номер провадження справи 6/5/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026 Справа № 908/47/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федько О.А.,

за участю секретаря судового засідання Краснікової С.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні справу № 908/47/25

за позовом: Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (69006, м. Запоріжжя, вул. Фанатська, буд. 14) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах,

позивача-1: Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр.. Соборний, буд. 206)

позивача-2: Східного офісу Держаудитслужби (49101, м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, буд. 22, корпус 2) в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129)

до відповідача-1: Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району (69123, м. Запоріжжя, бул. Будівельників, буд. 19)

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Хортицький автошляхрембуд» (69123, м. Запоріжжя, бул. Будівельників, буд. 17, кв. 68)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів:Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України(49004, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 2)

про визнання недійсним договору про закупівлю товару та застосування наслідків недійсності правочину,

за участю представників учасників справи:

прокурор Гапонова В.М., посвідчення;

від позивача-1 Коваленко Ю.В., самопредставництво, витяг з ЄДР;

від позивача-2 не з`явився;

від відповідача - 1 не з`явився;

від відповідача-2 Безручко О.П., адвокат, довіреність №1501/25/1 від 15.01.2025;

від третьої особи не з`явився.

Процесуальні дії по справі.

03.01.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. №53-101-13вих-2553-3212-24 (документ сформований в системі «Електронний суд» 02.01.2025) Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Запорізької міської ради та Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області до відповідачів: Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району та Товариства з обмеженою відповідальністю «Хортицький автошляхрембуд» про:

- визнання недійсним договору від 29.06.2016 №68, укладеного між Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Хортицькому району та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хортицький автошляхрембуд»;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хортицький автошляхрембуд» на користь Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району 2 161 760,31 грн, а з Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району одержані нею за рішенням суду 2 161 760,31 грн стягнути в дохід держави в особі Східного офісу Держаудитслужби.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 03.01.2025, здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/47/25 та визначено до розгляду судді Федько О.А.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №908/47/25, присвоєно справі номер провадження 6/5/25. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 06.02.2025 о 10 год. 30 хв.

У зв`язку з неявкою в підготовче засідання 06.02.2025 представника третьої особи, відсутністю у суду відомостей про його належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, судом відкладено підготовче засідання на 20.02.2025 об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 20.02.2025 зупинено провадження у справі №908/47/25 за позовом Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Запорізької міської ради, Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області до відповідачів: Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, Товариства з обмеженою відповідальністю «Хортицький автошляхрембуд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів: Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету Українипро визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності правочину до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/3456/23.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.01.2026 поновлено провадження у справі № 908/47/25. Постановлено продовжити підготовче засідання у справі 29.01.2026 о 10 год. 00 хв.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.01.2026 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Підготовче засідання відкладено на 09.02.2026 о 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 09.02.2026 закрито підготовче провадження у справі № 908/47/25. Призначено справу № 908/47/25 до судового розгляду по суті на 05.03.2026 о 12 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 05.03.2026 в порядку ст. 216 ГПК України оголошено перерву в судовому засіданні до 24.03.2026 об 11 год. 00 хв.

У судовому засіданні 24.03.2026 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення, роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В якості підстави для звернення з позовом прокурор зазначив, що за результатом проведення процедури закупівлі 29.06.2016 між Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Хортицькому району та ТОВ «Хортицький автошляхрембуд» було укладено Договір №68 про закупівлю послуг з поточного ремонту внутрішньоквартальних проїздів (доріг). За умовами додаткової угоди №1 від 29.12.2016 до договору від 29.06.2016 ціна договору становить2 161 760,31 грн, у тому числі ПДВ 20% - 360293,39 грн.

На виконання вказаного правочину №68 Замовником сплачено на розрахункові рахунки ТОВ «Хортицький автошляхрембуд» кошти на загальну суму 2 161 760,31 грн. За інформацією Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району від 05.12.2024 за вих.№2352/03-26/21.01-2161/21-01, договір від 29.06.2016 за №68 виконано сторонами в повному обсязі.

