ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 р. м. Житомир Справа № 906/1675/25

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Толстокарова І.С.

за участю представників сторін:

прокурор: Цеміна Н.Ю. - службове посвідчення №071195 від 01.03.2023;

від позивача - 1: не з`явився;

від позивача-2: Ковальов О.Р. - представник, згідно відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі

1) Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області

2) Державної екологічної інспекції Поліського округу

до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі

філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"

про стягнення 599 354,24грн

Процесуальні дії по справі.

Керівник Житомирської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Житомирської області в інтересах держави в особі Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області та Державної екологічної інспекції Поліського округу з позовом про стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" 599 354,24грн шкоди.

В якості правових підстав прокурор посилається, зокрема, на ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.19, 63, 86, 105, 107 Лісового кодексу України, ст.1166 Цивільного кодексу України.

Ухвалою від 22.12.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 10.02.2026 об 11:00.

07.01.2026 за вх.№220 та №224 до суду через систему "Електронний суд" надійшли відзиви відповідача на позовну заяву від 07.01.2026.

12.01.2026 за вх.№417/26 до суд через систему "Електронний суд" від прокурора Житомирської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив.

09.02.2026 за вх.№01-44/574/26 до суду через систему "Електронний суд" від Державної екологічної інспекції Поліського округу надійшла відповідь на відзив від 09.02.2026.

Ухвалою від 10.02.2026 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 26.02.2026 о 10:30.

20.02.2026 за вх.№2204/26 до суду через систему "Електронний суд" надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив від 20.02.2026.

Ухвалою від 26.02.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/1675/25 до судового розгляду по суті; призначив судове засідання на 17.03.2026 о 15:30.

В судовому засіданні 17.03.2026 прокурор підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Позивач-1 повноважного представника в судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином шляхом надсилання ухвали суду від 26.02.2026 в його електронний кабінет підсистеми "Електронний суд", про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с.50, т.2).

Представник позивача-2 підтримав поданий прокурором позов, просив позовні вимоги задовольнити.

Повноважний представник відповідача в судове засідання не прибув, до майданчику відеоконференцзв`язку не підключився, відповідач своєчасно та належним чином повідомлений про судове засідання шляхом надсилання ухвали суду від 26.02.2026 в його електронний кабінет підсистеми "Електронний суд", про що свідчать довідки про доставку електронних листів (а.с.51-51 на звороті, т.2).

На стадії закінчення з`ясування обставин справи через систему "Електронний суд" надійшло клопотання відповідача за вх.№3457 від 17.03.2026 про перенесення розгляду справи через неможливість представника вчасно підключитися до відеоконференції, яке судом залишене без задоволення.

В судовому засіданні 24.02.2026 судом оголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач як постійний лісокористувач не забезпечив охорону і збереження лісів, допустив їх незаконну вирубку на підвідомчих йому земельних ділянках лісового фонду, внаслідок чого навколишньому природному середовищу спричинено шкоду в розмірі 599 354,24грн.

Відповідач заперечуючи проти позову вказує, що позивачем не доведена неправомірність поведінки, яка виражалась би у діях чи бездіяльності відповідача. При цьому, така бездіяльність повинна мати конкретне вираження, тобто позивачем не доведено, які саме дії не вчинив відповідач, вчинення яких входить до його обов`язків відповідно до закону. А оскільки позивач не довів неправомірність поведінки відповідача, у складі збитків відсутній і причинно-наслідковий зв`язок. Відповідач вважає, що позивачем не обґрунтовано, які саме заходи охорони лісів не було вчинено відповідачем з метою збереження лісів від незаконних порубок. Таким чином, відповідач просить відмовити в задоволенні позову через його безпідставність та необґрунтованість.

У відповіді на відзив прокурор зазначає, що з доводами, які викладені у відзиві відповідача, не погоджується в повному обсязі. Прокурор зауважує на тому, що відповідач як лісокористувач не забезпечив охорону та збереження лісового фонду на підвідомчій йому території, допустив самовільну виробку лісу, чим заподіяно матеріальну шкоду лісовому фонду України, що є підставою для стягнення ДСГП "Ліси України" в особі філії "Столичний лісовий офіс" суми завданої шкоди.

