ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" квітня 2026 р.м. ХарківСправа № 5023/10655/11 (922/1379/20)

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Усатий В.О.

судді: Лавренюк Т.А. , Хотенець П.В.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О

розглянувши заяву Державного підприємства "Завод імені В.О Малишева" (вх.№6752 від 20.03.2026) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вутмарк-Україна"
про стягнення коштів в межах справи про банкрутство ДП "Завод імені В.О. Малишева"

учасники справи в судове засідання не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.07.2020 первісний позов ДП «Завод ім. В.О. Малишева» задоволено повністю, ухвалено стягнути з ТОВ «Вутмарк - Україна» на користь ДП Завод ім. В.О. Малишева 1080341,90 пені; 174636,00 грн. штрафу, та 18824,67 судового збору. Зустрічний позов ТОВ «Вутмарк-Україна» задоволено повністю, ухвалено стягнути з ДП Завод імені В.О. Малишева на користь ТОВ «Вутмарк- Україна» 1042244,28 грн. заборгованості та 15634,00 грн. судового збору.

13.08.2020 на виконання рішення Господарського суду Харківської області від 15.07.2020 виданий відповідний наказ на примусове виконання рішення.

Постановою Східного апеляційного Господарського суду від 17.11.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вутмарк-Україна" залишено без задоволення. Рішення господарського суду Харківської області від 15.07.2020 у справі №5023/10655/11 (922/1379/20) залишено без змін.

Постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.02.2021 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вутмарк-Україна" залишено без задоволення. Рішення господарського суду Харківської області від 15.07.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 у справі № 5023/10655/11 (922/1379/20) в частині розгляду первісного позову залишено без змін.

20.03.2026 на адресу суду від ДП «Завод імені В.О. Малишева» надійшла заява (вх. № 6752), в якій останній просить суд визнати наказ Господарського суду Харківської області від 13.08.2020 у справі №5023/10655/11 (922/1379/20) про стягнення з Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоспецметал» 1 042 244,28 грн. заборгованості та 15 634,00 грн. судового збору, таким, що не підлягає виконанню.

Розпорядженням Керівника апарату суду від 27.03.2026, відповідно до п.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства призначено та здійснено повторний автоматизований розподіл заяви у справі №5023/10655/11 (922/1379/20) шляхом передачі раніше визначеному складу суду для розгляду справи №5023/10655/11 про банкрутство Державного підприємства "Заводі мені В.О Малишева".

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.03.2026 заява в межах справи про банкрутство передана на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Усатий В.О., суддя Лавренюк Т.А, судді Хотенець П.В.

Ухвалою суду від 30.03.2026 прийнято до розгляду заяву Державного підприємства "Завод імені В.О Малишева" (вх.№6752 від 20.03.2026) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 07.04.2026 о (б) 14:10 год. Запропоновано учасникам справи надати суду письмові пояснення стосовно заяви Державного підприємства "Завод імені В.О Малишева" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства.

Приймаючи до уваги відсутність будь-яких повідомлень стягувача та боржника про причини неявки у судове засідання, з огляду на те, що явка представників у судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представників сторін.

Розглянувши заяву Державного підприємства "Завод імені В.О Малишева" (вх.№6752 від 20.03.2026) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 160 Господарського процесуального кодексу України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому ст. 328, 331 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 338 ГПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18, 326 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими та електронними доказами, відповідно до частини другої наведеної норми.

Докази, які надаються учасниками справи до суду, мають відповідати встановленим критеріям: належності, допустимості, достовірності, вірогідності, що визначені статтями 76 - 79 ГПК України.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 2, 4 ч. 2 ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

За положеннями ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. При цьому докази, які подаються до суду, повинні бути належними, тобто стосуватися предмета доказування, інакше суд не бере їх до розгляду згідно з частиною першою статті 76 ГПК України.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторона, яка подає доказ на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, здійснює це саме таким чином, щоб поданий нею доказ був належним, тобто вказує, для доведення яких саме належних до предмету доказування обставин сторона подає цей доказ, або стверджує про обставини і посилається при цьому на доказ існування цих обставин (постанова КГС ВС від 15.11.2019 у справі № 909/887/18).

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами тягаря доказування визначається предметом спору.

Відповідно до норм частин 1, 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З матеріалів справ вбачається, що згідно з відомостями, що містяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наявний запис про припинення ТОВ "Вутмарк-Україна" ().

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 609 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Судом встановлено, що в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутній дані про юридичних осіб - правонаступників ТОВ "Вутмарк-Україна".

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази звернення до суду будь-якої особи з заявою про заміну стягувача - ТОВ "Вутмарк-Україна" у виконавчому провадженні, його правонаступником.

Отже, суд дійшов висновку, що на даний час наявні підстави, передбачені ч. 2 ст. 328 ГПК України, для визнання виконавчого документа у справі № 5023/10655/11 (922/1379/20) такими, що не підлягають виконанню.

Враховуючи викладене, заява Державного підприємства "Завод імені В.О Малишева" (вх.№6752 від 20.03.2026) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 232-236, 328 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Державного підприємства "Завод імені В.О Малишева" (вх.№6752 від 20.03.2026) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Харківської області від 13.08.2020 у справі №5023/10655/11 (922/1379/20) про стягнення з ДП "Завод імені В.О. Малишева" ( , місцезнаходження: вул. Плеханівська, 126, м. Харків, 61037) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вутмарк - Україна" (, м. Дніпро, проспект Пушкіна, 40-Б, 49000) 1 042 244,28 грн. заборгованості та 15 634,00 грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена, в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання ухвали.

Ухвалу складено та підписано 07.04.2026.

Головуючий суддя Суддя Суддя В. О. Усатий Т. А. Лавренюк П. В. Хотенець