Рішенням адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.11.2017 №38-рш у справі №02/33-17 визнано, що ТОВ «Хортицький автошляхрембуд» та Приватне підприємство «Альбіон», вчинили порушення, передбачене п. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, шляхом спотворення результатів торгів (тендерів), проведених у квітні червні 2016 року Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Хортицькому району щодо закупівлі доріг автомобільних та автомагістралей, інших доріг, елементів доріг; злітно-посадкових смуг летовищ (45233000-9 Будівництво, влаштовування фундаменту та покриття шосе, доріг) (поточний ремонт внутрішньоквартальних проїздів (доріг), код за ДК016:2010- 42.11.1), (номер оголошення про проведення процедури закупівлі 096744, опубліковане у «Віснику державних закупівель» від 06.04.2016). За вказане порушення накладено штраф на ТОВ «Хортицький автошляхрембуд» та ПП «Альбіон» (п. 2 рішення АМКУ №38-рш).

Отже, на переконання прокурора, у діях ТОВ «Хортицький автошляхрембуд» вбачається наявність умислу на вчинення правочину, який завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.

Ураховуючи викладене, на думку прокурора, договір від 29.06.2016 № 68, укладений за підсумками відкритих торгів, результати яких спотворено антиконкурентними узгодженими діями всіх учасників, підлягає визнанню недійсними як такий, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, його моральним засадам на підставі ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203 та ч. 3 ст. 228 ЦК України. Одержані ТОВ «Хортицький автошляхрембуд» кошти у сумі 2 161 760,31 грн за цим правочином повинні бути повернуті іншій стороні договору, а отримані нею за рішенням суду кошти - стягнуті в дохід держави.

Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області (позивач-2) у заяві вих. №040825-17/157-2025 від 16.01.2025 (т. 1, арк.спр. 222-224), яка надійшла до суду 20.01.2025 (вх. № 1371/08-08/25, документ направлений засобами поштового зв`язку 17.01.2025) зазначило, що на території Запорізької області реалізацію державного фінансового контролю здійснює Управління, яке діє на підставі Положення про управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області, затверджене наказом Офісу від 29.08.2016 №3.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №2939 контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922-VIII, проведення перевірки закупівель, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Оскільки оспорюваний договір 29.06.2016 №68 укладений до набрання чинності Законом України №922, Управління не має правових підстав проведення моніторингу даної процедури закупівель.

Позивач зазначив, що у листопаді грудні 2016 року Управлінням на виконання ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2016 по справі №334/7836/16-к та на підставі звернення Запорізької місцевої прокуратури №3 від 29.11.2016 №839вих16 проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району за період з 01.01.2016 по 30.11.2016, в ході якої досліджено питання дотримання законодавства про закупівлі під час проведення відкритих торгів щодо закупівлі робіт поточного ремонту внутрішньоквартальних проїздів, укладання договору від 29.06.2016 №68 з ТОВ «Хортицький автошляхрембуд» та його виконання. Порушень законодавства про закупівлі вказаним контрольним заходом зафіксовані не були, оскільки на момент проведення процедури закупівлі та укладення договору рішення адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.11.2017 №38-рш у справі №02/33-17 ще не існувало. Інших контрольних заходів, під час яких перевірялись означені питання, Управлінням у Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району не проводились. Підстави для звернення Управління з позовом до суду відсутні.

У відзиві, який надійшов до суду 27.01.2025 (вх. №1819/08-08/25, документ сформований в системі Електронний суд 24.01.2025), ТОВ «Хортицький автошляхрембуд» (відповідач-2) посилається на сплив строку позовної давності для звернення з даним позовом до суду та просить застосувати наслідки спливу позовної давності. Зауважує, якщо, як стверджує прокурор, строк позовної давності почав свій перебіг 15.11.2017, відповідно станом на дату звернення прокурора до суду (02.01.2025) строк позовної давності сплив. Відповідач не погодився з початком перебігу позовної давності, про який зазначає прокурор у позові. Вважає, що загальний строк позовної давності за вимогами про визнання недійсним договору почав свій перебіг з моменту оприлюднення Повідомлення про акцепт пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції №111, тобто з 13.06.2016. Крім того відповідач зазначає, що в даному випадку існує поєднання позивача (Запорізької міської ради) та відповідача, як виконавчого органу Запорізької міської ради, в одній особі, що є юридично неможливим. Отже, провадження у справі підлягає закриттю в цій частині на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Прокурор у відповіді на відзив від 03.02.2025 (вх. № 2424/08-08/25, документ сформований в системі Електронний суд), яка надійшла до суду 04.02.2025, наполягає, що строк позовної давності станом на дату звернення до суду з вимогами про визнання недійсним договору від 29.06.2016 №68 та застосування наслідків його недійсності не пропущений, оскільки про саме рішенням АМКУ встановлений факт порушення відповідачем -2 антиконкурентного законодавства. Також указує, що Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району та Запорізька міська рада є різними суб`єктами в розумінні як господарського права, так і бюджетного законодавства. Отже, наполягає, що прокурором правильно визначено позивача у даній справі Запорізьку міську раду як головного розпорядника бюджетних коштів відносно Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району.

У заперечені на відповідь на відзив (вх. №3009/08-08/25, документ сформований в системі Електронний суд 10.02.2025), Відповідач-2 підтримав клопотання про застосування строку позовної давності до заявленого прокурором позову. Вважає, що сам лише факт вчинення відповідачем-2 та ПП «Альбіон» порушення антиконкурентного законодавства під час участі у закупівлі, не є підставою для визнання договору недійсним як такого, що вчинений з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (третя особа у справі) у поясненнях від 13.02.2025 (вх. №3342/08-08/25, документ сформований в системі Електронний суд 13.02.2025) зазначило, що Рішенням адміністративної колегії Відділення від 15.11.2017 №38-рш по справі №02/33-17 дії приватного підприємства «Альбіон» та товариства з обмеженою відповідальністю «Хортицький автошляхрембуд» визнані порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів), проведених у квітні - червні 2016 року Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Хортицькому району щодо закупівлі доріг автомобільних та автомагістралей, інших доріг, елементів доріг; злітно-посадкових смуг летовищ (45233000-9 Будівництво, влаштовування фундаменту та покриття шосе, доріг) (поточний ремонт внутрішньоквартальних проїздів (доріг), код за ДК016:2010-42.11.1), (номер оголошення про проведення процедури закупівлі 096744, опубліковане у «Віснику державних закупівель» від 06.04.2016). За вчинення зазначеного порушення на товариство з обмеженою відповідальністю «Хортицький автошляхрембуд» накладено штраф у розмірі 68 000 грн. Рішення Відділення у судовому порядку не оскаржувалось. Позовні вимоги, які заявлені прокурором, виходять за межі повноважень органів Антимонопольного комітету України.

05.03.2026 до суду від прокурора надійшла заява від 04.03.2026, вих. 15/2-1452-25 (вх. 4950/08-08/26, документ сформований в системі Електронний суд 04.03.2026) про повернення на стадію підготовчого провадження у справі та зупинення провадження у справі №908/47/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №910/20111/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

Розглянувши вказане клопотання прокурора суд відмовив у його задоволенні з огляду на таке.

Так, згідно з пунктом 7 частини 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

До заяви про зупинення провадження у справі прокурором додано протокол судового засідання від 24.02.2026 у справі №910/20111/23, у пункті 68 якого зазначено про проголошення скороченої (вступної та резолютивної частини) ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. Зміст такої ухвали в протоколі не наведено. Інших доказів на підтвердження передачі справи №910/20111/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду та прийняття до розгляду Великою Палатою Верховного Суду вказаної справи суду не надано.

Ураховуючи наведене, за відсутності в провадженні Великої Палати Верховного Суду справи №910/20111/23, про яку зазначає прокурор, у господарського суду відсутні законні та фактичні підстави для зупинення провадження у справі №908/47/25.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Хортицькому району 06.04.2016 опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів із закупівлі: код 42.11.1 (45233000-9) дороги автомобільні та автомагістралі, інші дороги, елементи доріг; злітно-посадкові смуги летовищ (поточний ремонт внутрішньоквартальних проїздів (доріг)) в обсязі 15,14 тис.кв.м. (оголошення про проведення процедури закупівлі №096744 опубліковане в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» від 06.04.2016). Очікувана вартість предмета закупівлі становила 3 542 584 грн.

За результатом оцінки пропозицій конкурсних торгів, цінових пропозицій, що оформлено протоколом №33 від 10.06.2016, до процедури оцінки допущено ТОВ «Хортицький автошляхрембуд» з ціновою пропозицією 3 470 747,33 грн та ПП «Альбіон» з ціновою пропозицією 3 658 736,55 грн.

29.06.2016 між Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Хортицькому району (замовник, відповідач-1 у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хортицький автошляхрембуд» укладено Договір №68 про закупівлю послуг за державні кошти (далі Договір).

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Договору, Виконавець зобов`язується протягом червня-грудня 2016 надати послуги з поточного ремонту внутрішньоквартальних проїздів (доріг) Хортицького району м. Запоріжжя в обсязі 15 140 кв.м.