Згідно відповіді на відзив позивач-2 вважає, що вина відповідача як постійного лісокористувача полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих йому ділянках із земель лісового фонду, тому на виконання вимог чинного законодавства повинен відшкодувати завдані його протиправними діями збитки.

Відповідач в запереченнях на відповідь на відзив наголошує, що усі обов`язки з охорони лісів ним виконуються належним чином, що підтверджується внутрішніми актами, наказами, ревізіями та повідомленнями до правоохоронних органів одразу після виявлення фактів незаконних порубок. Доводить, що шкода настала внаслідок незаконних дій невстановлених осіб, а не порушення відповідачем своїх обов`язків.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Раптовою ревізією лісового обходу №1 Корабельного лісництва Філії "Коростенське лісомисливське господарство" ДСГП "Ліси України", проведеної на підставі наказу від 05.09.2023 №86/1-ОД (а.с.75, т.1), виявлено в кварталі 2 виділ 11, кварталі 2 виділ 4, кварталі 2 виділ 5, кварталі 3 виділ 6, кварталі 4 виділ 11, кварталі 4 виділ 13, кварталі 5 виділ 10, кварталі 6 виділ 2, кварталі 7 виділ 1, кварталі 7 виділ 2 ряд незаконних порубок дерев різних порід у кількості 61 шт., загальною масою 52,192куб.м (польові перелікові відомості та відомості обчислення розміру шкоди від 23.10.-24.10.2023 на а.с.76-95, т.1).

26.10-27.10.2023 на виконання вимог Положення про Департамент безпеки ДП "Ліси України" від 07.02.2023 працівником Київського сектору Столичного відділу управління контролю за використанням лісового та мисливського господарства Департаменту безпеки ДП "Ліси України" спільно з працівниками Філії "Коростенське лісомисливське господарство" здійснено контрольний захід щодо дотримання вимог ведення лісового та мисливського господарства, використання лісових ресурсів і побічного використання лісу, про що складено акт (а.с.100-102, т.1).

Так, під час виходу на ділянку кварталу 2 виділів 4, 5, 11 Корабельного лісництва виявлено 40 пнів, що свідчить про самовільний поруб.

В подальшому, під час виходу на ділянку кварталу 3 виділу 6 виявлено незаконно зрубані 5 пнів дерев різних порід.

Також, здійснено вихід на ділянку кварталу 4 виділів 11 та 13 Корабельного лісництва, де було виявлено 11 пнів породи дуб.

Окрім того, в ході перевірки ділянки кварталу 5 виділу 10 Корабельного лісництва виявлено 1 пень породи дуб звичайний (сироростущий).

До того ж, під час перевірки ділянки кварталу 6 виділу 2 Корабельного лісництва виявлено 1 пень породи дуб звичайний (сироростущий).

Перевіркою ділянки кварталу 7 виділів 1 та 2 Корабельного лісництва виявлено 3 пні дерев різних порід.

Відповідно до Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, орієнтовна шкода лісу за порубку 61 дерева складає 594 812,90грн.

Провідним інженером ОЗЛ Корабельного лісництва Філії "Коростенське лісомисливське господарство" ДП "Ліси України" 28.10.2023 здійснено обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу незаконним вирубуванням та складено відомість, відповідно до якої розмір шкоди становить 599 419,67грн (а.с.53-54, т.1).

Виявлені при раптовій ревізії пні відображені в переліковій відомості (а.с.103, т.1).

10.11.2023 Філія "Коростенське лісомисливське господарство" ДСГП "Ліси України" повідомила Відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про виявлені факти незаконної вирубки лісу (а.с.73-74, т.1).

За результатами розгляду вказаного повідомлення Відділ поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області повідомив, що ознаки кримінального правопорушення в даному випадку відсутні, в зв`язку із чим підстави для внесення вказаної події до ЄРДР не має (а.с.96, т.1).

За розрахунками Державної екологічної інспекції Поліського округу, здійсненими згідно додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 №66 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу", загальний розмір шкоди, завданої навколишньому природному середовищу порубкою дерев складає 599 354,24грн (а.с.134-145, т.1).

Як вказує прокурор, шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, не відшкодована, що є підставою для їх стягнення у судовому порядку з постійного лісокористувача - Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Коростенське лісомисливське господарство" (наразі Філія "Столичний лісовий офіс" ДСГП "Ліси України").

