УХВАЛА

м. Київ

02.04.2026Справа № 910/3624/26

За позовом НАЦІОНАЛЬНОГО АГЕНТСТВА УКРАЇНИ З ПИТАНЬ ВИЯВЛЕННЯ, РОЗШУКУ ТА УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ, ОДЕРЖАНИМИ ВІД КОРУПЦІЙНИХ ТА ІНШИХ ЗЛОЧИНІВ

до КОНСОРЦІУМУ "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "КАМпарітет"

про стягнення 67 158,81 грн

Суддя Гумега О.В.

Представники: без виклику учасників справи

УСТАНОВИВ:

НАЦІОНАЛЬНЕ АГЕНТСТВО УКРАЇНИ З ПИТАНЬ ВИЯВЛЕННЯ, РОЗШУКУ ТА УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ, ОДЕРЖАНИМИ ВІД КОРУПЦІЙНИХ ТА ІНШИХ ЗЛОЧИНІВ (далі - позивач, АРМА) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до КОНСОРЦІУМУ "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "КАМпарітет" (далі - відповідач, КОНСОРЦІУМ "УК "КАМпарітет") про стягнення заборгованості гарантійного платежу за лютий 2026 року та пені, інфляційних втрат, 10% річних та штрафу за червень - липень 2025 року у сумі 67 158,81 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано порушенням відповідачем умов Договору управління активами (майном) від 21.01.2025, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шаповаленко А.І., та зареєстровано в реєстрі за № 286 (далі - Договір управління), в частині строків виконання грошового зобов`язання з перерахування надходжень (доходів) до Державного бюджету України за червень, лютий 2025 року, а також в частині оплати гарантійного платежу за лютий 2026 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2026 позовну заяву АРМА залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

Разом із позовною заявою до Господарського суду міста Києва подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд:

- забезпечити позов Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів до КОНСОРЦІУМУ "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "КАМпарітет" про стягнення заборгованості гарантійного платежу за лютий 2026 року та пені, інфляційних втрат, 10 % річних та штрафу за червень-липень 2025 року у сумі 67 158,81 грн., шляхом накладення арешту на грошові кошти, шо належать КОНСОРЦІУМУ "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "КАМпарітет":

- накласти арешт на грошові кошти КОНСОРЦІУМУ "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "КАМпарітет", які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно - фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог - 67 158,81 грн, судових витрат за подачу позовної заяви у сумі 3328,00 грн та заяви про забезпечення позову у сумі 1 664,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 та 4 ст. 140 ГПК України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

За наслідками дослідження вимог заяви, наведеного позивачем обґрунтування вимог та доданих ним до заяви доказів, судом не встановлено підстав, які б вказували на необхідність виклику заявника та/або витребування від нього додаткових пояснень або додаткових доказів.

Також, з наведеного у заяві обґрунтування та доданих до неї доказів не вбачається, що наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви.

Враховуючи наведене, заява розглядається за загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 140 ГПК України.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначив, що ним подано до Господарського суду міста Києва позов про стягнення з КОНСОРЦІУМУ "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "КАМпарітет" заборгованості гарантійного платежу за лютий 2026 року та пені, інфляційних втрат, 10% річних та штрафу за червень - липень 2025 року у сумі 67 158,81 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано такими обставинами.

Зверненнями Офісу Генерального прокурора від 04.07.2022 № 31/2/1-37098ВИХ-22, від 11.07.2022 № 31/2/1-39033ВИХ-22 скеровано до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - АРМА) для виконання ухвали Личаківського районного суду міста Львова від 01.07.2022 № 463/4351/22 (провадження №1-кс/463/3403/22), від 01.07.2022 № 463/4351/22 (провадження №1-кс/463/3402/22), від 07.07.2022 № 463/4767/22 (провадження №1-кс/463/3525/22) (далі разом - Ухвали), якими передано АРМА в управління:

корпоративні права ТОВ "УКРАЇНСЬКА ЯГОДА" (), зазначені у резолютивній частині ухвали Личаківського районного суду міста Львова від 01.07.2022 № 463/4351/22 (провадження №1-кс/463/3403/22);

нерухоме майно, що на праві власності належать ТОВ "УКРАЇНСЬКА ЯГОДА" (), згідно переліку, наведеного у резолютивній частині ухвали Личаківського районного суду міста Львова від 01.07.2022 № 463/4351/22 (провадження №1-кс/463/3402/22);

основні засоби, які перебувають на балансі ТОВ "УКРАЇНСЬКА ЯГОДА" (), згідно переліку, наведеного у резолютивній частині ухвали Личаківського районного суду міста Львова від 07.07.2022 № 463/4767/22 (провадження №1-кс/463/3525/22) (далі разом - Активи).

З метою виконання Ухвал, 21.01.2025 між АРМА (далі - Установник) та КОНСОРЦІУМОМ "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "КАМпарітет" (далі - Управитель) укладено Договір управління активами (майном) від 21.01.2025, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шаповаленко А.І., та зареєстровано в реєстрі за № 286 (далі - Договір управління).

