ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження та призначення справи

до судового розгляду по суті

07 квітня 2026 року м. Рівне Справа № 918/269/26

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., за участю секретаря судового засідання Оліфер С.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника керівника Сарненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рокитнівської селищної ради

до відповідача - 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія"

та відповідача - 2 Комунального некомерційного підприємства "Рокитнівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування"

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів у розмірі 157 250, 59 грн.

в засіданні приймали участь:

від позивача: не з`явився;

від прокуратури: Немкович І.І.;

від відповідача-1: Мельник І.І. (в режимі відеоконференції)

від відповідача-2: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Сарненської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Рівненської області в інтересах держави в особі Рокитнівської селищної ради до відповідача - 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" та відповідача - 2 Комунального некомерційного підприємства "Рокитнівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" з позовною заявою, у якому просить суд визнати недійсною додаткову угоду №2 від 26.07.2024 та додаткову угоду №3 від 16.08.2024 до Договору №13098-ВЦ про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2024, укладену між Комунальним некомерційним підприємством "Рокитнівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що при підписанні спірних додаткових угод сторонами порушено встановлене статтею 41 Закону України "Про публічні закупівлі" обмеження щодо збільшення ціни до 10%, і збільшено вартість електроенергії на 48%, відтак вважає, що спірні додаткові угоди № 2, 3 підлягають визнанню недійсними у судовому порядку.

Крім того, просить стягнути на користь позивача 157 250, 59 грн - коштів, які були надмірно сплачені відповідачу за поставлену електроенергію внаслідок неправомірного збільшення її вартості.

Ухвалою суду від 11.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження у змішаній (паперовій та електронній) формі, підготовче засідання призначено на 07.04.2026.

26.03.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

01.04.2026 через підсистему "Електронний суд" від прокурора надійшла відповідь на відзив.

07.04.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача-1 надійшло клопотання про залишення позову без розгляду.

Також, 07.04.2026 через підсистему "Електронний суд" від прокурора надійшли заперечення на клопотання про залишення позову без розгляду.

Позивач та відповідач-2 не забезпечили явку уповноважених представників, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у встановлений законом строк, про причини неявки суд не повідомляли.

Згідно частини 1 статті 2 Господарського процесуального Кодексу України (надалі - ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд враховує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Враховуючи викладене та положення статей 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе проводити підготовче засідання за наявними матеріалами справи та за відсутності учасників справи, які не прибули у судове засідання.

В судовому засіданні 07.04.2026 представник відповідача-1 підтримала заявлене клопотання про залишення позову без розгляду. Прокурор заперечив проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши пояснення присутніх представників, постановив відмовити в задоволенні клопотання відповідача-1 про залишення позову без розгляду. При цьому суд керувався наступним.

В обґрунтування поданої заяви відповідач-1 зазначає, що рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 03.12.2025 у справі № 3-28/2024(59/24) визнано такими, що не відповідають Конституції України окремі приписи статті 23 Закону України "Про прокуратуру", у зв`язку з чим позов необхідно залишити без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України, оскільки позов подано (підписано) особою, яка не має права підписувати її.

Суд зазначає, що захист порушених інтересів держави покладено на органи прокуратури статтею 131-1 Конституції України, Законом України "Про прокуратуру" та статтею 53 ГПК України.

Згідно частини 4 статті 53 ГПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Рішенням Конституційного Суду України від 03.12.2025 у справі № 3-28/2024(59/24) за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейнір Бізнес Груп" щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів абзацу першого частини третьої, абзаців першого, другого, третього частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (щодо представництва прокурором інтересів держави в суді) ухвалене рішення, яким, зокрема, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами в тім, що вони надають прокуророві можливість здійснювати представництво інтересів держави в суді у зв`язку з нездійсненням або неналежним здійсненням захисту цих інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність із 1 січня 2027 року.

Пунктом 4.2 вказаного рішення Конституційний Суд України наголошує, що пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України уповноважує прокуратуру на здійснення представництва інтересів держави в суді тільки у виключних випадках та в порядку, що визначені законом, а не на здійснення такого представництва у випадках, визначених органами прокуратури.