Так, наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" №1520 від 09.09.2024 створено філію "Столичний лісовий офіс ДСГП "Ліси України", місцезнаходження якого визначено: Україна, 03115, м. Київ, вул. Святошинська, буд. 30 (а.с.58, т.1).

Наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" №1871 від 18.10.2024, припинено філію "Коростенське лісомисливське господарство" ДСГП "Ліси України" шляхом її закриття. Визначено термін припинення філії до 31.01.2025 (а.с.36-38, т.1).

Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" наказом від 23.01.2025 №194 затвердило організацію території земель філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" площею 1086833,6421 га, що передані до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" від, серед інших, Державного підприємства "Коростенське лісомисливське господарство" передавальним актом від 02.01.2023, затвердженим наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 12.01.2023 № 120 (а.с.71-72, т.1).

Прокурор вказує, що оскільки всі права філії "Коростенське лісомисливське господарство" перейшли до філії "Столичний лісовий офіс" ДСГП "Ліси України", тому належним відповідачем у даній справі є Державне спеціалізоване господарство "Ліси України" в особі Філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України".

Підставою реалізації прокурором представницьких функцій згідно зі ст. 23 Закону "Про прокуратуру" стала усвідомлена пасивна поведінка позивачів.

Відповідно до ч.1 ст.20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 №230, до повноважень Держекоінспекції належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, зокрема щодо: здійснення комплексу необхідних заходів захисту для забезпечення охорони лісів від незаконних рубок; пред`явлення претензій про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, розрахунок їх розміру, звернення до суду з відповідними позовами; вжиття в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Територіальним органом Держекоінспекції на території Житомирської області є Державна екологічна інспекція Поліського округу.

Проте, Державною екологічною інспекцією Поліського округу, як органом контролю, не вжито дієвих заходів щодо захисту інтересів держави в частині відшкодування шкоди.

Так, Житомирська окружна прокуратура в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру" 28.10.2025 скерувала Державній екологічній інспекції Поліського округу повідомлення за №51-85-7928 вих-25 про наявні факти порушення вимог природоохоронного законодавства, заподіяння відповідної шкоди, та необхідність вжиття відповідних заходів реагування щодо їх усунення, у тому числі шляхом звернення з цих питань до суду. У повідомленні також зазначено, що у випадку невжиття заходів до стягнення заподіяної шкоди, органами прокуратури вирішуватиметься питання щодо ініціювання відповідного позову в інтересах держави самостійно (а.с.146-148, т.1).

У відповідь на вказане повідомлення Державна екологічна інспекція Поліського округу листом від 07.11.2025 №6472/11-05 повідомила, що заходи позовного характеру щодо відшкодування відповідачем шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, у розмірі 599 354,24грн, Інспекцією не реалізовані у зв`язку з відсутністю достатніх коштів для сплати судового збору. Разом з тим вказано, що Інспекція не заперечує проти здійснення прокурорського реагування відповідно до ст.23 Закону України "Про прокуратуру" та вжиття заходів представницького характеру шляхом звернення до суду в її інтересах (а.с.149-151, т.1).

З наявної в матеріалах справи інформації Філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" від 08.08.2025 №17071/40.1.9-2025 вбачається, що вирубка дерев здійснена в межах Березівського (Корабельного) лісництва та знаходиться на території Березівської територіальної громади Житомирського району Житомирської області (а.с.27, т.1)

Відповідно до ст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" одним із повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі охорони навколишнього природного середовища є здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку (ст. 145 Конституції України).

Місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища (ст. 15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Згідно зі ст.47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, зокрема, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.

Прокурор вказує, що несплата відповідачем заподіяної шкоди порушує право держави в особі Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області на ефективне розпорядження в інтересах громади коштами, що підлягають стягненню, що відповідно ослаблює економічні інтереси органу місцевого самоврядування.

Березівська сільська рада Житомирського району Житомирської області згідно зі ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є органом, що представляє територіальну громаду та діє в її інтересах, а також у відповідності до ст.18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" має повноваження звертатись до суду з метою реалізації повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Тобто, саме Березівська сільська рада Житомирського району Житомирської області є органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Житомирська окружна прокуратура в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру" 28.10.2025 скерувала Березівській сільській раді повідомлення за №51-85-7929 вих-25 про наявні факти порушення вимог природоохоронного законодавства, заподіяння відповідної шкоди, та необхідність вжиття відповідних заходів реагування щодо їх усунення, у тому числі шляхом звернення з цих питань до суду. У повідомленні також зазначено, що у випадку невжиття заходів до стягнення заподіяної шкоди, органами прокуратури вирішуватиметься питання щодо ініціювання відповідного позову в інтересах держави самостійно (а.с.129-130, т.1).

