РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.03.2026Справа № 910/136/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участю секретаря судового засідання Вілінської О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший трубний завод" (04074,вул. Резервна, буд. 8А,м. Київ, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕРМОМОНТАЖ-ЕНЕРГО" (02002, вул. Євгена Сверстюка, буд.23, кім.723,м. Київ, )

про стягнення коштів у розмірі 6 489 261,64 грн.,

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший трубний завод" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕРМОМОНТАЖ-ЕНЕРГО" (далі - відповідач) про стягнення коштів у розмірі 6 489 261,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором поставки №023 від 26.06.2025 відповідач в обумовлений строк не здійснив повну та своєчасну оплату поставленого товару, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 5 747 674,79 грн, а також обов`язок сплатити на користь позивача 594 491,20 грн. пені, 57 531,41 грн 3% річних та 89 564,24 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2026 суддя Ягічева Н.І. відкрила провадження по справі та призначила підготовче засідання на 03.02.2026.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2026 відкладено розгляд справи до 24.02.2026.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 закрито підготовче провадження розгляд справи по суті призначено на 24.03.2026.

Ухвалою від 24.03.2026 призначено розгляд справи на 31.03.2026, в зв`язку з затяжною повітряною тривогою.

В судовому засіданні 31.03.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача в судове засідання не з`явися про розгляд справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 31.03.2026 було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26.06.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕРШИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД», як Постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕЦТЕРМОМОНТАЖ-ЕНЕРГО», як Покупцем, було укладено договір поставки №023 (надалі - Договір).

За умовами п. 1.1 Договору, Постачальник взяв на себе зобов`язання в термін та на умовах, визначених цим Договором поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар в термін та на умовах, визначених цим Договором. Перелік, кількість та ціна за одиницю Товару визначена в Специфікації (Додаток №1), яка є невід`ємною його частиною цього Договору (п. 1.2 Договору). Поставка Товару здійснюється згідно міжнародних правил "ІНКОТЕРМС-2020р" на об`єкт покупця адресою: м. Миколаїв-Одеса (п. 4.2. Договору).

Згідно до п. 4.3 Договору поставка товару проводиться партіями на підставі заявки Покупця.

Загальна ціна Договору з ПДВ становить: 6 645 333,86 (шість мільйонів шістсот сорок п`ять тисяч триста тридцять три) грн. 86 коп., в т.ч. ПДВ - 1 107 555,00 (один мільйон сто сім тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. (п. 3.1 Договору).

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що оплата за Товар здійснюється Покупцем у 100% розмірі не пізніше ніж протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з дати поставки товару.

Пунктом 7.1. Договору регламентовано, що Сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором згідно чинного Законодавства України. При порушенні строків оплати товару, встановлених в п. 5.1. Договору, ПОКУПЕЦЬ сплачує на користь ПОСТАЧАЛЬНИКА пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого товару за кожен день прострочки платежу (п. 7.5 Договору).

Пунктом 9.1 Договору визначено, що останній набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2025 року. Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від виконання тих зобов`язань, що лишилися невиконаними.

Положеннями п. 9.15 Договору визначено, що в усіх інших випадках, не обумовлених даним Договором Сторони керуються чинним законодавством України (п. 9.15 Договору).

На виконання умов Договору Постачальником було поставлено, а Покупцем прийнято товар, що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін видатковими накладними на загальну суму 6 647 674,79 грн. 79 коп., а саме:

- Видаткова накладна №ТІ-997Н (ТЗ-0000705) від 10.07.2025 року на суму 4500,00 грн.;

- Видаткова накладна №СТІ-997 (ТЗ-0000704) від 10.07.2025 року на суму 1377627,10 грн.;

- Видаткова накладна №ТІ-997нн (ТЗ-0000736) від 16.07.2025 року на суму 12272,64 грн.; Видаткова накладна №сТІ-997/3 (ТЗ-0000735) від 16.07.2025 року на суму 1202474,56 грн.;

