УХВАЛА

м. Київ

24.03.2026Справа № 910/14461/24

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Геос-УКБ" (м. Київ)

про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 у справі №910/14461/24,

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехнік Плюс" (місто Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Геос-УКБ" (місто Київ)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна Транслайн" (місто Київ)

про стягнення 2 041 531,77 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Салацька О.В.

Представники учасників судового процесу:

Від ТОВ "Геос-УКБ" (заявника): Олексієнко Т.В.

Від ТОВ "Україна Транслайн": Хміль В.М.

Від третьої особи: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецтехнік Плюс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Геос-УКБ" про стягнення 2 041 531,77 грн, з яких: 1 301 550,00 грн заборгованості за договором №15/11/21, укладеного 15.11.2021 між ТОВ "Україна Транслайн" та ТОВ "Геос-УКБ", 222 579,84 грн неустойки, 103 981,36 грн інфляційних втрат та 412 420,57 грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Геос-УКБ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехнік Плюс" 1 301 550 (один мільйон триста одну тисячу п`ятсот п`ятдесят) грн 00 коп. заборгованості, 222 579 (двісті двадцять дві тисячі п`ятсот сімдесят дев`ять) грн 84 коп. пені, 103 981 (сто три тисячі дев`ятсот вісімдесят одну) грн 36 коп. інфляційних втрат, 412 420 (чотириста дванадцять тисяч чотириста двадцять) грн 57 коп. 3% річних та 24 498 (двадцять чотири тисячі чотириста дев`яносто вісім) грн 38 коп. судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 у справі № 910/14461/24 залишено без змін.

27.02.2025 Господарським судом міста Києва на виконання рішення від 13.11.2025 видано відповідний наказ.

16.03.2026 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Геос-УКБ" про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 у справі №910/14461/24.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2026 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Геос-УКБ" про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 у справі №910/14461/24, призначено в судовому засіданні на 24.03.2026.

20.03.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Геос-УКБ" надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

24.03.2026 Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецтехнік Плюс" подано пояснення на заяву про розстрочення виконання рішення суду, в яких позивач заперечує проти задоволення означеної заяви.

У судовому засіданні 24.03.2026 представник відповідача підтримав заяву про розстрочення судового рішення. Представник позивача проти задоволення означеної заяви заперечив.

Розглянувши матеріали заяви, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

За частинами 1, 3 статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 5 статті 331 ГПК України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК України).

За приписами статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини та громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Аналогічна правова позиція була висловлена Конституційним Судом України у рішеннях від 13.12.2012 у справі № 18-рп/2012, від 25.04.2012 у справі № 11-рп/2012 та від 30.06.2009 у справі № 16-рп/2009.

За частинами 1, 3 статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання..

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вищенаведеними нормами встановлено, що розстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Відповідач у поданій заяві повідомляє про сплату позивачу 04.03.2026 платіжною інструкцією. №1279 150 000,00 грн, платіжною інструкцією №1282 - 100 000,00 грн, 06.03.2026 платіжною інструкцією №1304 - 100 000,00 грн, загалом - 350 000,00 грн.

До моменту початку виконання наказу суду приватним виконавцем станом на 06.03.2026 боржником було самостійно сплачено стягувачу - 350 000,00 грн.

Після відкриття виконавчого провадження з боржника було стягнуто ще 12 023,21 грн.

Станом на дату звернення боржника з означеною заявою до суду залишок заборгованості, відповідно до суми заборгованості, стягнутої судом під час розгляду справи, становить 1 703 006,94 грн.

Як зазначає відповідач, ТОВ "Геос-УКБ" є юридичною особою, що здійснює господарську діяльність в сфері будівництва житлової нерухомості в місті Києві та місті Запоріжжі, в тих містах України, з яких була розпочата та продовжена військова агресія Російською Федерацією, що безпосередньо знаходилися (м. Київ, Київська обл.) та знаходяться (м. Запоріжжя, Запорізька обл.) в теперішній час під постійним впливом ракетних та збройних атак ворога.

Зміни первинного ринку нерухомості внаслідок повномасштабного вторгнення, значне здорожчання будівельних матеріалів, робіт, дефіцит робітників внаслідок мобілізації має прямий вплив на господарську діяльність відповідача. Боржник вимушений нести додаткові витрати внаслідок тривалих відключень електроенергії для бізнесу в м. Києві, які набули достатньо довготриваючий характер у 2026 році, що складається з нових витрат на придбання, оренду та утримання генераторів, оплати пального до генераторів.

Відповідно до Звітів "Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску" в період січень, лютий 2026 року, боржник має постійні витрати на оплату фонду заробітної плати співробітників, та сплату відповідних податків державі.

З огляду на вищевикладене, в даний час боржник не має фінансової можливості одразу самостійно добровільно та в повному обсязі виконати рішення суду, та просить розстрочити виконання рішення суду щодо стягнення з ТОВ "Геос-УКБ" на користь ТОВ "Спецтехнік Плюс" коштів у справі № 910/14461/24 на 9 місяців, шляхом сплати залишку суми заборгованості рівними частинами на користь стягувача.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецтехнік Плюс" у запереченнях проти поданої відповідачем заперечує та зазначає, що ті ж самі обставини, на які посилається відповідач, так само впливають і на діяльність позивача.

Суд відзначає, що фактично всі покладені в основу даної заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду твердження відповідача, по суті, зводяться до відсутності в нього коштів.

У той же час згідно з частиною 1 статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 цього Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 2 статті 617 ЦК України та частина 2 статті 218 ГК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Окрім того, статтею 1 ЦК України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, а тому самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів, не виправдовують замовника та не заперечують обов`язку особи, яка виступає стороною зобов`язального правовідношення, від його виконання належним чином.

Відсутність коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, про що зазначав Європейський суд з прав людини у рішеннях "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та "Бакалов проти України".

Отже, заявником не подано суду жодних належних доказів, у розумінні приписів статті 76 ГПК України, на підтвердження викладених у заяві про розстрочення виконання рішення суду обставин.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні поданої заяви про розстрочення виконання рішення в даній справі.

Таким чином, управління діяльністю відповідача здійснює позивач, який, відповідно,

Суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України і лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право розстрочити виконання рішення чи постанови.

Розглянувши мотиви поданої заяви, дослідивши наявні докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 у справі №910/14461/24.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Геос-УКБ" про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 у справі №910/14461/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили 24.03.2026 та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 30.03.2026.

Суддя Т.М. Ващенко