УХВАЛА

07 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 909/1107/24

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду: Вронська Г.О. - головуюча, Бенедисюк І.М., Васьковський О.В., Зуєв В.А., Кібенко О.Р., Малашенкова Т.М., Пєсков В.Г., Рогач Л.І., Чумак Ю.Я.,

перевіривши наявність підстав для прийняття на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 909/1107/24

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі Груп"

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області (суддя Неверовська Н.М.)

від 01.05.2025

та постанову Західного апеляційного господарського суду (судді: Скрипчук О.С., Кравчук Н.М., Матущак О.І.)

від 17.09.2025

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексім ЛТД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі Груп"

про стягнення суми боргу у розмірі 3 460 652,12 грн за договором безпроцентної фінансової допомоги на поворотній основі від 10.06.2020 №10/06.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та оскаржуваних судових рішень

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексім ЛТД" (далі - ТОВ "Ексім ЛТД", Позивач) звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі Груп" (далі - ТОВ "Смарт Енерджі Груп", Відповідач, Скаржник) про стягнення суми боргу в розмірі 3 460 652,12 грн за договором безпроцентної фінансової допомоги на поворотній основі від 10.06.2020 №10/06 (далі - Договір №10/06).

2. Позовні вимоги вмотивовані невиконанням Відповідачем умов Договору №10/06, у частині повного та своєчасного повернення отриманих коштів, внаслідок чого у Відповідача утворився борг у сумі 3 460 652,12 грн.

3. Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 01.05.2025, залишеним без змін Західним апеляційним господарським судом у постанові від 17.09.2025, у справі №909/1107/24 позов задовольнив, стягнув з ТОВ "Смарт Енерджі Груп" на користь ТОВ "Екстім ЛТД" 3 460 652,12 грн боргу, 41527,82 грн судового збору.

4. Судові рішення обґрунтовані невиконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення Позивачу безпроцентної фінансової допомоги, унаслідок чого утворився борг перед Позивачем за договором у розмірі 3 460 652,12 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги, стислий виклад позиції інших учасників

5. Відповідач (Скаржник) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.05.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.09.2025 і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

6. Як на підстави касаційного оскарження судових рішень Скаржник послався на пункти 1 та 4 частини другої статті 287, пункти 1, 3 та 4 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Скаржник зазначив про те, що суди попередніх інстанцій:

- не врахували висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі №906/1336/19, у постановах Верховного Суду від 10.07.2025 у справі №925/1287/24, від 30.03.2023 у справі №905/2307/21 (905/496/22) щодо застосування статті 91 ГПК України;

- не врахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 09.08.2023 у справі №755/16831/19, від 14.01.2025 у справі № 922/3921/21 (922/1371/22) (922/1044/24) щодо сутності договору позики та застосування статей 1046, 1047 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України);

- не врахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 23.05.2022 у справі №393/126/20 щодо форми правочину;

- не врахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 08.07.2021 у справі №916/3209/20, від 17.02.2021 у справі №712/11592/18, від 10.11.2021 у справі №761/10548/18, від 16.02.2022 у справі №755/6297/21, від 15.05.2018 у справі №922/4590/16, від 24.05.2018 у справі №5027/805-б/2021 та в ухвалах Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №826/811/17, від 26.01.2018 у справі №922/1743/17 стосовно застосування частини третьої статті 207 ЦК України.

7. За доводами Скаржника, в порушення статей 13, 73-80, 86, 91 ГПК України суди встановили факт укладення спірного договору за відсутності відповідних доказів у матеріалах справи. В матеріалах справи наявна копія договору, яка поставлена під сумнів Відповідачем, проте суди не надали аргументам Відповідача правової оцінки.

8. На думку Скаржника, судами неправильно застосовано стандарт вірогідності доказів, правовий висновок щодо застосування якого викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 №910/18036/17, від 23.10.2018 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 25.06.2020 у справі №924/233/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц, оскільки суди надали перевагу стандарту вірогідності доказів, не перевіривши докази на відповідність ознакам належності, допустимості, достовірності та достатності у їх сукупності.