Згідно пункту 4.3 зазначеного рішення Конституційний Суд України констатує, що в пункті 3 частини першої статті 131-1 Конституції України прикметник "виключний" означає виняток із загальних правил. З огляду на це словосполучення "у виключних випадках", яке міститься в зазначеному конституційному приписі, вказує на обмежувальний характер останнього. Він не наділяє прокуратуру універсальними повноваженнями щодо представництва інтересів держави в суді та не встановлює для неї загальної чи альтернативної компетенції, а стосується представництва інтересів держави в суді лише у виняткових, нетипових за своєю юридичною природою обставинах.

Відповідно й припис, у виключних випадках і в порядку, що визначені законом, який міститься в пункті 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, серед іншого, означає, що хоча законодавець і має дискрецію щодо унормування в законах України випадків і порядку здійснення представництва прокуратурою інтересів держави в суді, однак обов`язковим є те, щоб такі випадки не лише установлювалися законом, а й були об`єктивно винятковими, чітко обмеженими, зведеними до мінімально необхідних, обумовленими особливими обставинами та сприймалися стороннім спостерігачем не як загальні правила, а саме як винятки. Визначення таких випадків є дискрецією законодавця. Однак, на думку Конституційного Суду України, ними можуть бути, зокрема: невизначеність (відсутність) у законодавстві України суб`єкта владних повноважень, уповноваженого на захист відповідних інтересів держави; колізії повноважень кількох органів публічної влади, якщо це унеможливлює захист ними інтересів держави в межах спірної компетенції; заподіяння шкоди інтересам держави правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, якщо цивільний позов у кримінальному провадженні не був чи не міг бути поданий або залишений без розгляду; звернення до прокуратури уповноваженого на захист інтересів держави суб`єкта з клопотанням про подання позову до суду; виявлення прокурором під час здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням фактів порушення або загрози порушення важливих інтересів держави, що потребують належного судового захисту.

Конституційний Суд України також зазначив, що в умовах правового режиму воєнного стану особливої ваги набуває всебічне забезпечення захисту інтересів держави Україна, а неперервність виконання прокуратурою визначених Конституцією України функцій є важливою передумовою належного функціонування держави в цей період (пункт 9 мотивувальної частини). Такий конституційний підхід підтверджує правомірність здійснення прокурором представництва інтересів держави у спірних правовідносинах до моменту втрати чинності відповідними нормами або до їх законодавчого врегулювання, за умови наявності визначених законом підстав для такого представництва.

Крім того, відповідно до пункту 4 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України не поширюється на правовідносини щодо представництва прокурором інтересів держави в суді, які виникли під час чинності окремих приписів абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнаних неконституційними, та продовжують існувати після втрати ними чинності.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор звернувся до суду стосовно правовідносин, які виникли під час чинності окремих приписів абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, а отже, суд доходить висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача-1 про залишення позову без розгляду.

В судовому засіданні 07.04.2026 прокурор та представник відповідача-1 не заперечили проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Відповідно до частини 2 статті 177 ГПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Пунктом 1 статті 181 ГПК України унормовано, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Суд враховує, що учасникам справи було надано достатньо часу для подачі пояснень та заперечень, тобто під час підготовчого засідання судом вирішені питання, зазначені у частини 2 статті 182 ГПК України.

Пунктом 3 частини 2 статті 185 ГПК України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

З огляду на викладене, з урахуванням змісту спірних правовідносин, враховуючи обставини справи та зібрані у справі докази, розумність строку розгляду спору, суд вважає за необхідне закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Керуючись статтями 53, 177, 181, 185, 202, 216, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" про залишення позову без розгляду - відмовити.

2. Закрити підготовче провадження у справі № 918/269/26.

3. Призначити справу до судового розгляду по суті на "05" травня 2026 р. на 15:30 год.

3. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: м. Рівне, вул. Давидюка Тараса, 26-А, в залі судових засідань № 9.

4. Копію ухвали надіслати в порядку, що передбачений частиною 5 статті 242 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя А.М. Горплюк