- Видаткова накладна №СТІ-997/3 (ТЗ-0000760) від 22.07.2025 року на суму 1613249,78 грн.;

- Видаткова накладна №ТІ-997нн (ТЗ-0000788) від 29.07.2025 року на суму 21800,04 грн.;

- Видаткова накладна №сТІ-997/4 (ТЗ-000787) від 29.07.2025 року на суму 1078184,71 грн.;

- Видаткова накладна №СТІ-997/6 (ТЗ-0000819) від 04.08.2025 року на суму 267513,19 грн.;

- Видаткова накладна №сТІ-997/7 (ТЗ-0000840) від 06.08.2025 року на суму 401269,79 грн.;

- Видаткова накладна №сТІ-997/8 (ТЗ-0000848) від 07.08.2025 року на суму 133756,60 грн.;

- Видаткова накладна №сТІ-997/9 (ТЗ-0000864) від 11.08.2025 року на суму 535026,38 грн.;

Судом встановлено, товар було прийнято без зауважень щодо кількості та якості, про що свідчать підпис та відтиск печатки відповідача.

Позивач зазначає, покупцем було неналежним чином виконано взяті на себе договірні зобов`язання, визначені п. 5.1 Договору, щодо проведення розрахунків за поставлений товар, які мали бути здійснені: у 100% розмірі не пізніше ніж протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з дати поставки товару.

Покупець за поставлений товар розрахувався частково в розмірі 900 000,00 грн. 00 коп., що підтверджується виписками із поточного рахунку ТОВ «ПЕРШИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД».

Таким чином, у Покупця наявна заборгованість за поставлений товар у розмірі 5 747 674,79 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Суд встановив факт поставки позивачем товару за Договором загальною вартістю 5 747 674,79 грн, про що свідчить наявна в матеріалах справи видаткова накладна, та факт прийняття товару відповідачем, що підтверджується підписом його представника та відтиском печатки відповідача у вказаній накладній.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

За приписами частин 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приймаючи до уваги умови укладеного сторонами договору, суд приходить до висновку, що строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань є таким, що настав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на викладене, оскільки невиконання грошового зобов`язання відповідачем за Договором підтверджується матеріалами справи, доказів сплати боргу відповідач не надав, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 5 747 674,79 грн визнається судом обґрунтованою.

Позивач за прострочення строків оплати за поставлений товар, керуючись пунктом 7.5 договору нарахував та просить стягнути з відповідача 594 491,20 грн. пені.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Так, відповідно до положення п. 7.5 Договору, при порушенні строків оплати товару, встановлених п. 5.1 Договору, Покупець повинен сплатити на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого Товару, за кожен день прострочки платежу.

Здійснивши перерахунок пені, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов`язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню повністю у розмірі 594 491,20 грн.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 89564,24 грн. інфляційних втрат та 57 351,41 грн. 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов`язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю, а саме, у розмірі 57 531,41 грн. та 89 564,24 грн. відповідно за визначений позивачем період.

Як встановлено судом, відповідач жодного доказу на спростування доводів позивача, або доказів, які б свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлені до стягнення кошти, суду не надав.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 74, 76-80, 86, 129, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦТЕРМОМОНТАЖ-ЕНЕРГО» (02002, вул. Євгена Сверстюка, буд.23, кім.723,м. Київ, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРШИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД» (04074,вул. Резервна, буд. 8А,м. Київ, ) 5 747 674 (п`ять мільйонів сімсот сорок сім тисяч шістсот сімдесят чотири) грн 79 коп. - заборгованості за поставлений товар, 594 491 (п`ятсот дев`яносто чотири тисячі чотириста дев`яносто одну) грн 20 коп. - пені, 57 531 (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот тридцять одну) грн 41 коп. - 3% річних, 89 564 (вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят чотири) грн 24 коп. - інфляційних втрат та 77 871 (сімдесят сім тисяч вісімсот сімдесят одну) грн 14 коп судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 31.03.2026.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА