ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 рокум. ОдесаСправа № 915/602/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Алієва К.О.

за участю представників учасників справи:

від Акціонерного товариства "Миколаївобленерго":Ярославський Ю.В.,

від Комунального підприємства Первомайської міської ради "Первомайське управління водопровідно-каналізаційного підприємства": не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі

апеляційну скаргу Комунального підприємства Первомайської міської ради "Первомайське управління водопровідно-каналізаційного підприємства"

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.10.2025 року, суддя в І інстанції Коваль C.М., повний текст якого складено 12.11.2025, м. Миколаїв

у справі №915/602/25

за позовом: Акціонерного товариства "Миколаївобленерго"

до відповідача: Комунального підприємства Первомайської міської ради "Первомайське управління водопровідно-каналізаційного підприємства"

про стягнення за договором постачання електричної енергії від 16.07.2019 №56/1737 грошових коштів у сумі 2 298 486,64 грн

ВСТАНОВИВ

У квітні 2025 року Акціонерне товариство Миколаївобленерго звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Комунального підприємства Первомайської міської ради Первомайське управління водопровідно-каналізаційного підприємства (далі-Управління) про стягнення заборгованості у загальній сумі 2 298 486,64 грн, з яких 2 084 171,09 грн - за надання послуг з розподілу електричної енергії, 140 742,03 грн. - за надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, 11 339,82 грн 3% річних, 62 233,70 грн - пеня.

Позов обгрунтований фактом неналежного виконання КП Первомайськ водоканал грошових зобов`язань за укладеним між АТ Миколаївобленерго та КП Первомайськ водоканал договором про постачання електричної енергії від 16.07.2019 №56/1737 в частині оплати за надані послуги у період жовтень грудень 2023, внаслідок чого виник борг, який позивач просить стягнути з Управління (поручителя), згідно умов укладеного з АТ Миколаївобленерго та КП Первомайськ водоканал договору поруки від 02.02.2024 № 56/1737-п, згідно якого відповідач поручився відповідати за виконання КП Первомайськ водоканал зобов`язань за договором постачання.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.10.2025 у справі №915/602/25 позов Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" задоволено повністю.

Стягнуто з Комунального підприємства Первомайської міської ради "Первомайське управління водопровідно-каналізаційного підприємства" на користь Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" грошові кошти у сумі 2295486 грн. 64 коп. (2081171 грн. 09 коп. - за надання послуг з розподілу електричної енергії; 140742 грн. 03 коп. - за надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії; 11339 грн. 82 коп. - три проценти річних; 62233 грн. 70 коп. - пеня), а також грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 27581 грн. 84 коп.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених вимог.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від Комунального підприємства Первомайської міської ради "Первомайське управління водопровідно-каналізаційного підприємства" надійшла апеляційна скарга, в якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.10.2025 року у справі № 915/602/25 за позовом Акціонерного товариства Миколаївобленерго до Комунального підприємства Первомайської міської ради Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства про стягнення за договором постачання електричної енергії грошових коштів в сумі 2295486,64 грн та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову Акціонерному товариству Миколаївобленерго відмовити в повному обсязі.

Скаржник вважає, що порука є строковим зобов`язанням і припиняється після закінчення строку її дії або у разі непред`явлення кредитором вимоги до поручителя у встановлений законом строк. Апелянт зазначає, що строк поруки має преклюзивний характер, після його спливу право кредитора на звернення з вимогами до поручителя припиняється і не може бути поновлене. На цій підставі апелянт стверджує, що порука за договором від 02.02.2024 №56/1737-п припинилася після закінчення строку дії договору - 31.12.2024.

Крім того, апелянт вказує на безпідставну відмову суду першої інстанції у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі як співвідповідача КП «Первомайськводоканал», яке є основним боржником за зобов`язанням, що, на думку скаржника, суперечить вимогам ст. 555 ЦК України та ст. 48 ГПК України. У зв`язку з цим апелянт просить скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог.

Позивач у відзиві заперечує доводи апеляційної скарги щодо припинення поруки, зазначаючи, що 02.02.2024 між АТ «Миколаївобленерго», КП «Первомайськводоканал» та КП ПМР «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства» укладено договір поруки №56/1737-п, за яким відповідач поручився за виконання боржником зобов`язань з оплати заборгованості за послуги розподілу електроенергії та перетікань реактивної електричної енергії, а також штрафних санкцій. Відповідно до умов договору поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, як солідарний боржник.

Позивач зазначає, що відповідач у 2024 2025 роках продовжував здійснювати платежі на виконання договору поруки, що підтверджується платіжними інструкціями, у яких прямо зазначено призначення платежу за цим договором. На думку позивача, такі дії свідчать про визнання відповідачем своїх зобов`язань за договором та спростовують доводи про припинення поруки.