9. Місцевий господарський суд необґрунтовано відхилив клопотання Відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи, дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення цього клопотання, а суд апеляційної інстанції в порушення статей 13, 86, 236 ГПК України не звернув увагу на зазначені допущені місцевим господарським судом порушення.

10. Суди першої та апеляційної інстанції без дослідження оригіналу Договору №10/06 в порушення норм процесуального права прийняли до уваги копію договору, яка не є письмовим доказом, та не врахували правові висновки, викладені в раніше ухвалених Верховним Судом постановах від 12.07.2023 у справі №902/1076/21 та від 20.04.2021 у справі №873/131/20 з урахуванням правових позицій Верховного Суду у постановах від 17.07.2018 у справі №915/1145/17, від 18.06.2019 у справі №920/330/18 та від 07.08.2019 у справі №925/2151/14 стосовно необхідності дослідження судом оригіналів документів, які поставлені під сумнів учасником справи.

11. Крім того, Скаржник посилається на те, що неподання оригіналів документів порушує принцип змагальності сторін, ставить сторони спору в нерівні умови, свідчить про зловживання сторони своїм процесуальним правом та є доказом непідписання оспорюваного документа, а копія документа не є доказом в силу приписів частини шостої статті 91 ГПК України.

12. Скаржник також зазначає, що суди попередніх інстанцій дійшли до суперечливих висновків про укладення між сторонами Договору №10/06 безпроцентної фінансової допомоги на поворотній основі від 10.06.2020, покликаючись на призначення платежу у платіжних інструкціях, за відсутності оригіналу такого договору, відтак і неможливості встановити його істотні умови, про що також зробив висновок Верховний Суд у постанові від 10.07.2025 у справі №925/1287/24.

13. Водночас, директор ТОВ "Смарт Енерджі Груп" стверджує про непідписання спірного договору, а підписання договору за допомогою факсиміле не підтверджує підписання та не дає можливості встановити справжнє вираження волі особи, чий підпис відтворено (такі ж висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10.11.2021 у справі №761/10548/18, від 17.02.2021 у справі №712/11592/18, від 03.05.2018 у справі №922/1743/17, від 15.05.2018 у справі №922/4590/16, від 24.05.2018 у справі №5027/805-б/2012, від 05.06.2018/ у справі №826/811/17).

14. У відзиві на касаційну скаргу Позивач заперечує проти доводів Скаржника, просить скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.05.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.09.2025 без змін. При цьому Позивач посилається на те, що фактичне виконання договору його сторонами виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного, та зазначає, що така позиція узгоджується з висновками, зробленими у аналогічній справі №909/1049/24 та висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17.

ПІДСТАВИ ДЛЯ ПЕРЕДАННЯ СПРАВИ НА РОЗГЛЯД ОБ`ЄДНАНОЇ ПАЛАТИ

15. У цій справі ТОВ "Екстім ЛТД" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ "Смарт Енерджі Груп" про стягнення суми боргу в розмірі 3 460 652,12 грн за договором безпроцентної фінансової допомоги на поворотній основі.

16. Суди першої та апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, встановили, що Договір 10/06 містить відбиток печатки ТОВ "Смарт Енерджі Груп", при цьому Відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, нанесення відбитків на договорах, інших документах, що фіксують здійснення господарських операцій. Також суди зазначили, що важливими обставинами, які впливають на розгляд цієї справи, є відомості щодо отримання Відповідачем спірних грошових коштів та їх часткове повернення, тобто реальне виконання сторонами умов договору. Ці обставини свідчать про фактичне виконання сторонами, як Позивачем, так і Відповідачем, (отримання та часткове повернення грошових коштів) умов Договору № 10/06 безпроцентної фінансової допомоги на поворотній основі від 10.06.2020, і відповідно, підтверджує наявність волевиявлення сторін щодо укладення договору та виконання його умов.

