УХВАЛА

01 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/14613/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець"

на рішення Господарського суду міста Києва (Грєхова О.А.)

від 08.12.2025

та на постанову Північного апеляційного господарського суду (Андрієнко В.В., Буравльов С.І., Шапран В.В.)

від 05.02.2026 (повний текст складений 03.03.2026)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Теофіпольська енергетична компанія"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 227 382 682,35 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Теофіпольська енергетична компанія» (далі Позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі Відповідач, Скаржник) про стягнення 227 382 682,35 грн.

2. Позов обґрунтований порушенням Відповідачем зобов`язань за Договором № 14470/01 від 30.11.2017 в частині здійснення розрахунків.

3. Господарський суд міста Києва рішенням від 08.12.2025 позов задовольнив частково. Стягнув з Відповідача на користь Позивача заборгованість у розмірі 33 420 037,95 грн, інфляційні втрати в розмірі 340 242,55 грн, 3% річних у розмірі 79 186,21 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 126176,95 грн. Провадження у справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 31 049 466,46 грн закрив, у іншій частині позову відмовив.

4. Північний апеляційний господарський суд постановою від 05.02.2026 апеляційну скаргу Позивача залишив без задоволення. Апеляційну скаргу Відповідача задовольнив частково, рішення скасував частково, стягнув з Відповідача на користь Позивача заборгованість у розмірі 165 707 355,21, з яких: 139 729 382,85 грн - сума основного боргу; 6 703 037,02 грн - сума 3% річних; 19 274 935,34 грн - сума інфляційних втрат, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 847 840,00 грн. Провадження у справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 61 585 327,01 грн закрив. Стягнув з Відповідача на користь Позивача витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 271 760,00 грн.

5. 10 березня 2026 року Відповідач (Скаржник), із використанням підсистеми "Електронний суд", звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить:

- зупинити виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2026 та рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 у справі №910/14613/24;

- скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2026 в частині скасування рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 в частині збільшення суми заборгованості та залишити у цій частині без змін рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 у справі № 910/14613/24;

- скасувати Рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2026 у справі №910/14613/24 в частині стягнення з Відповідача 33 420 037,95 грн основного боргу, 340 242,55 грн інфляційних втрат та 79 186,21 грн 3% річних, та ухвалити у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю;

- судові витрати покласти на Позивача.

6. Підставами касаційного оскарження Скаржник зазначає пункти 1, 3, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

7. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України Скаржник зазначив, що судом апеляційної інстанції застосовано норми права без урахування висновків Верховного Суду, а саме:

- статті 13, 73, 76-79, 80, 86 ГПК України без урахування висновків Верховного суду, викладених у постановах Верховного Суду від 05.04.2018 у справі №910/9004/13, від 19.04.2018 у справі №905/1198/17, від 05.03.2019 у справі №910/1389/19, від 04.12.2019 у справі №916/1727/17, від 06.07.2022 у справі №910/6210/20, від 23.09.2021 у справі №910/866/20, від 21.12.2020 у справі №916/499/20, від 05.09.2023 у справі №917/1283/21, від 04.12.2025 у справі №910/5946/25, від 12.11.2025 у справі №922/383/25 (щодо правової природи акта звірки взаєморозрахунків), а також у постановах від 04.06.2019 у справі №916/190/18, від 17.12.2024 у справі №910/20091/23, від 26.11.2024 у справі №910/15342/23, від 19.02.2025 у справі №903/468/24, від 28.01.2019 у справі №922/3782/17, від 05.03.2019 у справі №910/1389/18, від 14.02.2019 у справі №922/1019/18, від 22.11.2023 у справі №904/464/23 (щодо необхідності дослідження доказів у справі, зокрема розрахунку/контррозрахунку 3% річних та інфляційних втрат);

- пункт 10.4 (у редакції, чинній до 25.01.2024 ) та пункт 11.4 (у редакції, чинній з 26.01.2024) щодо Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) 26.04.2019 №641, у взаємозв`язку зі статтями 350, 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), без урахування висновків, викладених у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.04.2023 у справі №910/15867/21 та від 21.06.2024 у справі №910/4439/23 (щодо строків виконання зобов`язань гарантованого покупця перед виробниками за "зеленим" тарифом та правових наслідків їх порушення).

