ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" березня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/4466/25

Господарський суд Харківської області у складі:

суддя Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Почуєвій А.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
до Фізичної особи-підприємця Балаєва Костянтина Вікторовича, м. Златопіль Харківської області
про стягнення 262 691,29 грн.
за участю представників:

від позивача: Підгорний Б.Б.

від відповідача: Павлов В.І.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Балаєва Костянтина Вікторовича (надалі - відповідач) про стягнення 262691,29грн., з яких: 245 734,39 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію та теплову енергію, яка витрачається на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії , за період: листопад 2023 - грудень 2024; 1554,30грн. заборгованості за абонентську плату за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період: жовтень 2023 - грудень 2024; 11747,25грн. заборгованості за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за період: жовтень 2023 - грудень 2024; 307,80грн. заборгованості за абонентську плату за індивідуальним договором про надання послуги з постачання гарячої води за період: жовтень 2023-грудень 2024; 3347,55грн. заборгованості за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за період: жовтень 2023 - грудень 2024.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, Публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, Індивідуальним договором про надання послуги з постачання гарячої води, Публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, до яких відповідач приєднався за фактом отримання послуги теплопостачання та послуги з постачання гарячої води.

Ухвалою від 16.12.2025 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

31 грудня 2025 року від відповідача надійшло клопотання від 30.12.2025 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. У даному клопотанні відповідач вказав, що він ніколи не вступав у договірні відносини з позивачем, ніколи не сплачував за послуги теплопостачання, такі послуги йому ніколи не надавалися. З наданих до позовної заяви актів можна припустити, що позивач має на увазі заборгованість за послуги теплопостачання, що надаються за адресами м. Харків, пр.Байрона, 189 та м.Харків, вул.Каденюка, 6. Відповідач зазначив, що він є власником нежитлових приміщень за адресою м.Харків, пр.Байрона, 189 та м.Харків, вул.Каденюка, 6, які взагалі не обладнані будь-якими системами централізованого теплопостачання, а відтак такі послуги за цими адресами надаватися не могли. Акти обстеження системи теплоспоживання об`єкту на які посилається позивач складені лише самим позивачем, за відсутності відповідача та без фізичного потрапляння до приміщень, а отже не встановлюють обставин наявності відповідних мереж теплопостачання. Таким чином, доведення відсутності у приміщеннях відповідача систем централізованого теплопостачання потребує обстеження таких приміщень та надання відповідних висновків. Так за наслідками дослідження вищевказаних приміщень вже існує висновок експерта Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" № 23295 від 02.02.2024 року, що є одним з видів доказів та підтверджує правову позицію відповідача, а також доводи щодо необґрунтованості позовних вимог та розрахунків позивача. Таким чином, справа є складною, потребує повного та всебічного з`ясування обставин справи, правильного вирішення спору та надання сторонам можливості подати необхідні пояснення і докази у справі. У зв`язку з цим, відповідач просить призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою від 06.01.2026 дане клопотання відповідача задоволено, у зв`язку з чим розгляд даної справи здійснюється за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Також даною ухвалою призначено підготовче засідання на 04.02.2026.

06 січня 2026 року від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивовано тим, що у спірних правовідносинах, Балаєв Костянтин Вікторович виступає як фізична особа та власник приміщень, а не суб`єкт господарювання (фізична особа-підприємець), а тому справа не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Розглянувши дане клопотання суд не вбачає підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з п.1 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Отже, для закриття провадження у даній справі за вказаною підставою необхідно встановити, що спір не відноситься до юрисдикції господарських судів.

У зв`язку з цим суд зазначає, що за загальним правилом, передбаченим пунктом 1 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

При цьому слід враховувати правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №904/1083/18, згідно з якою господарські суди на даний час мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України спорів, у яких стороною є фізична особа, яка втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Таким чином, визначальним критерієм для віднесення спору до підвідомчості господарського суду є те, що спір має бути пов`язаний з підприємницькою діяльністю.

У даному випадку позивачем заявлено до стягнення заборгованість за послуги теплопостачання, які надавалися у належні відповідачу нежитлові приміщення, що розташовані в житлових будинках за адресами: м.Харків, пр-т Байрона, 189 та м.Харків, вул. Каденюка, 6.

При цьому суд враховує, що відповідно до інформації, наявної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ФОП Балаєва К.В. є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Ще одним з видів діяльності є надання послуг перукарнями та салонами краси.

За таких обставин, наявність у власності відповідача нежитлових приміщень повністю узгоджується з видами його підприємницької діяльності.

У зв`язку з цим спірні правовідносини безпосередньо пов`язані із здійсненням відповідачем господарської діяльності, незважаючи на те, що вищевказані нежитлові приміщення придбані ним як фізичною особою.

Враховуючи викладене, клопотання відповідача про закриття провадження у справі є необґрунтованим.

23 січня 2026 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти вимог позивача заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість, та просив у задоволенні позову відмовити.

Суд зазначає, що даний відзив є таким, що подано з пропуском встановленого судом строку.

Статтею 118 ГПК України визначено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, статтею 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, у відзиві відповідач заявив клопотання про поновлення строку на його подання. При цьому зазначив, що враховуючи загальний обсяг документів, що додані позивачем до позовної заяви, місце проживання відповідача в м. Златопіль, його тривале амбулаторне лікування, відповідач не зміг вчасно з`ясувати всі обставини справи та у встановлений строку викласти правову позицію у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши дане клопотання, судом було враховано наступне.

Згідно з п.3 ч.1 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 5 статті 236 ГПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Статтею 182 ГПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема, з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Таким чином, одним з основних завдань підготовчого провадження у господарській справі є надання сторонам можливості подати всі наявні у них докази та викласти свої доводи та заперечення щодо суті спору.

Враховуючи викладене, а також з огляду на поважність повідомлених відповідачем причин пропуску строку, суд визнав за можливе поновити пропущений процесуальний строк на подання відзиву.

У зв`язку з цим, відзив відповідача з доданими документами був прийнятий судом та його долучено до матеріалів справи.

28 січня 2026 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він з доводами відповідача не погодився та наполягав на правомірності своїх позовних вимог.

Відповідь на відзив була подана позивачем з дотриманням строку, встановленого в ухвалі про відкриття провадження у даній справі, а тому була прийнята судом та долучена до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 04.02.2026 судом без оформлення окремого документа постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів та про відкладення підготовчого засідання на 06.03.2026.

02 березня 2026 року від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він повідомив про складення акту обстеження системи теплопостачання об`єкту №171/256 від 25.02.2026 щодо нежитлових приміщень відповідача, який просить долучити до матеріалів справи.

06 березня 2026 року від відповідача надійшло клопотання, в якому він повідомив, що в березні 2026 року на мобільний телефон відповідача від представників КП "Харківські теплові мережі" надійшла низка документів, що свідчать про перерахунок заборгованості за спожиту теплову енергію, в тому числі за періоди, які зазначені позивачем у цьому позові, зокрема зменшено суму заборгованості. Враховуючи викладене, відповідач просив: долучити до матеріалів справи документи згідно з додатком; зобов`язати позивача здійснити звірку взаємних розрахунків та уточнити розмір заборгованості з урахуванням здійсненого перерахунку.

У підготовчому засіданні 06.03.2026 судом були прийняті та долучені до матеріалів справи надані позивачем додаткові пояснення та клопотання відповідача. Також у даному підготовчому засіданні судом оголошено перерву до 27.03.2026.

26 березня 2026 року від відповідача надійшло клопотання, в якому він просить призначити судову теплотехнічну експертизу та поставити на вирішення експерта наступне питання: чи підтверджується зазначений позивачем обсяг та вартість послуг з постачання теплової енергії у нежитлових приміщеннях першого поверху №21-31 загальною площею 118,4 кв. м. в житловому будинку літ А-9, що знаходиться в м. Харків, проспект Байрона, 189 та нежитлових приміщеннях підвалу № 1-17 площею 346,2 кв. м., першого поверху № 18-44, 33а, 33б, 33в, 35а площею 492,8 кв.м. в житловому будинку літ А-9, що знаходиться в м. Харків, вул. Каденюка, 6 протягом періоду з листопада 2023 року по грудень 2024 року з урахуванням їх технічних (конструктивних) особливостей?

Також, 26.03.2026 від відповідача надійшло заперечення на клопотання відповідача про призначення експертизи.

27 березня 2026 року від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи розрахунки теплового навантаження за адресами: м. Харків, пр-т Байрона, 189 та м. Харків, вул. Каденюка, 6.

Розглянувши дане клопотання, суд визнав за можливе його задовольнити та долучити до матеріалів справи надані позивачем розрахунки.

У підготовчому засіданні 27.03.2026 представник позивача заперечив проти доводів відповідача про необхідність призначення судової експертизи, оскільки для встановлення обставин справи, що мають значення для правильного вирішення даної справи, не потрібні спеціальні знання.

Представник відповідача у даному підготовчому засіданні наполягав на необхідності призначення експертизи.

Розглянувши клопотання відповідача про призначення експертизи, суд вважає його обґрунтованим, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 99 ГПК України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Як зазначалося вище, позивач у позові посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати послуг теплопостачання до нежитлових приміщень за адресами м.Харків, проспект Байрона, 189 та м.Харків, вул.Каденюка, 6 у м. Харкові, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 262691,29грн.