У відповідь на вказане повідомлення Березівська сільська рада Житомирського району Житомирської області листом від 24.11.2025 №121/06 повідомила про відсутність юриста в штаті апарату сільської ради та відповідних коштів на судовий збір, тому не заперечує проти звернення окружної прокуратури до суду шляхом пред`явлення відповідного позову в її інтересах (а.с.131, т.1).

Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №915/20/18 визначив, що інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також й у захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не має загальнодержавного характеру, але спрямоване на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №914/225/18 та враховується судом відповідно до ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ч.4 ст.236 ГПК України.

Отже, прокурор відповідно до норм ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" обґрунтував необхідність представництва інтересів держави, оскільки компетентні органи, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, не відреагували на стверджуване порушення вимог природоохоронного законодавства.

Звертаючись до Державної екологічної інспекції Поліського округу та Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області до подання позову, прокурор надав їм можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову до суду. Невжиття компетентними органами жодних заходів протягом розумного строку після повідомлення прокурора про стверджуване порушення, кваліфікується як бездіяльність відповідних органів та є достатньою підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Таким чином, суд встановив, що прокурор дотримався порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру".

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно зі ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

За ст.5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

У відповідності до ст.1 Лісового кодексу України, усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Згідно зі ст.16 Лісового кодексу України, право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

Статтею 17 Лісового кодексу України передбачено, що у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Як вбачається з матеріалів справи, незаконну вирубку 61 дерева виявлено в межах Корабельного (наразі - Березівського) лісництва, що розташоване в адміністративних межах Березівської територіальної громади Житомирського району Житомирської області та підвідомче Філії "Коростенське лісомисливське господарство" ДСГП "Ліси України".

Водночас, наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" №1520 від 09.09.2024 створено філію "Столичний лісовий офіс ДСГП "Ліси України", а наказом №1871 від 18.10.2024 припинено філію "Коростенське лісомисливське господарство" ДСГП "Ліси України" шляхом її закриття. (а.с.36-38, 58, т.1).

Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" наказом від 23.01.2025 №194 затвердило організацію території земель філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" площею 1086833,6421 га, що передані до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", зокрема, від Державного підприємства "Коростенське лісомисливське господарство" передавальним актом від 02.01.2023, затвердженим наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 12.01.2023 № 120 (а.с.71-72, т.1).

Положенням про Філію "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", затвердженим наказом ДСГП "Ліси України" №1469 від 27.05.2025 (надалі - Положення про Філію) (а.с.59-70, т.1), передбачено, що згадана філія є відокремленим підрозділом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" та не має статусу юридичної особи (п.1.1., 3.1.).

Таким чином, на даний час фактичним постійним лісокористувачем земельної ділянки, на якій виявлено незаконну вирубку дерев є Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України".

Предметом діяльності Філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" серед іншого є: забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, захист від шкідників і хвороб (п.2.2.2. Положення про Філію).

26.10-27.10.2023 працівником Київського сектору Столичного відділу управління контролю за використанням лісового та мисливського господарства Департаменту безпеки ДП "Ліси України" спільно з працівниками Філії "Коростенське лісомисливське господарство" здійснено контрольний захід щодо дотримання вимог ведення лісового та мисливського господарства, використання лісових ресурсів і побічного використання лісу, про що складено акт (а.с.100-102, т.1), відповідно до якого:

- під час виходу на ділянку кварталу 2 виділів 4, 5, 11 Корабельного лісництва виявлено 40 пнів, що свідчить про самовільний поруб;

- під час виходу на ділянку кварталу 3 виділу 6 виявлено незаконно зрубані 5 пнів дерев різних порід;

- здійснений вихід на ділянку кварталу 4 виділів 11 та 13 Корабельного лісництва, де було виявлено 11 пнів породи дуб;

- в ході перевірки ділянки кварталу 5 виділу 10 Корабельного лісництва виявлено 1 пень породи дуб звичайний (сироростущий);

- під час перевірки ділянки кварталу 6 виділу 2 Корабельного лісництва виявлено 1 пень породи дуб звичайний (сироростущий);

- перевіркою ділянки кварталу 7 виділів 1 та 2 Корабельного лісництва виявлено 3 пні дерев різних порід;

- відповідно до Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, орієнтовна шкода лісу за порубку 61 дерева складає 594 812,90грн.

Виявлені при раптовій ревізії пні відображені в переліковій відомості (а.с.103, т.1).

Докази, що вказані дерева були відведені в рубку у встановленому законом порядку, у матеріалах справи відсутні.

Провідним інженером ОЗЛ Корабельного лісництва Філії "Коростенське лісомисливське господарство" ДП "Ліси України" 28.10.2023 здійснено обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу незаконним вирубуванням та складено відомість, відповідно до якої розмір шкоди становить 599 419,67грн (а.с.53-54, т.1).

Спеціалістами Державної екологічної інспекції Поліського округу, відповідно до додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 №66 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу", проведено розрахунки розміру завданої шкоди, яка, за підрахунками Інспекції складає 599 354,24грн (а.с.134-145, т.1).

Частиною 2 статті 19 Лісового кодексу України визначено, що обов`язок забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, вжиття інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримання правил і норм використання лісових ресурсів покладено на постійних лісокористувачів.

Статтею 63 Лісового кодексу України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Згідно п.5 ч.1 ст.64 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень.

Відповідно до частин 1 та 5 ст.86 Лісового кодексу України, організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб. Забезпечення охорони і захисту лісів покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 105 Лісового кодексу України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Підприємства, установи, організації, у відповідності до ст.107 Лісового кодексу України, зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

З аналізу наведених норм вбачається, що організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів.

Враховуючи те, що територія лісу, на якій здійснено незаконну порубку дерев належить до відповідальності ДСГП "Ліси України" в особі філії "Коростенське лісомисливське господарство" (наразі - філії "Столичний лісовий офіс" ДСГП "Ліси України") саме на постійного лісокористувача було покладено обов`язок охорони дерев.

10.11.2023 Філія "Коростенське лісомисливське господарство" ДСГП "Ліси України" повідомила Відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про виявлені факти незаконної вирубки лісу (а.с.73-74, т.1).

За результатами розгляду вказаного повідомлення Відділ поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області повідомив, що ознаки кримінального правопорушення в даному випадку відсутні, в зв`язку із чим підстави для внесення вказаної події до ЄРДР не має (а.с.96, т.1).

На переконання суду, звернення відповідача до Відділу поліції вже по факту здійснених незаконних дій, свідчить про намагання підприємства встановити обставини незаконної діяльності за допомогою правоохоронних органів, в той час як обов`язок лісокористувача - не допустити такої незаконної діяльності.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ч.1 ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), з аналізу якої вбачається, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Верховний Суду у постанові від 23.08.2023 у справі №912/2836/21 за позовом прокурора про стягнення збитків, заподіяних порушенням природоохоронного законодавства, вказав, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

В свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарський суд виходить з презумпції вини правопорушника (висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 17.03.2020 у справі №912/823/18, від 03.11.2021 у справі №922/1705/20, від 18.12.2020 у справі №922/3414/19, від 02.06.2022 у справі №920/821/18).

Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.

Таким чином, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.08.2018 у справі №909/976/17, постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №909/1111/16, від 20.08.2018 у справі №920/1293/16, від 23.08.2018 у справі №917/1261/17, 19.09.2018 у справі №925/382/17, 09.12.2019 у справі №906/133/18, 20.02.2020 у справі № 920/1106/17 та підтримано Верховним Судом у справі №914/669/22 від 18.05.2023.

У даному випадку відповідачем не дотримано вимоги ЛК України щодо забезпечення охорони лісу від незаконних порубок, внаслідок чого завдано збитки навколишньому природному середовищу, та державі, як власнику лісових ресурсів.

Бездіяльність - це пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах. Бездіяльність тотожна дії за своїми соціальними та юридичними властивостями, тобто вона суспільно небезпечна і протиправна, є свідомим і вольовим актом поведінки людини.

Бездіяльність відрізняється від дії зовнішньою, фізичною стороною. При бездіяльності особа не робить певної дії, яку вона за даних конкретних умов повинна була і могла вчинити для запобігання заподіянню шкоди охоронюваним законом суспільним відносинам.