Крім того, позивач вказує, що поручитель і боржник відповідно до статей 553 554 ЦК України є солідарними боржниками, а тому кредитор має право вимагати виконання зобов`язання як від боржника, так і від поручителя.

Щодо доводів апеляції про необхідність залучення КП «Первомайськводоканал» як співвідповідача, позивач зазначає, що стосовно цього підприємства відкрито провадження у справі про банкрутство №915/28/24, його визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. У зв`язку з цим вимоги кредиторів до такого боржника підлягають розгляду виключно в межах справи про банкрутство, а подання окремого позову до нього суперечило б положенням Кодексу України з процедур банкрутства. При цьому наявність у справі про банкрутство вимог кредитора до основного боржника не припиняє грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права звернутися з вимогою до поручителя.

З огляду на викладене позивач вважає правомірною відмову суду першої інстанції у залученні боржника як співвідповідача та зазначає, що реалізує право на судовий захист шляхом пред`явлення вимог саме до поручителя. На переконання позивача, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги - безпідставними.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду на 24.03.2026 об 11:30.

В судовому засіданні 24.03.2026 брав участь представник позивача.

Відповідач участі не брав, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України, оскільки неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути вказану апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи, яких достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на виконання укладеного між АТ Миколаївобленерго і Комунальним підприємством (КП) Первомайськводоканал Первомайської міської ради договору про надання послуг з розподілу електричної енергії від 16.07.2019 № 56/1737 та договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії від 16.07.2019 № 56/1737 протягом жовтня-листопада 2023 року, здійснено розподіл електричної енергії та поставлено Комунальному підприємству Первомайськводоканал Первомайської міської ради, а останнім отримано послуги з розподілу електричної енергії та спожито електроенергію на загальну суму 2514506 грн. 46 коп., з яких 171 612 грн. 32 коп. за послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії; 2342894 грн. 14 коп. за послуги з розподілу електричної енергії; а також здійснено нарахування 3% річних у сумі 21057 грн. 41 коп.; пені у сумі 79581 грн. 58 коп.

Викладене підтверджується, зокрема, складеними відповідачами актами про приймання передавання послуг за жовтень листопад 2023; виставленими АТ Миколаївобленерго рахунками на оплату вартості послуг та реактивної енергії за жовтень-листопад 2023, котрі отримані відповідачами без застережень.

Згідно поданих позивачем витягу з банківської картки, платіжних інструкцій та розрахунків КП Первомайськводоканал Первомайської міської ради за надання послуг з розподілу електричної енергії і за перетікання реактивної електроенергії КП Первомайськводоканал Первомайської міської ради несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювало відповідні платежі по рахункам позивача, у зв`язку з чим станом на 02.02.2023 заборгованість КП Первомайськводоканал Первомайської міської ради становила 2084171 грн. 09 коп. та 140742 грн. 03 коп. відповідно.

Між АТ Миколаївобленерго, з одної сторони, та Управління і КП Первомайськводоканал Первомайської міської ради, з другої сторони, укладено договір поруки 02.02.2024 № 56/1737-п.

Згідно з п. 1.1 цього договору Управління поручився перед позивачем за виконання КП Первомайськводоканал Первомайської міської ради обов`язку щодо оплаті заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії та забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, яка виникла за період з 01.10.2023 по 01.12.2023 згідно укладеного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 16.07.2019 № 56/1737 у сумі 2 205 671 грн. 09 коп., та договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії від 16.07.2019 № 56/1737 у сумі 140742 грн. 03 коп., а також штрафних санкцій: пені на суму 62 233 грн. 70 коп. та 3 % річних у сумі 11339 грн. 82 коп. за період з лютого 2021 по лютий 2022.

Відповідно до п.1.2 договору поруки строк виконання забезпеченого зобов`язання: до 31.12.2024.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення (невиконання чи неналежне виконання) забезпеченого зобов`язання боржником у розмірі, передбаченому п. 1.1 цього договору шляхом перерахування грошових коштів на рахунок кредитора в порядку, визначеному п. 1.4 Договору.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату забезпеченого зобов`язання та неустойки (п.п. 1.3, 2.2 договору поруки).

Згідно п.5.1. порука за даним договором припиняється з припинення забезпеченого зобов`язання, а також у разі зміни забезпеченого зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до п.5.2. договору порука за даним договором припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

Пунктом 5.3. договору передбачено, що порука за даним договором припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Згідноп.5.4. договору порука припиняється після закінчення строку, встановленого в цьому договорі.

У відповідності до пункту 7.1. договору - договір поруки діє до 31.12.2024.