17. Звертаючись із касаційною скаргою Скаржник зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій, незважаючи на відсутність оригіналу Договору № 10/06 та заперечень Відповідача щодо факту укладання такого договору, неправомірно взяли до уваги копію цього договору (яку Відповідач поставив під сумнів), наданого Позивачем, як доказ виникнення правовідносин між сторонами. При цьому, суди неправомірно встановили факт укладення спірного договору, виходячи з наявності інших доказів фактичного виконання його умов, а саме - платіжних інструкцій про фінансову допомогу і про її повернення. Скаржник у касаційній скарзі посилається на неврахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 10.07.2025 у справі №925/1287/24 та порушення судами процесуального права, зокрема статті 91 ГПК України.

18. За обставинами справи № 925/1287/24 (на яку посилається Скаржник) Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоопора" звернулося до Господарського суду Черкаської області із заявою, яка обґрунтована тим, що між Селянським (фермерським) господарством "Вікторія" та ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." укладений договір про надання поворотної фінансової допомоги №1, згідно з яким боржник отримав фінансову допомогу на загальну суму 8 637 842 грн. Боржником було повернуто 5 714 269,98 грн, сума неповерненої фінансової допомоги становить 2 923 572,02 грн. Право вимоги до боржника Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоопора" набуло на підставі договору відступлення права вимоги.

19. ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." заперечувало укладення між ним та С(Ф)Г "Вікторія" договору поворотної фінансової допомоги від 02.01.2016, а відтак і наявності грошових вимог у ініціюючого кредитора.

20. За наслідками розгляду справи, Господарський суд Черкаської області ухвалою від 23.01.2025 у справі № 925/1287/24 відкрив провадження у справі про банкрутство. Північний апеляційний господарський суд постановою від 08.04.2025 апеляційну скаргу ТОВ "Зоря -Л.І.В.І." на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 23.01.2025 у справі № 925/1287/24 - залишив без задоволення. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 23.01.2025 у справі № 925/1287/24 - залишив без змін. Суди дійшли висновку про доведеність ініціюючим кредитором факту укладення Договору від 02.01.2016 №1 за відсутності його в оригіналі або належній чином засвідченій копії, виходячи з наявності інших доказів фактичного виконання його умов, а саме - платіжних інструкцій про надання фінансової допомоги і про її повернення.

21. Верховний Суд постановою від 10.07.2025 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря - Л.І.В.І." задовольнив, постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 23.01.2025 у справі № 925/1287/24 скасував, ухвалив нове рішення, яким відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергоопора" у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря-Л.І.В.І.". При цьому, Верховний Суд зазначив:

" 69. Верховний Суд погоджується із доводами скаржника, що суди попередніх інстанцій припустилися порушення вимог ч. 6 ст. 91 ГПК України у цій справі, оскільки за відсутності оригіналу договору від 02.01.2016 та наявності сумнівів ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." у відповідності поданої заявником копії оригіналу визнали встановленим факт укладення такого договору між С(Ф)Г "Вікторія" та ТОВ "Зоря-Л.І.В.І.

70. Поміж тим, вирішуючи питання наявності у боржника грошових зобов`язань перед ініціюючим кредитором, суди поклалися на відомості платіжних інструкцій, згідно з якими загальна сума перерахованих С(Ф)Г "Вікторія" на користь ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." коштів, становить 8 637 842 грн, а загальна сума перерахованих ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." на користь С(Ф)Г "Вікторія" грошових коштів становить 5 674 270 грн. Таким чином, суди виснували, що платіжні інструкції є доказом фактичного виконання умов договору фінансової допомоги, а загальна сума фінансової допомоги, яка не повернута боржником, складає 2 963 572 грн (8 637 842,00 грн - 5 674 270 грн)…

… 74. В контексті наведеного колегія суддів погоджується із твердженнями скаржника, що суди попередніх інстанцій дійшли суперечливих висновків про укладення договору поворотної фінансової допомоги між С(Ф)Г "Вікторія" та ТОВ "Зоря-Л.І.В.І.", покладаючись на призначення платежу у платіжних інструкціях, за відсутності оригіналу такого договору, відтак і неможливості встановити його істотні умови.