За умовами п. 3.1 Договору ціна Договору становить 3 470 747,33 грн, у тому числі ПДВ 578 457,89 грн.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що розрахунки проводяться шляхом перерахування безготівкових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця, зазначений у Договорі, на підставі оформленого належним чином акту виконаних робіт (на підставі письмового замовлення), підписаного уповноваженими представниками обох сторін, після отримання Замовником, бюджетних призначень на підставі ст.ст. 48, 49 Бюджетного кодексу України протягом 7 банківських днів з дня підписання акту виконаних робіт (наданих послуг) за даним Договором. У разі затримки надходження бюджетного фінансування на реєстраційний рахунок Замовника, розрахунок за надані послуги здійснюється протягом 7 банківських днів з дати отримання Замовником бюджетного призначення на його реєстраційний рахунок.

Термін надання послуг: протягом червня-грудня 2016 року (п. 5.1 договору).

29.12.2016 між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору на виконання робіт №68 від 29.06.2016, за умовами якої п. 1.3 та 3.1 викладено в новій редакцій. Так, сторони узгодили, що обсяг послуг за цим Договором становить 11703 кв.м. Ціна цього Договору становить 2161760,31 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 360293,39 грн.

Протягом липня листопада 2016 року на рахунок ТОВ «Хортицький автошляхрембуд» Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Хортицькому району були перераховані кошти за виконання поточного ремонту внутрішньоквартальних доріг за договором №68 від 29.06.2016, в загальній сумі 2 161 760,31 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи (т. 1 арк. спр. 116 - 121).

Рішенням адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.11.2017 №38-рш у справі №02/33-17 визнано, що ТОВ «Хортицький автошляхрембуд» (ЄРДПОУ 31598789) та Приватне підприємство «Альбіон», вчинили порушення, передбачене п. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, шляхом спотворення результатів торгів (тендерів), проведених у квітні червні 2016 року районною адміністрацією Запорізької міської ради по Хортицькому району щодо закупівлі доріг автомобільних та автомагістралей, інших доріг, елементів доріг; злітно-посадкових смуг летовищ (45233000-9 Будівництво, влаштовування фундаменту та покриття шосе, доріг) (поточний ремонт внутрішньоквартальних проїздів (доріг), код за ДК016:2010- 42.11.1), (номер оголошення про проведення процедури закупівлі 096744, опубліковане у «Віснику державних закупівель» від 06.04.2016).

Адміністративна колегія Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у своєму рішенні від 15.11.2017 № 38-рш у справі № 02/33-17 дійшла висновку, що ТОВ «Хортицький автошляхрембуд» та ПП «Альбіон» при участі в Торгах діяли не самостійно, тобто не змагалися між собою, а узгоджували свої дії, та, як наслідок, усунули конкуренцію між собою. Вказані обставини виключають змагальність суб`єктів господарювання (відповідачів в антимонопольній справі) між собою та їх самостійну діяльність, узгодження своїх дій, що свідчить про відсутність конкуренції між ними та призвело до порушення основоположного принципу публічних закупівель добросовісної конкуренції.

За вказане порушення на ТОВ «Хортицький автошляхрембуд» накладено штраф у розмірі 68000,00 грн.

Указане Рішення АМКУ в судовому порядку не оскаржено.

Як убачається з листа Управління Східного офісу Держаудитслужби від 31.01.2017 №04-08.31-15/598 (т.2 арк. спр. 144 - 145), за наслідками проведення позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району за період 01.01.2016 по 30.11.2016, встановлено ряд порушень, що відображені в акті ревізії від 20.12.2016 №31-21/1, встановлені порушення законодавства про завищення підрядником - ТОВ «Хортицький автошляхрембуд» - вартості робіт за договором №68 від 29.06.2016 в загальній сумі 129 345,41 грн.

Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району перерахувала до бюджету міста суму, отриману від ТОВ «Хортицький автошляхрембуд», на виконання акту ревізії в сумі 129345,41 грн, що підтверджується випискою по рахунку від 28.04.2017, платіжними дорученнями №199, №200 від 07.06.2017 ( т. 2 арк.спр. 148,151).

На переконання прокурора, узгоджені дії учасників закупівлі та відсутність реальної конкуренції унеможливлюють прозору та відкриту процедуру закупівлі, чим порушуються інтереси держави та суспільства, що є підставою для визнання недійсним договору №68 від 29.06.2016 відповідно до ч. 3 ст. 228 ЦК України та застосування наслідків недійсності правочину.

