ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року м.Харків Справа № 913/52/25

Провадження №10/913/52/25

Господарський суд Луганської області у складі судді Масловського С.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи №913/52/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (місцезнаходження: вул.Шолуденка, буд. 1, м.Київ, 04116)

до відповідача Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області (місцезнаходження: вул.Театральна, буд. 1-Д, с.Шульгинка, Старобільський район, 92764)

про стягнення 34074 грн 62 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу №11-1132/21-БО-Т від 12.11.2021 в розмірі 34074 грн 62 коп., з яких: 21241 грн 26 коп. заборгованість за основним зобов`язанням, 4231 грн 74 коп. пеня, 1698 грн 87 коп. 3% річних, 6902 грн 75 коп. інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору постачання природного газу №11-1132/21-БО-Т від 12.11.2021, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 21241 грн 26 коп., що стало підставою для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2025 позовну заяву передано на розгляд судді Масловському С. В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 05.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №913/52/25. Справу №913/52/25 постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Провадження у справі №913/52/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг до Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області про стягнення 34074 грн 62 коп. зупинено до оприлюднення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судового рішення у справі №908/1162/23.

20.02.2025 за допомогою підсистеми «Електронний суд» до Господарського суду Луганської області від Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області надійшов відзив на позовну заяву без номеру від 20.02.2025, в якому відповідач проти позову заперечив, та зазначив, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки позивачем не було надано суду жодних доказів складання та надсилання, в установлені договором порядку та строки акти приймання передачі природного газу, та надані позивачем скрін-шоти поштової скриньки не можуть бути належними доказами направлення таких актів.

25.02.2025 за допомогою підсистеми «Електронний суд» до Господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» надійшла відповідь на відзив без номеру від 25.02.2025, в якому позивачем зазначено про безпідставність доводів відповідача, зокрема позивач звернув увагу про обізнаність відповідача про об`єми поставленого природного газу у лютому 2022, оскільки акти приймання передачі поставленого природного газу у лютому 2022 були надіслані на електронну пошту відповідача, проте в порушення умов укладеного договору відповідачем підписані акти не були повернуті на адресу позивача, а тому обрахування вартості природного газу були здійснені на підставі даних Інформаційної платформи щодо обсягів споживання газу.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 20.10.2025 поновлено провадження у справі №913/52/25.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 01.12.2025 заяву без номеру від 17.11.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг про зупинення провадження у справі №913/52/25 задоволено. Провадження у справі №913/52/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг до Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області про стягнення 34074 грн 62 коп. зупинено до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №280/5808/23 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого перегляду.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 27.02.2026 поновлено провадження у справі №913/52/25.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (постачальник) та Шульгинською сільською радою Старобільського району Луганської області (споживач) було укладено договір постачання природного газу №11-1132/21-БО-Т (далі договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачу природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Згідно з п. п. 2.1, 2.1.3, 2.2, 2.3 договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з жовтня 2021 по грудень 2022 року в кількості 8 тис. куб. метрів. Загальний обсяг природного газу, замовлений споживачем за договором, складається з сум загальних обсягів природного газу, замовлених споживачем на всі розрахункові періоди протягом строку дії договору. Споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені в п.2.1 цього договору повністю покривають потреби споживача у відповідному розрахунковому періоді для потреб, визначених пунктом 1.2 цього договору. Відповідальність за правильність визначення замовлених обсягів газу покладається виключно на споживача. Підписанням цього договору споживач дає згоду постачальнику на включення його до Реєстру споживачів постачальника (надалі - Реєстр або Реєстр споживачів), розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС.

За змістом п. 2.4 договору перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися шляхом підписання сторонами додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду. Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно (до кінця відповідного розрахункового періоду) надавати постачальнику для оформлення відповідну додаткову угоду на коригування замовлених обсягів за цим договором. В будь-якому випадку, обсяг, визначений в акті приймання-передачі природного газу, оформленого відповідно до пункту 3.5. цього договору, вважається фактично використаним за цим договором обсягом природного газу.

Згідно з п. п.3.1, 3.5 договору постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ. Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Умовами пп. 3.5.2, 3.5.3 п. 3.5 передбачено, що на підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником постачальника. Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

Відповідно до пп. 3.5.4. п. 3.5 договору у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору.

Відповідно до п.4.1., п.4.3. договору ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином: ціна природного газу за 1000 куб.м газу без ПДВ -13658 грн 42 коп.; крім того ПДВ за ставкою 20%; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу газотранспортної системи 124 грн 16 коп. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136 грн 576 коп., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 163 грн 86 коп. за 1000 куб. м. Всього ціна газу за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за договором становить 16554 грн 00 коп. Загальна вартість договору на дату укладання становить 184163 грн 25 коп., крім того ПДВ 36832 грн 65 коп., разом з ПДВ 220995 грн 90 коп.

Згідно з п. 5.1 договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору. Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.

Приписами п. 7.1, п. 7.2 договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і договором. У разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно з п. п. 10.1- 10.4 договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків згідно з цим договором внаслідок настання форс-мажорних обставин, що виникли після укладення договору, і сторони не могли передбачити їх. Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин. Сторони зобов`язані негайно повідомити про виникнення форс-мажорних обставин та протягом 14 днів з дати їх виникнення подати підтвердні документи відповідно до законодавства. Настання форс-мажорних обставин підтверджується в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Відповідно до п. 13.1 договору даний договір набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2022 включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору.

На виконання умов договору постачання природного газу №11-1132/21-БО-Т від 12.11.2021 позивач поставив відповідачу природний газ в листопаді 2021 за актом приймання передачі від 30.11.2021 в обсязі 0,16500 тис.куб.метрів на загальну суму 2731 грн 42 коп. з ПДВ, в грудні 2021 за актом приймання передачі від 31.12.2021 в обсязі 1,58500 тис.куб.метрів на загальну суму 26238 грн 08 коп. з ПДВ, в січні 2022 за актом приймання передачі від 31.01.2022 в обсязі 1,66215 тис.куб.метрів на загальну суму 27515 грн 22 коп. з ПДВ та в лютому 2022 року за актом приймання-передачі від 28.02.2022 в обсязі 1,28315 тис.куб.метрів на загальну суму 21241 грн 26 коп. з ПДВ, та на підтвердження обсягів споживання природного газу позивач долучив також до матеріалів справи роздруківки з інформаційної платформи щодо остаточної алокації відборів споживача.

Позивачем зазначено, що вищезазначені акти приймання передачі відповідачем підписані не були, у зв`язку з чим, обсяг спожитого газу позивачем було встановлено на підставі даних з інформаційної платформи щодо обсягів спожитого природного газу, а вартість визначена з урахуванням ціни такого газу, що узгоджена сторонами в договорі.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором постачання природного газу №11-1132/21-БО-Т від 12.11.2021 щодо повної та своєчасної оплати за поставлений газ, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За умовами ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України врегульовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Пунктом 28 частини 1 статті 1 Закону України Про ринок природного газу визначено, що постачання природного газу господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України Про ринок природного газу постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.

Згідно п.3 розділу І постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 Про затвердження Правил постачання природного газу постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

У відповідності до п.1 розділу ІІ постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді.

Постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до п.12, п.13 розділу ІІ 12. постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 Про затвердження Правил постачання природного газу розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу.

У випадку недоплати вартості природного газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок відповідно до умов договору постачання природного газу. У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу.

Датою оплати рахунка (здійснення розрахунку) є дата, на яку були зараховані кошти на рахунок постачальника.

За підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати діючому постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Взаємовідносини між постачальником і Оператором ГТС щодо обміну інформацією про фактичні обсяги споживання природного газу споживачем регулюються Кодексом газотранспортної системи та окремим договором транспортування природного газу, укладеним між постачальником та Оператором ГТС.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку.

До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

Господарським судом встановлено, що на виконання умов укладеного між ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг та Шульгинською сільською радою Старобільського району Луганської області договору постачання природного газу №11-1132/21-БО-Т від 12.11.2021 позивач поставив відповідачу природний газ загальним об`ємом 4,6953 тис.куб.метрів на загальну суму 77725 грн 98 коп., а саме: в листопаді 2021 за актом приймання передачі від 30.11.2021 в обсязі 0,16500 тис.куб.метрів на загальну суму 2731 грн 42 коп. з ПДВ, в грудні 2021 за актом приймання передачі від 31.12.2021 в обсязі 1,58500 тис.куб.метрів на загальну суму 26238 грн 08 коп. з ПДВ, в січні 2022 за актом приймання передачі від 31.01.2022 в обсязі 1,66215 тис.куб.метрів на загальну суму 27515 грн 22 коп. з ПДВ та в лютому 2022 року за актом приймання-передачі від 28.02.2022 в обсязі 1,28315 тис.куб.метрів на загальну суму 21241 грн 26 коп. з ПДВ.

Крім того, факт включення відповідача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС та обсяг спожитого відповідачем газу підтверджується листом оператора ГТС ТОВ Оператор газотранспортної системи України №ТОВВИХ-24-17353 від 12.11.2024 з інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XS000049DGH00F; відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56XS000049DGH00F (надано у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).

За відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача Шульгинська сільська рада Старобільського району Луганської області, зазначено ЕІС-код споживача природного газу 56XS000049DGH00F.

Згідно з листом ТОВ Оператор газотранспортної системи України щодо споживача з ЕІС-кодом 56XS000049DGH00F підтверджено, що у період з 28.11.2021 по 01.03.2022 відповідач був закріплений за постачальником ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг.

Також в даному листі вказано, що обсяги природного газу, використані споживачем з ЕІС-кодом 56XS000049DGH00F, внесені в алокацію вказаного постачальника та становлять в період з 28.11.2021 по 30.11.2021- 165,00 м3, з 01.12.2021 по 31.12.2021 1585,00 м3, з 01.01.2022 по 31.01.2022 1662,15 м3; з 01.02.2022 по 28.02.2022 1283,15 м3.

Разом з цим, суд звертає увагу, що згідно з умовами п.п. 3.5.1 п. 3.5 договору споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.

У пункті 5.1 договору сторони погодили зокрема, що у разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору.

Таким чином, на споживача покладений обов`язок з надання постачальнику копії акту надання послуг з розподілу/транспортування газу на підставі даних комерційного вузла обліку, відповідно до якого постачальник складає та направляє споживачеві акт приймання-передачі природного газу.

Крім того, суд також враховує, що умовами договору передбачено, що споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу (п. 2.4, п. 6.2 договору); режим використання природного газу споживач визначає самостійно (пункт 2.5 договору); сторони договору здійснюють щоденний моніторинг фактичного відібраного споживачем обсягу природного газу (пункт 3.4 договору).

Отже, оскільки природний газ був переданий та отриманий споживачем у спірний період, обов`язок відповідача оплатити вартість поставленого йому позивачем товару виникає в силу закону (статті 655, 692, 712 Цивільного кодексу України) та не залежить від факту надсилання (або не надсилання) позивачем акту приймання-передачі природного газу.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідачем не було надано позивачу актів розподілу природного газу, позивачем, керуючись приписами п.3.5 договору постачання природного газу №11-1132/21-БО-Т від 12.11.2021, визначено обсяг спожитого споживачем природного газу у спірний період відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС, та складено акти приймання передачі природного газу в листопаді 2021 від 30.11.2021 в обсязі 0,16500 тис.куб.метрів на загальну суму 2731 грн 42 коп. з ПДВ, грудні 2021 року природний газ в обсязі 1,58500 тис.куб.метрів на загальну суму 26238 грн 08 коп. з ПДВ, в січні 2022 природний газ в обсязі 1,66215 тис.куб.метрів на загальну суму 27515 грн 22 коп. з ПДВ та в лютому 2022 року природний газ в обсязі 1,28315 тис.куб.метрів на загальну суму 21241 грн 26 коп. з ПДВ.

При цьому, будь яких заперечень, претензій, зауважень щодо складених актів приймання-передачі та поставленого природного газу в обсягах, зазначених в актах, відповідачем на адресу позивача не направлялось, обґрунтованої відмови від підписання вказаних актів відповідачем не заявлялось. Таким чином, не надавши позивачу обґрунтовану відмову від підписання акту приймання передачі природного газу в лютому 2022, відповідач фактично погодив поставку природного газу в лютий 2022 в розмірі 1,28315 тис.куб.метрів на загальну суму 21241 грн 26 коп. Доказів того, що використані позивачем дані, розміщені Оператором ГТС на Інформаційній платформі щодо остаточної алокації відбору газу відповідача за спірний період, є неповними чи недостовірними, або такими, що відрізняються від даних самого споживача, відповідачем до суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи дані Інформаційної платформи щодо остаточної алокації відборів споживача Шульгинська сільська рада Старобільського району Луганської області (ЕІС-код 56XS000049DGH00F), спожитий відповідачем природний газ у лютому 2022 в загальному обсязі 1,28315 тис.куб.метрів, є встановленим, а вартість природного газу, отриманого відповідачем у лютому 2022 року, визначена з урахуванням ціни такого газу, що узгоджена сторонами в договорі.

Судом встановлено, що Шульгинською сільською радою Старобільського району Луганської області було здійснено оплату за поставлений природний газ в загальній сумі 66830 грн 97 коп., зокрема 17.12.2021 на суму 2731 грн 42 коп. (за поставлений газ в листопаді 2021 на суму 2731 грн 42 коп.), 24.12.2021 на суму 36584 грн 33 коп. (за поставлений газ в грудні на суму 26238 грн 08 коп., 21.02.2022 на суму 27515 грн 22 коп. (за поставлений газ в січні 2022 на суму 27515 грн 22 коп.), що підтверджується належним чином засвідченими копіями банківських виписок по поточному рахунку відповідача.