8. На обґрунтування підстави касаційного оскарження пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України, Скаржник зазначив, що наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування підпункту 11 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 (у редакції постанови від 01.06.2025) щодо права на зменшення рівня розрахунків в контексті фактичних обставин цієї справи та висновків місцевого суду.

9. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження пункту 4 частини 2 статті 287 ГПК України, Скаржник зазначив, що апеляційним судом порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи: зокрема, не було з`ясовано обставини, пов`язані з правильністю здійснення Позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, не досліджено зібрані у справі докази, у тому числі докази, на яких цей розрахунок ґрунтується (у тому числі вихідні дні, періоди нарахування, методику розрахунку).

10. Також Скаржник зазначив, що стягнення коштів у примусовому порядку зумовить понесення значних додаткових витрат (кошти виконавчого провадження), повернути які буде фактично неможливо, адже передбачений ГПК України процесуальний механізм повороту виконання рішення не застосовний до повернення витрат виконавчого провадження. Відтак з метою запобігання невідворотним негативним наслідкам, які можуть виникнути з огляду на виконання оскаржуваних рішень, які набрали законної сили, Скаржник просить зупинити їх виконання. Однак, в матеріалах касаційної скарги відсутні обґрунтовані доводи.

11. Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 294 ГПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.

12. Частиною 1 статті 332 ГПК України визначено, що суд за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

13. Відповідно до сформованої судової практики, суд при вирішенні питання про зупинення виконання (дії) рішення враховує такі обставини: ймовірності утруднення повторного розгляду справи або неможливість здійснення повороту виконання рішення внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки, негайне виконання може завдати значної шкоди (призвести до знищення майна, втрати репутації) або призвести до інших негативних наслідків, які не можна буде виправити. Таке питання вирішується за заявою учасника справи або за ініціативою суду з урахуванням конкретних обставин справи.

14. Зупинення виконання (дії) рішення є винятковим заходом і має застосовуватися лише у випадках, коли це дійсно необхідно для запобігання негативним наслідкам, які не можна буде виправити в майбутньому, або буде неможливим поворот виконання судового рішення у разі його скасування.

15. Враховуючи викладене та з огляду на те, що у заяві Скаржника про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2026 року у справі № 910/14613/24 до закінчення розгляду справи в суді касаційної інстанції відсутні обґрунтовані доводи, що дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, а також відсутні докази вчинення дій з виконання оскаржуваного судового рішення, враховуючи положення статті 129 Конституції України, якою визначено одну із засад судочинства - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, Суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви Скаржника слід відмовити.

16. За приписами частин першої, четвертої статті 294 ГПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій повідомляється про дату, час і місце розгляду скарги, а також про витребування матеріалів справи.

17. Враховуючи обґрунтування Скаржником підстав касаційного оскарження, передбачених підпунктами 1, 3, 4 частини 2 статті 287 ГПК України, Суд дійшов висновку, що матеріали касаційної скарги є достатніми для відкриття касаційного провадження на підставі цих пунктів. При цьому доводи касаційної скарги по суті будуть розглянуті Судом під час касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287 291, 294 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити касаційне провадження у справі № 910/14613/24 за касаційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2026.

2. Здійснити перегляд оскаржуваних судових рішень у судовому засіданні 05 травня 2026 року о 14:20 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 2 (кабінет №209).

3. Встановити Позивачу строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 17 квітня 2026 року.

4. Відмовити Державному підприємству "Гарантований покупець" в задоволенні заяви про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2026 року у справі № 910/14613/24.

5. Витребувати з Господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/14613/24.

6. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://supreme.court.gov.ua/supreme/.

7. Довести до відома учасників справи, що їхня явка в судове засідання є необов`язковою. Верховний Суд також роз`яснює про право сторін подати заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також про їхнє право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку статті 197 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча Г. Вронська

Судді Н. Губенко

І. Кондратова