Щодо підстав здійснення прокурором представництва інтересів держави у спірних правовідносинах суд зазначає таке.

З положень статті 131-1 Конституції України вбачається, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді до юрисдикції якого вона віднесена законом.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина третя статті 4 ГПК України).

Згідно з частиною 3 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частин четвертої ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Підстави для звернення до суду прокурора визначені у ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до норм якої прокурор здійснює представництво інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Аналіз вказаної статті Закону дає підстави дійти висновку, що «інтереси держави» (як загальне поняття) являють собою комплекс прав та законних інтересів як в цілому держави України (або народу України), так й інтереси окремої територіальної громади певної місцевості (жителі певного населеного пункту або декількох населених пунктів).

Інтереси держави та інтереси певної територіальної громади є частинами одного цілого - «інтересів держави», про які зазначено в ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також у захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізується у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 08.02.2019 у справі №915/20/18).

Отже, суду належить з`ясувати питання наявності уповноваженого органу та вжиття ним заходів із захисту порушених інтересів держави.

Прокурор у позовній заяві зазначає, що інтереси держави порушені тим, що внаслідок антиконкурентних узгоджених дій ТОВ «Хортицький автошляхрембуд» та ПП «Альбіон» закупівля послуг за державні кошти відбулась за відсутності реальної конкуренції та при формальному створенні її видимості. Наслідком стало нівелювання мети публічної закупівлі отримання послуг з максимальною економією та ефективністю, із залученням мінімального обсягу коштів. Оспорюваний договір про закупівлю, як наслідок антиконкурентних узгоджених дій, суперечить принципам публічних закупівель, що обґрунтовує необхідність судового захисту інтересів держави.

Статтею 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Статтею 143 Конституції України встановлено, що територіальні громади безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

За змістом ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах, зокрема, законності, поєднання місцевих і державних інтересів, державної політики та гарантії місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Виконавчими органами цих рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади (ст. 11 цього ж Закону).

Відповідно до Положення про районну адміністрацію Запорізької міської ради по Вознесенівському, Дніпровському, Заводському, Комунарському, Олександрівському, Хортицькому, Шевченківському району, затвердженого Рішенням міської ради від 07.12.2022 №76 (далі Положення), районна адміністрація є виконавчим органом Запорізької міської ради в районі міста та є складовою частиною єдиної системи місцевого самоврядування у місті. Районна адміністрація підзвітна і підконтрольна міській раді, підпорядкована виконавчому комітету міської ради, міському голові (п.п. 1.1, 1.2 Положення). Відповідно до п. 1.6 Положення - районна адміністрація виконує функції головного розпорядника бюджетних коштів відповідно до Бюджетного кодексу України.

Отже, державою гарантується належне функціонування місцевого самоврядування та наділення повноваженнями діяти від імені територіальної громади відповідних рад.

Отже, Запорізька міська рада є органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснює контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України.

Частиною 4 ст.7 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

При цьому на підставі п. 8, 10 ч. 1 ст. 10 зазначеного Закону органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43, Держаудитслужба є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Основними завданнями Держаудитслужби є реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю; здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, досягнення економії бюджетних коштів (пп. пп. 1, 3 п. 3 указаного Положення).

Отже Держаудитслужба є органом, який наділений повноваженнями на здійснення заходів контролю щодо додержання вимог чинного законодавства при проведенні замовниками публічних закупівель, а також на звернення до суду в інтересах держави у разі незабезпечення підконтрольною установою виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду щодо наявності повноважень на звернення до суду Держаудитслужби та її підрозділів, а отже і прокурора в інтересах держави в їх особі, у разі не виконання вимог щодо усунення порушень законодавства, виявлених за результатами моніторингу закупівель, викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07 грудня 2018 року у справі № 924/1256/17 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 906/296/18.

На підставі наведеного суд виснує, що у спірних правовідносинах органом, уповноваженим державою на здійснення функцій контролю у сфері публічних закупівель та реагування на порушення законодавства у цій сфері, є Держаудитслужба, повноваження якої на відповідній території реалізуються Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 наведено правовий висновок, відповідно до якого прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Дніпровською окружною прокуратурою м. Запоріжжя Запорізької області 19.11.2024 скеровано до Запорізької міської ради, Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району та Східного офісу Держаудитслужби листи щодо необхідності вжиття заходів до звернення до суду із відповідним позовом за вих.№53-98-9234вих-24 та вих.№53-98-9233вих-24, в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Східний офіс Держаудитслужби у відповіді №040831-17/3256-2024 від 04.12.2024 повідомив, що порушення законодавства про закупівлі зафіксовані не були, оскільки на момент проведення процедури закупівлі та укладення договору рішення адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.11.2017 №38-рш ще не існувало. Підстав для звернення Управління з позовом до суду відсутні.

Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району (лист від 04.12.2024 №2366/03-20/21.01-2146/21.01) повідомила про відсутність асигнувань на сплату судового збору за подання позову до суду.

Зазначене є доказом нездійснення захисту інтересів держави та є підставою для застосування представницьких повноважень прокурором.

27.12.2024 прокурор направив на адресу Запорізької міської ради, Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області повідомлення вих. №53-101-10258вих-24, в якому в порядку п. 4 ст. 23 закону України «Про прокуратуру» зазначив про звернення в інтересах держави до господарського суду Запорізької області з позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району та Товариства з обмеженою відповідальністю «Хортицький автошляхрембуд» про визнання недійсним договору від 29.06.2016 №68, як такого, що суперечить інтересам держави й суспільства та застосування наслідків недійсності.

З огляду на викладене суд виснує, що прокурором доведено наявність підстав представництва інтересів держави у спірних правовідносинах.

Щодо вимоги про визнання недійсним договору від 29.06.2016 №68 та застосування наслідків недійсності правочину.

Спір у цій справі є господарським, стосується правовідносин сторін, що виникли з договору про закупівлю послуг за державні кошти від 29.06.2016 №68.

Предметом спору у цій справі є вимоги прокурора про визнання недійсним Договору від 29.06.2016 №68 як такого, що вчинений з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, а також вимоги про застосування наслідків недійсності цього договору, шляхом стягнення з ТОВ «Хортицький автошляхрембуд» на користь Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району 2 161 760,31 грн, а з Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району одержані нею за рішенням суду 2 161 760,31 грн стягнення в дохід держави в особі Східного офісу Держаудитслужби на підставі ч.3 ст.228 ЦК.

Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою, третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлено законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, такий правочин може бути визнано судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з частиною 3 ст.228 ЦК України, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Аналогічна за змістом норма містилась у ч.1 ст.208 ГК України (яка була чинною на момент виникнення спірних відносин).

За приписами частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд ураховує, що провадження у цій справі було зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/3456/23.

Так, у постанові від 19.12.2025 у справі № 922/3456/23 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що, вирішуючи питання щодо застосування ч.3 ст.228 ЦК суд має враховувати що санкції, передбачені ч.3 ст.228 ЦК, ч.1 ст.208 ГК є не компенсаційними, а конфіскаційними санкціями, які передбачають стягнення усього отриманого за правочином на користь держави. Ці санкції спрямовані не на відновлення правового стану, який існував до порушення, а на покарання осіб, які порушили законодавчу заборону вчиняти правочин, який не відповідає інтересам держави і суспільства. Застосування наслідків, передбачених ч.3 ст.228 ЦК є втручанням держави у право власності приватних осіб. Тому підлягає застосуванню ст.1 Першого протоколу до Конвенції. ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на те, що для дотримання принципу пропорційності цивільна конфіскація має стосуватися майна, яке було отримане від злочинної діяльності, незаконного збагачення, майна, джерела походження якого сторона не могла пояснити, або майна, яке безпосередньо використовувалося при здійсненні злочинної діяльності. ЄСПЛ також визнав небезпечною тенденцію поширення конфіскації без вироку суду на випадки звичайних адміністративних порушень.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.12.2025 у справі №922/3456/23 уточнив висновки, що містяться у постановахвід 13.11.2024 у справі №911/934/23, від 17.10.2024 у справі №914/1507/23, а також інших постановах колегій суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо застосування ч.3 ст.228 ЦК, таким чином: «При визначенні підстав для застосування ч.3 ст.228 ЦК, яка містить санкцію конфіскаційного характеру, не властиву нормам цивільного законодавства, і яка несе в собі високі ризики втручання держави в право власності приватних осіб, суд має враховувати критерії, визначені ЄСПЛ, щодо пропорційності покарання (конфіскації без вироку суду) та можливості обрання менш обтяжливого заходу для винної сторони правочину (двосторонньої реституції, стягнення збитків, штрафу тощо).