Наявність реальної можливості діяти певним чином полягає в тому, що особа в даній конкретній ситуації мала реальну можливість діяти, тобто виконати активні дії і запобігти тим самим злочинним наслідкам. При оцінці можливості (чи неможливості) виконати покладені на особу обов`язки слід враховувати конкретну обстановку, умови місця і часу, зміст обов`язків, покладених на особу. Враховуються і її суб`єктивні можливості щодо виконання необхідних дій.

Факт незаконної рубки лісу та наявність у відповідача обов`язку щодо його охорони, свідчить про неналежне виконання останнім, як постійним лісокористувачем, таких обов`язків. Неналежні/недостатні заходи щодо охорони лісу (свідченням чого є наявність зрубаних дерев) свідчать також і про бездіяльність відповідача (наявність вини), внаслідок чого скоєно незаконне вирубування лісу.

Враховуючи наведене, суд підсумовує, що незаконна порубка дерев на відомчій відповідачу території свідчить про неналежне виконання ним обов`язку щодо здійснення заходів охорони лісів від незаконних рубок, а отже про протиправність поведінки постійного лісокористувача.

Наслідком протиправної поведінки відповідача є шкода, заподіяна лісу в результаті проведення вирубки дерев не призначених у рубку. Така шкода перебуває у безпосередньому причинному зв`язку з протиправною поведінкою Відповідача, адже її заподіяння зумовлено невиконанням ним обов`язку щодо здійснення заходів з охорони лісів від незаконних рубок.

Суд висновує, що матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не заперечується, що останній є постійним лісокористувачем території лісу, на якій здійснено незаконну порубку дерев, а тому забезпечення охорони та захисту лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, враховуючи норми чинного законодавства, покладається саме на зазначене Підприємство.

Відповідач не забезпечив охорону і збереження лісу від незаконної рубки та не довів відсутності своєї вини у заподіянні шкоди порушенням природоохоронного законодавства.

Перевіривши розрахунки розміру завданої шкоди, проведені Державною екологічною інспекцією Поліського округу відповідно до додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 №66 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу", суд вважає такі обґрунтованими та правильними (а.с.134-145, т.1).

Таким чином, на підставі наведених вище норм лісового, земельного, цивільного законодавства відповідач зобов`язаний відшкодувати державі заподіяну внаслідок допущеної ним бездіяльності щодо незабезпечення заходів з охорони лісу шкоду в сумі 599 354,24грн.

Відповідач не надав допустимих, належних і достатніх доказів забезпечення належного виконання всіх заходів, направлених на збереження лісу, лісових насаджень, в їх сукупності, з метою уникнення випадків незаконної порубки дерев.

За наведених вище обставин, позов прокурора обґрунтований, підтверджується належними доказами та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У матеріалах справи наявна копія платіжної інструкції №3072 від 08.12.2025 про сплату Житомирською обласною прокуратурою 8 990,32грн судового збору (а.с.152, т.1).

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позову в повному обсязі, судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок коштів відповідача на користь Житомирської обласної прокуратури у розмірі 8990,32грн

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 9А; ідентифікаційний код 44768034) в особі Філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (03115, м.Київ, вул.Святошинська, буд.30; ідентифікаційний код ВП 45530596) до спеціального фонду місцевого бюджету Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області (12411, Житомирська обл., Житомирський р-н, с.Березівка, вул.Богуславська, буд.31; ідентифікаційний код 04348220) 599 354,24грн шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

3. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (01601, м.Київ, вул. Шота Руставелі, буд.9А; ідентифікаційний код 44768034) в особі Філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (03115, м.Київ, вул.Святошинська, буд.30; ідентифікаційний код ВП 45530596)

на користь Житомирської обласної прокуратури (10008, м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, буд. 11, ідентифікаційний код 02909950):

- 8 990,32грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 30.03.26

Суддя Шніт А.В.

Надіслати:

1 - Житомирській окружній прокуратурі в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"

2 - Житомирській обласній прокуратурі в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"

3 - Березівській сільській раді Житомирського району Житомирської області в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"

4 - Державній екологічній інспекції Поліського округу в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"

5 - ДСГП "Ліси України" в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"

6 - Філії "Столичний лісовий офіс" ДСГП "Ліси України" в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"