ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" березня 2026 р. м. Київ

Справа № 911/719/26

Суддя А.Р. Ейвазова, розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробест»

(08141, Київська обл., Бучанський р-н, с. Святопетрівське,

вул. Київська, буд. 30-Б)

до SASTorg, s.r.o

(Svetla 1, 811 02, Bratislava - mestskб иasќ Starй Mesto)

про стягнення 32 000,47 євро

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гідробест» (далі позивач, ТОВ «Гідробест») звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до SASTorg, s.r.o (далі відповідач) про стягнення 32 000,47 євро.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за контрактом від 29.02.2024 №НВ-101-04-24 в частині оплати переданого товару в установлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.03.2026 відповідна позовна заява залишена без руху та позивачу встановлено строк для усунення виявлених недоліків - 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Вказана ухвала доставлена до електронного кабінету позивача 23.03.2026 о 12:20.

В силу п.2 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) відповідна ухвала вважається врученою позивачу 23.03.2026.

25.03.2026 у строк, встановлений зазначеною ухвалою, позивач через систему «Електронний суд» подав заяву про усунення недоліків з додатками.

Оскільки виявлені недоліки усунуто у встановлений строк, суд вважає за необхідне відкрити провадження у справі за поданим позовом.

В силу ст.12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказового або позовного (загального або спрощеного) провадження.

Як визначено ч.ч.1, 2 ст.247 ГПК України: у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи; у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідна справа не входить до переліку справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження. Поряд з цим, клопотань про розгляд відповідної справи в порядку спрощеного позовного провадження позивач разом з позовом не подавав.

Враховуючи категорію та ступінь складності справи, предмет спору, характер поданих доказів, необхідність проведення підготовчого засідання для належної підготовки справи до судового розгляду, суд вважає, що відповідна справа підлягає розгляду в загальному позовному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне призначити дату і час підготовчого засідання та встановити строки для вчинення певних процесуальних дій учасниками справи.

Окрім того, для належної підготовки справи до судового розгляду суд вважає за необхідне визнати обов`язковою явку сторін в підготовче засідання.

Згідно ч.1 ст.120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Також, з матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідач SASTorg, s.r.o (реєстраційний номер 54784069) є іноземною юридичною особою, яка зареєстрована на території Словацької Республіки, інформації щодо наявності на території України офіційно зареєстрованого представництва такої особи у суду немає, а тому про розгляд даної справи відповідача належить повідомити в порядку, передбаченому чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, відповідно до ст.365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Як установлено ч.1 ст.367 ГПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ч.2 ст.367 ГПК України судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Судом встановлено, що між державами Україна та Словацькою Республікою відсутні двосторонні міжнародні договори про правову допомогу.

Між тим, порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах від 15.11.1965 (далі - Конвенція), до якої Україна приєдналася згідно із Законом України «Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах» від 19.10.2000 №2052-III.

Як вбачається з офіційного сайту Гаазької конференції з міжнародного приватного права (https://www.hcch.net/en/instruments/conventions/status-table/?cid=17) Словакія приєдналася до вказаної Конвенції та є її учасницею з 15.03.1993.

Отже, Україна та Словацька Республіка є учасниками вказаної вище Конвенції, а відтак її положення підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.

Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном (ст.1 Конвенції).

Відповідно до ст.2 Конвенції: кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3-6; кожна Держава організовує Центральний Орган згідно із своїм правом.

Згідно ст.3 Конвенції: орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей; до прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія; прохання і документ надаються в двох примірниках.

Відповідно до ст.5 Конвенції: Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом: a) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави; з урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ може завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно; якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави; частина прохання, яка відповідає формуляру, доданому до цієї Конвенції, що містить короткий виклад суті документу, що підлягає врученню, вручається разом з документом.

За умовами абз.1, 2 ст.6 та ст.7 Конвенції передбачено, що: Центральний Орган запитуваної Держави або будь-який орган, який вона може призначити для цього, складає підтвердження відповідно до формуляра, доданого до цієї Конвенції. У підтвердженні підтверджується факт вручення документу і зазначається спосіб, місце та дату вручення, а також особа, якій документ було вручено; якщо документ не був вручений, в підтвердженні зазначаються причини, які перешкодили врученню; типові умови формуляра, доданого до цієї Конвенції, у всіх випадках обов`язково мають бути складені французькою або англійською мовами; вони можуть при цьому бути складені офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуючої Держави.

Кожна Договірна Держава може крім того використовувати консульські канали для передачі документів, які підлягають врученню, тим органам іншої Договірної Держави, які визначені останньою з цією метою (ст.9 Конвенції).

Згідно деклараційних застережень, які розміщенні на вебсайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права в частині застосування ст.ст.5, 9 Конвенції: Словацька Республіка заявляє, що: переклад на словацьку мову вимагається для вручення відповідно до статті 5(1)(a), якщо не можна зробити висновок, що адресат розуміє мову документа; в якості центрального органу визначено Міністерство юстиції Словацької Республіки.

У суду відсутні підстави вважати, що відповідач розуміє українську мову, оскільки матеріали справи таких доказів не містять, отже, з метою забезпечення повідомлення відповідача - SASTorg, s.r.o, який знаходиться на території Словацької Республіки, про розгляд справи в порядку, передбаченому Конвенцією, суд вирішив звернутися з відповідним судовим дорученням для чого необхідно перекласти документи на словацьку мову.

Перелік обов`язків позивача, який відповідно до ч.1 ст.41 ГПК України є учасником справи, визначений, зокрема, ст.42 ГПК України, в силу п.7 ч.2 якої, учасники справи, зобов`язані виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

З огляду на зазначене, суд покладає на позивача обов`язок надати суду в двох примірниках нотаріально засвідчений переклад на словацьку мову наступних документів: прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів; підтвердження; короткий виклад документа, що підлягає врученню; цієї ухвали та позовної заяви.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

З урахуванням необхідності отримання судом відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 181, 228, 229, 234-235, 365, 367 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити провадження у справі за поданою позовною заявою.

2. Розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

3. Призначити проведення підготовчого засідання на 21.10.2026 о 14:00.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Київської області (м.Київ, вул. С.Петлюри, 16/108).

Участь у підготовчому засіданні учасників справи не є обов`язковою.

4. Встановити строки для подання:

відповідачу - відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а також доказів направлення відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи - двадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

5. Роз`яснити учасникам справи, що:

докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подала, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї;

копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи; суд не бере до уваги докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними;

докази, які раніше не додані до позовної заяви чи відзиву на неї, якщо інше не передбачено ГПК України, подаються через канцелярію суду або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи;

клопотання про витребування доказів судом надається у строки, визначені в ч.2, 3 ст.80, ст.81 ГПК України;

письмові докази відповідно до ч.2 ст.91 ГПК України подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

клопотання про продовження встановленого судом процесуального строку, в силу ч.2 ст.119 ГПК України, подається до закінчення такого строку.

6. Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи в силу ч.2 ст.178 ГПК України, а у разі ненадання копії відзиву на позов іншому учаснику справи постановити ухвалу про стягнення штрафу відповідно до п.4 ч.1 ст.135 ГПК України.

7. Зобов`язати позивача протягом 10 днів з дня отримання ухвали з додатками надати у двох примірниках нотаріально засвідчений переклад на словацьку мову наступних документів: прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів; підтвердження; короткий виклад документа, що підлягає врученню; цієї ухвали та позовної заяви.

8. Звернутися до компетентного органу Словацької Республіки з проханням про вручення відповідачу документів, необхідних для розгляду справи.

9. Провадження у справі зупинити до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів.

10. Повідомити, що у суду наявна технічна можливість проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

11. Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо.

Інформацію по справі сторони можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/).

Суддя А.Р. Ейвазова