Ця стаття може застосовуватися у виключних випадках порушення інтересів держави та суспільства, які, зокрема, можуть мати місце при вчинені особою кримінального злочину (тобто, за наявності обвинувального вироку суду, що набрав законної сили), або дій, якими державі та суспільству завдані значні збитки, а винна особа відповідно незаконно, безпідставно збагатилася (на суму, співставну із вартістю того, що стягується на користь держави, для дотримання принципу пропорційності втручання). Ця норма не може бути застосована у випадку порушення суб`єктом господарювання будь-яких норм чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність, зокрема законодавства про захист конкуренції» (п. 105 постанови).

Верховний Суд у постанові від 20.03.2019 у справі №922/1391/18 вказав, що здійснивши правовий аналіз ч.3 ст.228 ЦК України можна дійти висновку, що ознаками недійсного господарського договору, що суперечить інтересам держави і суспільства, є спрямованість цього правочину на порушення правового господарського порядку та наявність умислу (наміру) його сторін, які усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору. Метою такого правочину є його кінцевий результат, якого бажають досягти сторони. Мета завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.

Отже, з урахуванням конфіскаційного характеру санкції суд зазначає, що для застосування частини третьої статті 228 ЦК України має бути доведено сукупність таких обставин:

- наявність конкретної мети правочину, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства;

- причинно-наслідковий зв`язок між такою метою та наслідками правочину;

- умисел сторони (сторін) на досягнення цієї протиправної мети;

- пропорційність обраного засобу втручання (санкції) легітимній меті захисту публічних інтересів.

При цьому суд зазначає, що державні інтереси - це інтереси, пов`язані з потребою у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (див. рішення Конституційного Суду України у рішенні № 3-рп/99 від 08.04.1999).

Поняття «інтереси держави» має невизначений зміст, і в кожному конкретному випадку необхідно встановити, порушені чи ні інтереси окремої особи або держави. Інтереси держави - це закріплена Конституцією та законами України, міжнародними договорами (іншими правовими актами) система фундаментальних цінностей у найбільш важливих сферах життєдіяльності українського народу і суспільства.

У контексті публічних закупівель такими інтересами є забезпечення добросовісної конкуренції та ефективного використання бюджетних коштів.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у пункті 95 постанови від 19.12.2025 по справі №922/3456/23 зазначила, що антиконкурентна поведінка спрямована на спотворення конкуренції між учасниками торгів, але не завжди має за мету завдати шкоди державі чи підривати її інтереси. Тому така поведінка сама по собі не трансформує правочин у такий, що суперечить інтересам держави та суспільства у значенні ч.3 ст.228 ЦК.

Отже, для застосування приписів ч.3 ст.228 ЦК України прокурор у цій справі мав довести, що сам правочин про закупівлю робіт з поточного ремонту внутрішньоквартальних проїздів (доріг) за своєю суттю є протиправним, спрямованим на порушення інтересів держави та суспільства. Втім прокурор лише стверджував про порушення ТОВ «Хортицький автошляхрембуд» Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, шляхом спотворення результатів торгів (тендерів).

Втім, сам по собі встановлений рішенням органу Антимонопольного комітету України факт вчинення антиконкурентних узгоджених дій не звільняє Прокурора від обов`язку довести сукупність обставин, необхідних для застосування частини третьої статті 228 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що спірний договір виконано сторонами належним чином: роботи виконані, їх прийнято та оплачено.

При цьому матеріали справи не містять доказів недобросовісної поведінки замовника закупівлі.

Прокурор у даній справі не зазначав, що внаслідок укладення правочину держава понесла майнову шкоду, переплатила кошти або отримала роботу неналежної якості, зазнала інших значних майнових втрат, співмірних із конфіскаційною санкцією, що заявляється до застосування. Також не доведено, що на момент закупівлі існували реальні альтернативні тендерні пропозиції, які об`єктивно забезпечували істотну економію бюджетних коштів, однак були усунуті саме внаслідок встановлених АМКУ антиконкурентних узгоджених дій.

