УХВАЛА

м. Київ

26.03.2026Справа № 910/3039/26

Суддя Привалов А.І., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання"

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 10 616,32 грн заборгованості

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва 19.03.2026 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованості за договором про постачання електричної енергії від 01.01.2019 року у сумі 10616,32 грн.

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, наказного провадження (частини 1, 2, 4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)).

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ ГПК України.

Так, статтею 147 ГПК України унормовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 148 ГПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Частиною 2 статті 154 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Господарським судом міста Києва за допомогою комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» установлено, що ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" вже зверталося з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованості за договором про постачання електричної енергії від 01.01.2019 року у сумі 10616,32 грн.

06.01.2026 Господарським судом міста Києва видано судовий наказ у справі №910/16606/25 про стягнення з Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" заборгованості за договором про постачання електричної енергії від 01.01.2019 року у сумі 10 616,32 грн.

Ухвалою Господарським судом міста Києва від 20.01.2026 за заявою боржника скасовано судовий наказ Господарського суду міста Києва у справі № 910/16606/25 від 06.01.2026. Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання", що воно не позбавлене права звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України не передбачено право заявника повторно звертатися з заявою про видачу судового наказу з тих самих підстав, до того ж самого боржника, якщо такий наказ було скасовано судом.

Як зазначено в ухвалі суду від 20.01.2026, заявник може тільки звернутися з позовною заявою в порядку із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 152 ГПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 12, 147, 148, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованості за договором про постачання електричної енергії від 01.01.2019 року у сумі 10616,32 грн.

2. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 26.03.2026.

Суддя А.І. Привалов