75. Колегія суддів зауважує, що зокрема відсутність між сторонами договірних відносин може свідчити про наявність між ними зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, що врегульовано Главою 83 Цивільного кодексу України."

22. Скаржник у цій справі наполягає, що суди попередніх інстанцій у справі №909/1107/24 не врахували зазначених висновків.

23. Колегія суддів, яка передала справу (далі - Колегія суддів) на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - Об`єднана палата) виходить з того, що за встановлених судами обставин у справах №909/1107/24 та №925/1287/24 спір у цих справах виник у зв`язку з неповним виконанням укладених договорів безпроцентної фінансової допомоги на поворотній основі. При цьому, у зазначених справах до матеріалів справи долучені копії договорів безпроцентної фінансової допомоги на поворотній основі (відповідачем поставлено під сумнів відповідність поданих копій оригіналу) та докази фактичного виконання його умов, а саме - платіжних інструкцій про надання фінансової допомоги і про її повернення, в призначеннях платежів в яких вказується на виконання договорів безпроцентної фінансової допомоги. Отже, з огляду на характер спірних правовідносин, які виникли за договорами та обставин, щодо перерахування та повернення фінансової допомоги, про що наявні платіжні доручення, зазначені обставини вказують на спільні риси зазначених справ та правозастосування ними частини шостої статті 91 ГПК України.

24. Відповідно до частини шостої статті 91 ГПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

25. Судами попередніх інстанцій у справі №909/1107/24 встановлено, що в матеріалах справи міститься копія Договору №10/06, на виконання якого Позивачем у період з 07.07.2020 по 11.06.2021 надано Відповідачу безпроцентну фінансову допомогу на поворотній основі у розмірі 4 209 100,00 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями, а Відповідачем повернуто Позивачу 748 447,88 грн, що також підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями.

26. Колегія суддів вважає, що фактичне виконання (повне або часткове) договору його сторонами виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного. Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, згідно з якими не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами; якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону.

27. Волевиявлення Відповідача на укладення зазначеного договору було підтверджене діями, направленими на виконання умов цього договору шляхом прийняття від Позивача на свій банківський рахунок перерахованих грошових коштів фінансової допомоги та часткового повернення Позивачу отриманих грошових коштів. З огляду на приписи статті 1046, частини другої статті 1047 ЦК України, наявність в матеріалах справи платіжних доручень про перерахування Відповідачу грошей, в тому числі і щодо їх часткового повернення узгоджується з частиною другою статті 1047 ЦК України та не виключають можливість доведення факту укладення договору.

28. Схожий підхід застосований Верховним Судом у постанові від 16.10.2025 у справі №909/1049/24. Водночас з касаційною скаргою в обох справах (№909/1107/24 та №909/1049/24) звернулося ТОВ "Смарт Енерджі Груп" посилаючись на те, що за відсутності оригіналу договору та наявності сумнівів Відповідача у відповідності поданої Позивачем копії оригіналу помилково визнали встановленим факт укладення такого договору між сторонами, виходячи з наявності інших доказів фактичного виконання його умов, а саме - платіжних інструкцій про надання фінансової допомоги і про її повернення, чим порушили норми процесуального права: статтю 86, частину шосту статті 91 та статтю 99 ГПК України.

29. Враховуючи викладене, Колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 10.07.2025 у справі №925/1287/24, щодо застосування абзацу 2 частини шостої статті 91 ГПК України в контексті наявності підстав вважати договір укладеним, у разі відсутності оригіналу договору (копія якого поставлена під сумнів, щодо відповідності оригіналу) незалежно від встановлення дій, направлених на виконання такого договору, тобто незалежно від наявності інших доказів, які підтверджують його укладення.

МОТИВИ, ЯКИМИ КЕРУЄТЬСЯ ОБ`ЄДНАНА ПАЛАТА

30. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду справи № 909/1107/24 Об`єднаною палатою з огляду на таке.

31. Згідно з частиною другою статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

32. Частинами першою, третьою, четвертою статті 303 ГПК України передбачено, що питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати може бути вирішене до прийняття постанови судом касаційної інстанції. Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 302 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 302 цього Кодексу.

33. Обґрунтовуючи необхідність передачі цієї справи на розгляд Об`єднаної палати, колегія суддів, які входять до палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством, порушує питання щодо відступу від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 10.07.2025 у справі №925/1287/24, ухваленої колегією суддів палати для розгляду справ про банкрутство.

34. Вказана постанова від 10.07.2025 у справі №925/1287/24 була ухвалена за результатами касаційного перегляду ухвали місцевого господарського суду, залишеної без змін постановою суду апеляційної інстанції, якою відкрито провадження у справі № 925/1287/24 про банкрутство ТОВ "Зоря-Л.І.В.І."; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів; призначено розпорядника майна боржника.

35. У цій постанові Верховний Суд погодився із доводами скаржника, що суди попередніх інстанцій припустилися порушення вимог частини 6 статті 91 ГПК України, оскільки за відсутності оригіналу договору від 02.01.2016 та наявності сумнівів ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." у відповідності поданої заявником копії оригіналу визнали встановленим факт укладення такого договору між С(Ф)Г "Вікторія" та ТОВ "Зоря-Л.І.В.І. У зв`язку з цим Верховний Суд скасував оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та ухвалив нове рішення, яким відмовив ініціюючому кредитору у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря-Л.І.В.І.".

36. Таким чином, Колегія суддів у цій справі поставила питання щодо відступу від висновків, викладених у постанові у справі про банкрутство.

37. Об`єднана палата виходить з того, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.02.2020 у справі №918/335/17, судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи. Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо. Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване КУзПБ, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у ГПК України.

38. Верховний Суд у складі колегії суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 15.02.2021 у справі №910/11664/20 зазначав, що таке розмежування є цілком виправданим з точки зору того, що справи відокремленого позовного провадження мають різний суб`єктний склад сторін спору, предмети і підстави позову, розглядаються та вирішуються господарським судом із застосуванням усього інструментарію позовного провадження, на відміну від спрощеного порядку розгляду заяв, скарг і клопотань в основній справі про банкрутство.

39. Крім того, Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 20.03.2024 у cправі № 911/1005/23 підкреслив, що для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанова Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 914/2404/19, а також постанова Верховного Суду від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20).

40. Враховуючи специфіку розгляду справ про банкрутство, з огляду на відмінність підстав та мети проваджень у цій категорії справ, Об`єднана палата доходить висновку, що постанову Верховного Суду від 10.07.2025 у справі №925/1287/24 (про відкриття провадження у справі про банкрутство) не можна вважати такою, що ухвалена щодо подібних правовідносин із тими, що склалися між сторонами у цій справі №909/1107/24 (про стягнення заборгованості за договором).

41. Наведене виключає наявність підстав, передбачених частиною другою статті 302 ГПК України, для прийняття на розгляд Об`єднаної палати справи №909/1107/24, адже у протилежному випадку Об`єднана палата не діятиме як суд «встановлений законом», а тому справа № 909/1107/24 підлягає поверненню відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.

Керуючись статтями 234, 235, 301, 302, 303, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу № 909/1107/24 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі Груп" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.05.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.09.2025 повернути відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Г. Вронська

Судді І. Бенедисюк

О. Васьковський

В. Зуєв

О. Кібенко

Т. Малашенкова

В. Пєсков

Л. Рогач

Ю. Чумак