Також, судом встановлено, що 31.05.2022 позивачем на підставі листа №275 від 10.10.2022 було здійснено повернення суми здійсненої переплати відповідачем за поставлений газ в грудні 2021 в сумі 10346 грн 25 коп.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України (далі за текстом Закон) правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації (п. 7 ч. 11 Закону).

Цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії російської федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (ст. 2 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих російською федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку; 4) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1-3 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

За приписами абз. 2 ч. 3 ст. 4 Закону в умовах воєнного стану правовий режим тимчасово окупованої території, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 3 цього Закону, визначається, змінюється і скасовується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами-підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України.

Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абз. 2 ч. 2 ст. 215 ЦК України.

Частиною 2 ст. 131 Особливості переміщення товарів на/з тимчасово окупованої території Закону на період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами 3 та 4 цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 131 Закону положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями.

В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у п. 3 ч. 1 ст. 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.

Аналогічні положення містить і ч. 1 ст. 13 Особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території Закону.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні № 2102-ІХ від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє на даний час.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1364 від 06.12.2022 Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством розвитку громад та територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані російською федерацією, до якого включена Шульгинська сільська територіальна громада, територія якої є тимчасово окупованою з 27.02.2022 й до теперішнього часу.

Разом з цим, судом встановлено, що місцезнаходженням відповідача Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області є: вул.Театральна, буд. 1-Д, с.Шульгинка, Старобільський район, Луганська область.

Оскільки територія Шульгинської сільської територіальної громади визнана тимчасово окупованою в умовах воєнного стану, господарський суд дійшов висновку, що положення статей 13 та 131 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України поширюються на такі території з урахування ч. 1 цих статей, а саме за рішенням Кабінету Міністрів України.

З урахуванням викладеного, судом зазначено, що в період тимчасової окупації Шульгінської сільської територіальної громади починаючи з 24.02.2022, постачання Товариством з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг природного газу Шульгинській сільській раді Старобільського району Луганської області відповідно до положень 131 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України є забороненим.

За таких обставин, за розрахунком суду, враховуючи дані інформаційної платформи Оператора ГТС щодо остаточної алокації відборів споживача Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області (ЕІС-код 56XS000049DGH00F), об`єм та вартість поставленого позивачем відповідачу природного газу за період з 01.02.2022 по 23.02.2022 складає 1,23015 тис.куб.метрів на загальну суму 20345 грн 58 коп.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем свої зобов`язання щодо поставки природного газу були здійснені належним чином, що підтверджується витягом з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо остаточної алокації відборів споживача, в свою чергу відповідачем свої зобов`язання за укладеним договором, зі своєчасної та повної оплати за поставлений природний газ належним чином не виконані, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 20345 грн 58 коп., та доказів протилежного суду надано не було, господарський суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення основного боргу за поставлений природний газ у лютому 2022 є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, але такою, що підлягає задоволенню частково в сумі 20345 грн 58 коп. В іншій частині вимога позивача про стягнення основного боргу за поставлений газ за період з 24.02.2022 по 28.02.2022 не є законною та обґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені суд зазначає наступне.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За умовами п. 7.2. договору у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п.5.1 та/або строків оплати за п.8.4 договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Таким чином, приписами законодавства та умовами укладеного сторонами договору постачання природного газу встановлена відповідальність відповідача у випадку порушення строків оплати за поставлений природний газ.

Судом встановлено, що згідно з п. 5.1 договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору. Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до банківських виписок по поточному рахунку відповідача, Шульгинською сільською радою Старобільського району Луганської області було здійснено сплату за поставлений природний газ в загальній сумі 66830 грн 97 коп., зокрема 17.12.2021 на суму 2731 грн 42 коп. (за поставлений газ в листопаді 2021 на суму 2731 грн 42 коп.), 24.12.2021 на суму 36584 грн 33 коп. (за поставлений газ в грудні на суму 26238 грн 08 коп., 21.02.2022 на суму 27515 грн 22 коп. (за поставлений газ в січні 2022 на суму 27515 грн 22 коп.).

Також, судом встановлено, що 31.05.2022 позивачем на підставі листа №275 від 10.10.2022 було здійснено повернення суми здійсненої переплати відповідачем за поставлений газ в грудні 2021 в сумі 10346 грн 25 коп.