В період з 03.04.2024 по 19.03.2025 від Поручителя в якості виконання Забезпеченого зобов`язання за Договором поруки надійшло 121 500,00 грн. (за надані послуги з розподілу електричної енергії у жовтні 2023 року згідно з рахунком №56/1737/10/1 від 04.11.2023).

Залишок заборгованості (з урахуванням здійснених платежів) складає 835 552,39 грн. (копія розрахунку додається). Документ сформований в системі «Електронний суд» 17.04.2025 3 В свою чергу рахунок № 56/1737/11/1 від 01.12.2023 (за надані послуги з розподілу електричної енергії у листопаді 2023 року) Поручителем не сплачувався. Залишок заборгованості складає 1 248 618,70 грн.

Станом на 21.03.2025 заборгованість КП «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради перед АТ «Миколаївобленерго» за надання послуг з розподілу електричної енергії становить 2 084 171,09 грн., Поручителем в рамках договору поруки не сплачена.

В період з 03.04.2024 по 19.03.2025 від Поручителя не надходили кошти в якості виконання Забезпеченого зобов`язання за Договором поруки (за надані послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії у жовтні 2023 року згідно з рахунком №56/1737/10/1 від 04.11.2023).

Залишок заборгованості (з урахуванням платежів, здійснених до укладення договору поруки) складає 56 090,47 грн.

В свою чергу рахунок № 56/1737/11/1 від 01.12.2023 (за надані послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії у листопаді 2023 року) Поручителем не сплачувався. Залишок заборгованості складає 84 651,56 грн.

Станом на 21.03.2025 заборгованість КП «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради перед АТ «Миколаївобленерго» за надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії становить 140 742,03 грн, Поручителем в рамках договору поруки не сплачена

За систематичне порушення умов укладених договорів Боржнику нараховані штрафні санкції, які увійшли до обсягу Забезпеченого зобов`язання: пеня на загальну суму 62 233,70 грн.; три проценти річних на суму 11339,82 грн.

Вказані кошти Поручителем в рамках Договору поруки станом на 21.03.2025 не сплачені.

Отже, станом на 21.03.2025 невиконане Забезпечене зобов`язання Поручителя по Договору поруки № 56/1737-п перед АТ «Миколаївобленерго» складає 2 298 486,64 грн. (2 084 171,09 грн. - за надання послуг з розподілу електричної енергії, 140 742,03 грн. - за надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, 11 339,82 грн. три проценти річних, 62 233,70 грн. - пеня), що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 202 вказаного Кодексу правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно зі статтею 509 вказаного Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

За змістом частини 1 статті 530 вказаного Кодексу якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно з статтею 553 зазначеного Кодексу за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

За змістом частин 1, 2 статі 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частини 1 статті 541 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, установлених договором або законом, зокрема в разі неподільності предмета зобов`язання.

Статтею 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до частин 1, 4 статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

У пункті 117 постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03.06.2024 у справі № 161/8822/19 зазначено, що строк, передбачений частиною 4 статті 559 Цивільного кодексу України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові у позові. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Тому, враховуючи припинення права кредитора вимагати у поручителя виконання забезпеченого порукою зобов`язання зі спливом визначеного договором або законом строку, застосоване у другому реченні частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України словосполучення "пред`явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Вказане не позбавляє кредитора можливості пред`явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду лише протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 2-1169/11 (провадження № 14-265цс18, пункт 62), від 19.06.2019 у справі № 523/8249/14-ц (провадження № 14-70цс19,пункт 76), від 03.07.2019 у справі № 1519/2-3165/11 (провадження № 14-219цс19, пункт 59), а також постанова Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15).

Колегія суддів зазначає, що правовідносини сторін у даній справі виникли з договору поруки №56/1737-п від 02.02.2024, укладеного між Акціонерним товариством «Миколаївобленерго» (кредитор), Комунальним підприємством «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради (боржник) та Комунальним підприємством Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства» (поручитель).

Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору поручитель поручився перед кредитором за виконання боржником обов`язку щодо сплати заборгованості за договорами про надання послуг з розподілу електричної енергії та забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, а також за сплату передбачених такими договорами штрафних санкцій.

Згідно з п. 1.3 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, неустойки та інших платежів, передбачених основним зобов`язанням.

Аналогічні положення містяться у п. 2.2 договору, відповідно до якого у разі порушення боржником забезпеченого зобов`язання поручитель і боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 1.2 договору поруки строк виконання забезпеченого зобов`язання визначено сторонами до 31.12.2024.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на припинення поруки у зв`язку із закінченням строку дії договору поруки, передбаченого п. 7.1 договору, та вважає, що після 31.12.2024 кредитор втратив право пред`являти вимоги до поручителя.

Колегія суддів відхиляє такі аргументи апелянта, з огляду на наступне.

Частиною четвертою статті 559 Цивільного кодексу України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки.

Разом з тим цією ж нормою визначено, що у разі якщо строк поруки договором не встановлений, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя.

З аналізу змісту договору поруки №56/1737-п вбачається, що сторонами визначено строк виконання забезпеченого зобов`язання (п. 1.2 договору), однак сам по собі факт зазначення строку виконання основного зобов`язання не свідчить про встановлення сторонами преклюзивного строку для звернення кредитора з вимогою до поручителя.

Визначення строку виконання основного зобов`язання має значення для визначення моменту, з якого кредитор набуває право вимагати належного виконання як від боржника, так і від поручителя.

Відповідно до змісту ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.

Отже, саме з моменту настання строку виконання основного зобов`язання кредитор набуває право вимагати його виконання, у тому числі шляхом звернення до поручителя.

Таким чином, у даному випадку строк виконання основного зобов`язання настав 31.12.2024, а відтак саме з цієї дати у кредитора виникло право на звернення до поручителя з вимогою про виконання забезпеченого порукою зобов`язання.

З матеріалів справи встановлено, що з позовом до поручителя Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» звернулося у квітні 2025 року, тобто після настання строку виконання основного зобов`язання, але в межах трирічного строку, визначеного частиною четвертою статті 559 Цивільного кодексу України для пред`явлення вимог до поручителя.

При цьому колегія суддів враховує, що положення п. 7.1 договору, відповідно до яких договір діє до 31.12.2024, не можуть тлумачитися як такі, що встановлюють скорочений преклюзивний строк для звернення кредитора з вимогою до поручителя, оскільки такі умови мають оцінюватися у системному зв`язку з положеннями п. 1.2 договору щодо строку виконання основного зобов`язання та з нормами цивільного законодавства, які регулюють правову природу поруки.

Згідно п.5.1. порука за даним договором припиняється з припинення забезпеченого зобов`язання, а також у разі зміни забезпеченого зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Сам по собі факт закінчення строку дії договору не припиняє відповідальності сторін за порушення зобов`язань, що виникли під час дії договору, що прямо узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, відповідно до якої закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Отже, з урахуванням того, що строк виконання основного зобов`язання настав 31.12.2024, а позивач звернувся до суду з даним позовом у квітні 2025 року, колегія суддів дійшла висновку, що право кредитора на пред`явлення вимоги до поручителя реалізовано у межах передбаченого законом трирічного строку.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про припинення поруки у зв`язку із закінченням строку дії договору поруки є безпідставними, оскільки матеріалами справи підтверджується, що вимоги до поручителя заявлено у межах строку, визначеного законом.

Відтак порука за договором поруки №56/1737-п від 02.02.2024 є чинною та не припиненою, а поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором за невиконання боржником забезпеченого зобов`язання.

Крім того, факт чинності поруки підтверджується поведінкою самого Відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, протягом 2024 2025 років Управління здійснювало платежі на користь АТ «Миколаївобленерго» з чітким зазначенням у платіжних інструкціях призначення платежу: «на виконання договору поруки № 56/1737-п».

Судова колегія наголошує про відсутність доказів виконання відповідачем відповідного договору поруки.

Щодо визначеного позивачем розрахунку розміру боргу відповідач не заперечує, контррозрахунку останнім не надано.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у сумі 2295486 грн. 64 коп. (2081171 грн. 09 коп. - за надання послуг з розподілу електричної енергії; 140742 грн. 03 коп. - за надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії; 11339 грн. 82 коп. - три проценти річних; 62233 грн. 70 коп. - пеня), а також грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 27581 грн. 84 коп.

Доводи скаржника про незалучення за його клопотанням співвідповідача судова колегія відхиляє.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Після спливу строків, зазначених в частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача.

Отже, право заявляти клопотання про залучення співвідповідача у справі належить виключно позивачу; іншим учасникам справи такого права не надано, крім того, суд не має права залучати до участі у справі співвідповідача з власної ініціативи.

Визначення складу сторін спору, а саме складу відповідачів, підстав позову та вимог щодо кожного з них, належить до права саме позивача та є однією зі складових принципу диспозитивності розгляду спору в господарському суді, а тому відповідач не має права клопотати про зміну складу відповідачів чи залучення інших відповідачів.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням того, що наведені в апеляційній скарзі порушення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.10.2025 у справі №915/602/25.

За таких обставин, апеляційна скарга на рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.10.2025 у справі №915/602/25 задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення суду першої інстанції у даній справі залишається без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Первомайської міської ради "Первомайське управління водопровідно-каналізаційного підприємства" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.10.2025 у справі №915/602/25 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.10.2025 у справі №915/602/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 26.03.2026.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Судді: Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська