний підрозділ;

основні зобов`язання (договірні та позадоговірні);

4) якщо об`єктом є транспортний засіб, додатково зазначається: марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір;

5) якщо об`єктом є інше окреме індивідуально визначене майно, додатково зазначається:

найменування об`єкта оренди;

його характеристики та параметри (розмір, об`єм, кількість тощо) за можливості його визначити;

інша інформація, яка дає можливість ідентифікувати майно.

Якщо балансоутримувачем є державне або комунальне підприємство, установа, організація, що провадить діяльність з організації конгресів і торговельних виставок, до інформації про потенційний об`єкт оренди додається графік запланованих науково-практичних, культурних, мистецьких, громадських, суспільних та політичних заходів.

Якщо об`єкт пропонується включити до Переліку другого типу, до інформації додатково додаються заява та документи, подані потенційним орендарем.

В інформації про потенційний об`єкт оренди можуть зазначатися інші відомості, визначені балансоутримувачем або орендодавцем.

У пункті 54 Порядку передбачено, що додаткові умови оренди майна розробляються орендодавцем на підставі пропозицій балансоутримувача, уповноваженого органу управління або з власної ініціативи орендодавця.

Орендодавець проводить аналіз пропозицій у частині обмеження конкуренції та дискримінації учасників. Забороняється встановлювати додаткові умови оренди майна, що містять такі положення.

Фондом державного майна або відповідним представницьким органом місцевого самоврядування може бути прийняте рішення про затвердження критеріїв для визначення об`єктів, щодо яких рішення про затвердження додаткових умов оренди приймається Фондом державного майна щодо майна державної власності (крім випадків, коли такі умови затверджуються Кабінетом Міністрів України для оренди єдиних майнових комплексів) або відповідним представницьким органом місцевого самоврядування (визначеним ним органом) щодо майна комунальної власності.

Відповідно до підпункту 4 пункту 55 Порядку в оголошенні про передачу майна в оренду, зокрема, зазначаються:

4) умови оренди майна та додаткові умови оренди майна (в разі наявності).

Судом першої інстанції встановлено, що при підготовці об`єкта до аукціону Регіональним відділенням зазначалось про наявність листа від 19.07.2023 № 325/1.01-13 в графі «Погодження балансоутримувача», яка є обов`язковою для заповнення (прін-скрін сторінки об`єкта оренди, який заповнювався Регіональним відділенням додано до відзиву на позовну заяву), оскільки відсутність вказаної інформації позбавить технічної можливості орендодавця для завантаження вказаного об`єкта оренди, як потенційного лоту з подальшою передачею його до офіційного майданчика державних тендерів та аукціонів «Прозорро.Продажі», управління корпоративними правами щодо якого здійснює Міністерство економіки відповідальним за забезпечення функціонування електронної торгової системи - адміністратором електронної торгової системи.

У той же час, жодного обов`язку завантажувати відскановані погодження балансоутримувача орендарем Закон та Порядок не містять.

Пунктом 21 Порядку встановлено, що балансоутримувач може прийняти рішення про намір щодо передачі майна відповідно до частини третьої статті 6 Закону та з урахуванням законодавства у сфері охорони культурної спадщини - відповідно до цього Порядку.

Третя особа 1 листом від 19.07.2023 №325/1.01-13 повідомила відповідача про прийняття позитивного рішення щодо наміру передачі зазначеного майна в орендне користування та пропонує включити майно до переліку першого типу.

Тобто, балансоутримувач на виконання вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та Порядку № 483 надав згоду на передачу нерухомого майна в оренду.

13.06.2025 Фонд державного майна України наказом затвердив додаткові умови оренди державного майна, які були відображені в Оголошенні, а вказаний наказ надано Регіональному відділенню для виконання в межах компетенції.

На підставі зазначеного суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач помилково наголошує на обов`язковості затвердження додаткових умов оренди та надання окремої письмової згоди балансоутримувачем, адже Закон та Порядок містять положення лише про розроблення додаткових умов на підставі пропозицій балансоутримувача, а не отримання згоди.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає вмотивованими висновки суду першої інстанції про те, що після надання балансоутримувачем згоди на передачу об`єкта в оренду, розроблення та затвердження додаткових умов оренди державного/комунального майна покладається на орендодавця та здійснюється з урахуванням пропозицій балансоутримувача. При цьому, у такому випадку роль балансоутримувача в затвердженні додаткових умов оренди факультативна, а законодавство не містить положень про неможливість орендодавця затвердити додаткові умови оренди без відповідної письмової згоди балансоутримувача.

Крім цього, судова колегія акцентує, що позивач не довів порушення правил проведення аукціону та не обґрунтував, у чому саме полягає порушення його права і не пояснює, яким чином рішення про визнання недійсними результатів аукціону може відновити будь-яке його право чи охоронюваний законом інтерес. Також позивач не просив усунути порушення процедури або відновити можливість участі, а виключно прагнув скасувати результат без доведення впливу жодного порушення на його права, що прямо суперечить критерію причинного зв`язку між порушенням і правовими наслідками.

Зазначені висновки суду першої інстанції, як вважає колегія суддів, є правильними.

Колегія зазначає, що апелянт не навів належного та достатнього мотивування, в межах розгляду апеляційної скарги, доводів про порушення своїх реальних прав.

Тому, з огляду на вказані висновки щодо суті спору, колегія суддів висновується, що Регіональне відділення під час підготовки до аукціону, розміщення оголошення та безпосереднього проведення діяло в межах та у відповідності до вимог законодавства. У зв`язку з цим, відсутніми є підстави для задоволення позову позивача, через його не доведення належними та допустимими, в розумінні приписів ст.ст. 76, 77 ГПК України, доказами.

Аналогічних правомірних висновків дійшов й суд першої інстанції.

В свою чергу, судовою колегією критично оцінюються доводи ТОВ "ОК ТАВА" про неправильність застосування місцевим господарським судом положень Порядку та Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

На переконання колегії суддів, аргументи апелянта не знайшли свого підтвердження в межах заявлених вимог, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції через необґрунтованість у розумінні ст.ст. 74, 76, 80, 86, 269 ГПК України. Інші доводи скаржника, прийняті до уваги, однак вони не спростовують вищенаведені висновки про наявність підстав для відмови у задоволенні апеляційної скарги. Водночас, підстав для виходу за межі вимог та доводів апеляційної скарги - суд апеляційної інстанції в розумінні ч. 4 ст. 269 ГПК України не встановив.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься й у частині 1 статті 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК).

Частиною 5 статті 236 ГПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.10.2010 у справі «Трофимчук проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, суди мають належним чином зазначати підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру останнього.

З огляду на викладене колегія суддів зазначає, що у даній постанові надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

За висновками судової колегії, доводи апелянта про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2025 у справі № 910/9331/25 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів статті 277 ГПК України не вбачається.

В свою чергу, апелянтом не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати відповідно до положень статті 129 ГПК України покладаються на скаржника (позивача).

Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОК ТАВА» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2025 у справі № 910/9331/25 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2025 у справі № 910/9331/25 - залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОК ТАВА».

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.04.2026.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді В.В. Шапран

В.А. Корсак