З урахуванням викладеного, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за зобов`язанням лютого 2022 за загальний період з 16.04.2022 по 30.05.2022 на суму 10895 грн 01 коп. в розмірі 268 грн 64 коп., та за загальний період з 31.05.2022 по 15.10.2022 на суму 21241 грн 26 коп. в розмірі 3963 грн 10 коп., судом встановлено, що позивачем допущено помилки, а саме не враховано положення ст.ст. 13, 13-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, оскільки територія місцезнаходження відповідача починаючи з 24.02.2022 є тимчасово окупованою російською федерацією та постачання природного газу на період тимчасової окупації є забороненим.

За розрахунком суду, сума пені за зобов`язанням лютого 2022 за загальний період з 16.04.2022 по 30.05.2022 на суму боргу 9999 грн 33 коп., яка підлягає задоволенню становить 246 грн 56 коп., та за загальний період з 31.05.2022 по 15.10.2022 на суму боргу 20345 грн 58 коп., яка підлягає задоволенню становить 3784 грн 84 коп.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача пені є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, але такою, що підлягає задоволенню частково у розмірі 4031 грн 40 коп.

Також позивачем було заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, в силу вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 05.07.2019 у справі №905/600/18 вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за зобов`язанням лютого 2022 за загальний період з 16.04.2022 по 30.05.2022 на суму 10895 грн 01 коп. в розмірі 40 грн 30 коп., та за загальний період з 31.05.2022 по 15.10.2022 на суму 21241 грн 26 коп. в розмірі 1658 грн 57 коп., судом встановлено, що позивачем допущено помилки, а саме не враховано положення ст.ст. 13, 13-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, оскільки територія місцезнаходження відповідача починаючи з 24.02.2022 є тимчасово окупованою російською федерацією та постачання природного газу на період тимчасової окупації є забороненим.

За розрахунком суду, сума 3% річних за зобов`язанням лютого 2022 за загальний період з 16.04.2022 по 30.05.2022 на суму боргу 9999 грн 33 коп., яка підлягає задоволенню становить 36 грн 98 коп., та за загальний період з 31.05.2022 по 15.10.2022 на суму боргу 20345 грн 58 коп., яка підлягає задоволенню становить 1588 грн 63 коп.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, але такою, що підлягає задоволенню частково у розмірі 1625 грн 61 коп.

Крім того, позивачем, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, були нараховані інфляційні втрати.

Перевіривши, наданий відповідачем розрахунок інфляційних втрат за зобов`язанням лютого 2022 за період з травня 2022 по листопад 2024 року на суму 21241 грн 26 коп. в розмірі 6902 грн 75 коп., судом встановлено, що позивачем допущено помилки, а саме не враховано положення ст.ст. 13, 13-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, оскільки територія місцезнаходження відповідача починаючи з 24.02.2022 є тимчасово окупованою російською федерацією та постачання природного газу на період тимчасової окупації є забороненим.

За розрахунком суду, інфляційні втрати за зобов`язанням лютого 2022 за загальний період з травня 2022 по вересень 2024 року на суму боргу 20345 грн 58 коп., які підлягають задоволенню становлять 6611 грн. 69 коп.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, але такою, що підлягає задоволенню частково у розмірі 6611 грн 69 коп.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, але такими, що підлягають задоволенню частково, а саме: з відповідача слід стягнути на користь позивача основну заборгованість в сумі 20345 грн 58 коп., пеню в сумі 4031 грн 40 коп., 3% річних в сумі 1625 грн 61 коп. та інфляційні втрати в сумі 6611 грн 69 коп. В іншій частині слід відмовити.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг до Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області про стягнення 34074 грн 62 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг заборгованість за договором постачання природного газу №11-1132/21-БО-Т від 12.11.2021 в розмірі 32614 грн 28 коп., з яких: 20345 грн 58 коп. заборгованість за основним зобов`язанням, 4031 грн 40 коп. пеня, 1625 грн 61 коп. 3% річних, 6611 грн 69 коп. інфляційні втрати, витрати зі сплати судового збору в сумі 2318 грн 58 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4.В інший частині позову відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (місцезнаходження: вул.Шолуденка, буд. 1, м.Київ, 04116, ідентифікаційний код юридичної особи 42399676).

Відповідач: Шульгинська сільська рада Старобільського району Луганської області (місцезнаходження: вул.Театральна, буд. 1-Д, с.Шульгинка, Старобільський район, 92764, ідентифікаційний код юридичної особи 04337593).

Повне рішення складено 06.04.2026.

Суддя Сергій МАСЛОВСЬКИЙ