За цих умов відсутній причинно-наслідковий зв`язок між порушенням конкуренції та погіршенням майнового становища держави, що виключає можливість кваліфікації правочину як такого, що вчинений з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Суд також ураховує, що як вказала Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 19.12.2025 по справи №922/3456/23, враховуючи конфіскаційний характер санкції, передбаченої ч.3 ст.228 ЦК, який суд не може змінити, як і зменшити розмір, ця стаття може застосовуватися у виключних випадках порушення інтересів держави та суспільства, які, зокрема, можуть мати місце при вчинені особою кримінального злочину (тобто, за наявності обвинувального вироку суду, що набрав законної сили), або дій, якими державі та суспільству завдані значні збитки, а винна особа відповідно незаконно, безпідставно збагатилася (на суму, співставну із вартістю того, що стягується на користь держави, для дотримання принципу пропорційності втручання). Ця норма не може бути застосована у випадку порушення суб`єктом господарювання будь-яких норм чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність, зокрема законодавства про захист конкуренції (пункт 100).

Верховний Суд під час розгляду вказаної вище справи також нагадав, що ЄСПЛ звертає увагу на важливість дотримання принципу пропорційності втручання і щодо добросовісного власника майна (у даній справі - добросовісної сторони правочину Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району).

На перший погляд, приписи ч.3 ст.228 ЦК свідчать про те, що втручання у право володіння майном добросовісного учасника правочину не відбувається, невинна особа не має зазнавати збитків через недійсний правочин, адже сторона має отримати від порушника назад своє майно, а з неї стягується в дохід держави лише те, що вона отримала від порушника. Втім, Об`єднана палата вважає, що за умови застосування відповідних приписів ч.3 ст.228 ЦК, відбувається непропорційне втручання в право власності й добросовісного учасника.

По-перше, добросовісна сторона все одно втрачає очікуваний результат угоди. Вона витратила час, ресурси, можливо зазнала упущеної вигоди і зрештою залишиться ні з чим (лише зі своїм початковим майном / грошима). Якщо правочин був вигідним для неї, позбавлення майна чи прибутку може відчуватися як покарання, хоча умислу з її боку не було.

По-друге, конфіскація майна добросовісної сторони (того, що вона отримала від іншого учасника) означає, що держава вилучає майно у особи, яка не вчинила свідомого порушення. Такий крок потребує дуже переконливого обґрунтування публічним інтересом. ЄСПЛ у подібних справах перевіряє, чи не було можливості обмежитися менш суворими заходами щодо невинної особи (справа "Air Canada v. theUnited Kingdom") (пункти 107 110 Постанови).

На підставі викладеного, ураховуючи висновки щодо застосування приписів частини 3 ст. 228 ЦК України до спірних правовідносин, викладених у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 19.12.2025 у справі №922/3456/23, застосування вказаної норми до спірних відносин є порушенням принципу пропорційності втручання держави в мирне володіння майном (ст.1 Протоколу першого до Конвенції) як щодо ТОВ «Хортицький автошляхрембуд», так і щодо добросовісної сторони правочину Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району.

За наведених обставин господарський суд дійшов висновку, що прокурором не доведено наявності сукупності умов, необхідних для визнання спірного договору недійсним саме на підставі частини 3 статті 228 ЦК України та застосування наслідків, передбачених цією нормою.

Щодо заяви відповідача про застосування наслідків спливу строків позовної давності, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Водночас, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, заявлених позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 року у справі № 755/13805/16-ц).

З урахуванням наведеного, оскільки суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог через їх необґрунтованість, відсутні підстави для застосування позовної давності до вимог, заявлених прокурором.

Щодо доводів відповідача-2 про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з поєднанням позивача (Запорізької міської ради) та відповідача, як виконавчого органу Запорізької міської ради, в одній особі, суд зазначає таке.

Як убачається з матеріалів справи, прокурор подав позов в інтересах держави в особі не тільки Запорізької міської ради, а й Східного офісу Держаудитслужби. Господарський суд у даному судовому рішенні виснував, що у спірних правовідносинах органом, уповноваженим державою на здійснення функцій контролю у сфері публічних закупівель та реагування на порушення законодавства у цій сфері, є Держаудитслужба, повноваження якої на відповідній території реалізуються Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області, який також набув статусу позивача у даній справі.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ураховуючи встановлені обставини у даній справі, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства, віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Запорізьку обласну прокуратуру відповідно до ст. 129 ГПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Запорізької міської ради та Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області до відповідачів: Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району та Товариства з обмеженою відповідальністю «Хортицький автошляхрембуд» про визнання недійсним договору від 29.06.2016 №68 та застосування наслідків недійсності правочину відмовити повністю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 01.04.2026.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.А. Федько