При цьому позивач вказує, що проведення нарахувань за послуги з постачання теплової енергії виконано згідно з Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830.

Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення будівлі в цілому.

Згідно ч. 14 Правил, відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку.

Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі - Методика розподілу).

Відповідно до п. 1 Розділу 1 Методики розподілу, ця Методика встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.

У відповідності до п. 3 Розділу 1 Методики розподілу, розподіл обсягів спожитих у будівлі/ будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.

Пункт 24 Правил передбачає, що обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.

У свою чергу, відповідач у відзиві заперечує проти заявлених вимог, посилаючись на те, що його нежитлові приміщення не входять до опалювальної площі будинку та не мають приладів централізованого опалення, відтак він не міг спожити заявлений позивачем обсяг теплової енергії відповідної вартості.

При цьому відповідач посилається висновок експерта Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" № 23295 від 02.02.2024, в якому за результатами дослідження приміщень за адресою: м.Харків, проспект Байрона, 189, зокрема, було встановлено, що:

1. "В окремих нежитлових приміщеннях першого поверху №№ 21-31, що зазначені в дослідницькій частині висновку, виявлені теплоізольовані транзитні трубопроводи системи опалення житлового будинку по проспекту Героїв Сталінграда, 189. Прилади централізованого опалення у зазначених приміщеннях, які належать на праві власності Балаєву К.В. відсутні";

2. "За матеріалами експертного огляду нежитлових приміщень встановлено, що через нежитлові приміщення проходять теплоізольовані транзитні трубопроводи системи опалення. Опалювальних приладів і підводок до опалювальних приладів в приміщеннях немає. Транзитні трубопроводи є складовою частиною системи опалення будинку, що забезпечують функціонування опалення приміщень житлового будинку на верхніх поверхах. По цим трубопроводам здійснюється циркуляція теплоносія який надходить (повертається) на вузол керування системою опалення. Вузол керування знаходиться в підвалі житлового будинку в окремому технічному приміщенні".

Відповідач наголошує, що транзитні заізольовані трубопроводи, що проходять через нежитлові приміщення відповідача не мають тепловіддавальних елементів та не виконують функцію опалення у цих приміщеннях. Проте вказані обставини не були враховані позивачем при здійсненні розрахунку заборгованості за надання послуг теплопостачання.

З урахуванням наведеного, до предмету доказування в цій справі належить встановлення факту надання послуг позивачем відповідачеві, їх дійсного обсягу та вартості з урахуванням особливостей приміщень відповідача.

При цьому, оскільки:

- для з`ясування цих обставин необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право,

- і жодною стороною суду не надано висновку експерта з цих самих питань,

суд вважає обґрунтованими доводи відповідача про необхідність призначення експертизи у даній справі.

Витрати по проведенню судової експертизи слід покласти на відповідача, оскільки експертизу призначено за його клопотанням, з подальшим розподілом цих витрат в порядку, передбаченому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Пунктом 2 частини 1 статті 228 ГПК України встановлено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

У зв`язку з викладеним, провадження у справі підлягає зупиненню.

Керуючись статтями 228, 234, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити експертизу у справі №922/4466/25, доручивши її проведення за наявними матеріалами справи Національному науковому центру "Інститут судових експертиз ім.Засл. проф. М. С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України (61177, м.Харків, вул. Золочівська, 8а).

На розгляд та вирішення експертизи поставити наступне питання:

- чи підтверджується зазначений позивачем обсяг та вартість послуг з постачання теплової енергії у нежитлових приміщеннях першого поверху № 21-31 загальною площею 118,4 кв. м. в житловому будинку літ А-9, що знаходиться в м. Харків, проспект Байрона, 189 та нежитлових приміщеннях підвалу № 1-17 площею 346,2 кв. м., першого поверху № 18-44, 33а, 33б, 33в, 35а площею 492,8 кв.м. в житловому будинку літ А-9, що знаходиться в м. Харків, вул. Каденюка, 6 протягом періоду з листопада 2023 року по грудень 2024 року з урахуванням їх технічних (конструктивних) особливостей?

Попередити експерта про відповідальність, передбачену статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Витрати по проведенню судової експертизи покласти на відповідача, Фізичну особу-підприємця Балаєва Костянтина Вікторовича, з подальшим їх розподілом в порядку, передбаченому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу суду разом з матеріалами справи направити Національному науковому центру "Інститут судових експертиз ім.Засл. проф. М. С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України (61177, м.Харків, вул. Золочівська, 8а).

Провадження у справі зупинити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвалу або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала складена 01.04.2026.

СуддяМ.В. Калантай