На підставі Акту приймання-передачі активів в управління від 11.04.2025, АРМА передало, а КОНСОРЦІУМ "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "КАМпарітет" прийняв Активи в управління.

АРМА стверджує про порушення Управителем договірних зобов`язань щодо строків виконання грошового зобов`язання з перерахування надходжень (доходів) до Державного бюджету України за червень та лютий 2025 року, у зв`язку з чим Управителю нараховано пеню, інфляційні втрати, 10% річних та штрафу на загальну суму 2 233,26 грн. Крім того, на твердження АРМА, станом на 19.03.2026 заборгованість Управителя по сплаті гарантійного платежу за лютий 2026 року складає 64 925,55 грн.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що у позивача є реальні підстави вважати, що грошові кошти, які є у КОНСОРЦІУМУ "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "КАМпарітет" на момент пред`явлення позову до нього, можуть зникнути, зменшитись за кількістю на момент виконання рішення, відповідачем можуть бути вчинені дії на ухилення від виконання зобов`язання після подання позову до суду (витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем тощо).

Враховуючи викладене, позивач вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення арешту грошові кошти, що належать КОНСОРЦІУМУ "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "КАМпарітет" у межах розміру сум позовних вимог (67 158,81 грн) та судових витрат (3 328,00 грн + 1 664,00 грн судовий збір за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову), зазначаючи при цьому, зокрема, що сума грошових коштів, яка підлягає стягненню з КОНСОРЦІУМУ "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "КАМпарітет" становить 67 158,81 грн, тому накладення арешту на грошові кошти відповідача у розмірі цієї суми є адекватним заходом забезпечення поданого позову, оскільки відповідає позовним вимогам, на забезпечення яких такий захід вживається.

Розглянувши подану АРМА заяву про забезпечення позову та викладені в ній доводи, дослідивши в сукупності наявні докази, суд встановив таке.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до частини 1 статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч. 5 ст. 140 ГПК України).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування заходу забезпечення позову.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частини третя статті 13 ГПК України).

Водночас, Верховний Суд у постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 звертає увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини", заява № 32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При цьому, як наголошує Європейський суд з прав людини у рішенні "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, що відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Суд відзначає, що виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості.

Судом встановлено, що позивач належним чином обґрунтував, у тому числі з посиланням на відповідні обставини та належні докази, причини свого звернення із заявою про забезпечення позову, а також те, що невжиття обраного ним заходу забезпечення позову спроможне істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Судом також встановлено, що захід забезпечення позову, про застосування якого судом просить позивач, відповідає позовним вимогам, на забезпечення яких позивач просить вжити відповідний захід забезпечення позову.

При цьому судом враховано співвідношення права (інтересу), за захистом якого позивач має намір звернутись до суду, та наслідків вжиття заходу забезпечення позову, про застосування якого просить позивач.

За таких обставин, враховуючи пов`язаність заходу забезпечення позову з його предметом, ймовірність ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову та невжиття відповідного заходу забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити подану АРМА заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись статтями 136-140, 144, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву НАЦІОНАЛЬНОГО АГЕНТСТВА УКРАЇНИ З ПИТАНЬ ВИЯВЛЕННЯ, РОЗШУКУ ТА УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ, ОДЕРЖАНИМИ ВІД КОРУПЦІЙНИХ ТА ІНШИХ ЗЛОЧИНІВ про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на грошові кошти КОНСОРЦІУМ "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "КАМпарітет" (Україна, 03035, місто Київ, вул.Липківського Василя Митрополита, будинок 16, офіс 1; ідентифікаційний код 45594136), які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно - фінансових установах, у межах суми 72 150,81 грн (сімдесят тисяч сто п`ятдесят гривень 81 коп.).

3. Дана ухвала Господарського суду міста Києва від 02.04.2026 у справі № 910/3624/26 є виконавчим документом, набирає чинності з моменту її прийняття, тобто з 02.04.2026, та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

4. Строк пред`явлення даної ухвали Господарського суду міста Києва від 02.04.2026 у справі № 910/3624/26 до виконання становить три роки, тобто до 02.04.2029.

5. Стягувачем у виконавчому провадженні за ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2026 у справі № 910/3624/26 є НАЦІОНАЛЬНЕ АГЕНТСТВО УКРАЇНИ З ПИТАНЬ ВИЯВЛЕННЯ, РОЗШУКУ ТА УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ, ОДЕРЖАНИМИ ВІД КОРУПЦІЙНИХ ТА ІНШИХ ЗЛОЧИНІВ (Україна, 01001, місто Київ, ВУЛИЦЯ БОРИСА ГРІНЧЕНКА, будинок 1; ідентифікаційний код 41037901).

6. Боржником у виконавчому провадженні за ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2026 у справі № 910/3624/26 є КОНСОРЦІУМ "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "КАМпарітет" (Україна, 03035, місто Київ, вул.Липківського Василя Митрополита, будинок 16, офіс 1; ідентифікаційний код 45594136).

7. Дана ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 253-259 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Гумега Оксана Валеріївна