ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

23 березня 2026 року м. Миколаїв Справа № 915/1544/24

Господарський суд Миколаївської області у складі:

судді Л.М. Ільєвої

при секретарі судового засідання І.С. Степановій

за участю представників:

від позивача не з`явився,

від відповідача Компанієць О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Комунального підприємства Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня Вознесенської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія про визнання недійсними додаткових угод до договору про постачання електричної енергії та стягнення зайво сплачених коштів в сумі 14732,63 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня Вознесенської міської ради звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія про:

- визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 02.12.2021 р. до договору про постачання електричної енергії споживачу від 25.10.2021 р. № 50/85;

- визнання недійсною додаткової угоди № 2 від 17.12.2021 р. до договору про постачання електричної енергії споживачу від 25.10.2021 р. № 50/85;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія на користь Комунального підприємства Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня Вознесенської міської ради 14732,63 грн. зайво сплачених коштів.

В обґрунтування позову заявник посилається на порушення відповідачем вимог Закону України Про публічні закупівлі при укладанні додаткових угод від 02.12.2021 р. № 1 та від 17.12.2021 р. № 2, оскільки відповідачем було перевищено максимальний ліміт збільшення ціни згідно п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі, і внаслідок безпідставного підвищення ціни товару позивачем зайво було сплачено 14732,63 грн. Відтак, вказані додаткові угоди, на думку позивача, підлягають визнанню недійсними, а безпідставно сплачені позивачем кошти в сумі 14732,63 грн. поверненню останньому з боку відповідача.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 17.12.2024 р. вказану позовну заяву Комунального підприємства Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня Вознесенської міської ради (вх. № 15731/24 від 12.12.2024 р.) залишено без руху, оскільки заявником в порушення вимог ч. 1, 3 ст. 164 ГПК України не надано належних доказів сплати заявником судового збору за поданий позов у встановленому законом розмірі.

26.12.2024 р. від представника позивача Фоменка О.О. через підсистему Електронний суд ЄСІТС до господарського суду надійшла заява про усунення недоліків (вх. №16365/24), до якої заявником надано копію платіжної інструкції від 26.12.2024 р. № 474 про доплату судового збору в сумі 1211,20 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.12.2024 р. вказану позовну заяву Комунального підприємства Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня Вознесенської міської ради прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1544/24, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче засідання призначено на 23.01.2025 р. о 13:30.

13.01.2025 р. від відповідача ТОВ Миколаївська електропостачальна компанія до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 370/25), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Так, відповідач вважає хибним посилання позивача на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного суду від 24.01.2024 р. по справі № 955/2321/22, оскільки, на думку відповідача, правовідносини, які виникли між сторонами при укладенні спірного договору та додаткових угод не є подібними до правовідносин, які були предметом судового розгляду у справі № 922/2321/22. Відповідач стверджує, що договір про постачання електричної енергії, який розглядався при вирішені справи № 922/2321/22 Великою Палатою Верховного суду, не містив порядку зміни ціни за одиницю товару електричної енергії саме у разі коливання ціни закупівлі товару на ринку електричної енергії. Також вказаний договір не містив тлумачення поняття коливання ціни закупівлі одиниці товару на ринках електроенергії. Відтак, відповідач вважає недоречними посилання позивача на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 24.01.2024 р. № 922/2321/22. Наразі відповідач стверджує, що всі необхідні умови, яких необхідно додержуватися при укладанні спірних додаткових угод, були виконані. Так, зміна умов договору відбувалась за згодою сторін, про що свідчать підписані сторонами додаткові угоди до договору. Відповідач вважає, що у відповідності до умов договору надав документальне обґрунтовував та підтвердив наявність коливання ціни на ринку надавши споживачу відповідні довідки Харківської торгово-промислової палати які підтверджують наявність коливання ціни на ринку електричної енергії.

16.01.2025 р. від позивача через підсистему Електронний суд ЄСІТС до господарського суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 652/25) в якій позивач зазначає, що відзив не містить вказівки на незгоду відповідача щодо безпідставного збільшення вартості за одиницю виміру електричної енергії більше ніж на 10% по кожній додатковій угоді (№ 1 від 02.12.2021 року та № 2 від 17.12.2021), на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє його права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті згідно ч.4 ст. 165 ГПК України.

Також 16.01.2025 р. від позивача через підсистему Електронний суд ЄСІТС до господарського суду надійшла заява про збільшення позовних вимог (вх. № 654/25), згідно з якою позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору у сумі 7267,20 грн.

Вищевказана заява позивача судом не прийнята до розгляду як заява про збільшення позовних вимог (вх. № 654/25), оскільки сума судового збору не входить до ціни позову, а є саме заявою про розподіл судових витрат по справі, за якою позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору у сумі 7267,20 грн., у зв`язку з чим вирішення питання щодо стягнення сум судового збору буде здійснено судом під час ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

17.01.2025 р. від позивача через підсистему Електронний суд ЄСІТС до господарського суду надійшла заява про участь представника у підготовчому засіданні, яке призначене на 23.01.2025 р. о 13:30, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх. № 733/25).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22.01.2025у справі № 915/1544/24 задоволено клопотання позивача про участь представника у підготовчому засіданні, яке призначене на 23.01.2025 р. о 13:30, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

23.01.2025 року від відповідача ТОВ Миколаївська електропостачальна компанія до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшло клопотання (вх. № 1027/25), в якому відповідач просив розглядати справу № 915/1544/24 у підготовчому засіданні без участі представника відповідача.

В підготовчому засіданні 23.01.2025 року судом з`ясовано, що у представника позивача Комунального підприємства Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня Вознесенської міської ради Паюл Г.Л., що приймає участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, відсутні повноваження на представлення інтересів вказаного позивача в порядку самопредставництва. Так, на підтвердження повноважень вказаного представника до суду була надана довіреність видана довіреність від 16.01.2025 року № 76/01-06, з якої вбачається, що її видано Паюл Г.Л. як юрисконсульту представляти інтереси Комунального підприємства Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня Вознесенської міської ради у судах загальної юрисдикції, адміністративних, господарських, третейських судах, в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції за справами незначної складності. Водночас інтереси відповідача у даній справі, яка розглядається в порядку загального позовного провадження, може представляти особа виключно адвокат або особа у порядку самопредставництва, виходячи зі змісту положень ст.ст. 56, 58, 60 ГПК України. Однак, відповідних доказів наявності у Паюл Г.Л. повноважень представляти інтереси Комунального підприємства Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня Вознесенської міської ради у цій справі в порядку самопредставництва згідно з ч. 1, 3 ст. 56, ч. 1 ст. 58 ГПК України суду не надано, так само відсутні докази, що Паюл Г.Л. діє від імені відповідача як адвокат.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 23.01.2025 р. у справі №915/1544/24 підготовче засідання відкладено на 10.02.2025 о 12:40 з огляду на неявку в підготовче засідання повноважного представника позивача.

05.02.2025 року від представника позивача Фоменка О.О. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшло клопотання (вх. № 1758/25), в якому позивач просить розглядати справу № 915/1544/24 у підготовчому засіданні без участі представника позивача.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.02.2025 р. у справі №915/1544/24 підготовче засідання відкладено на 27.02.2025 о 14:00 з огляду на неявку в підготовче засідання представників сторін.

24.02.2025 р. від відповідача ТОВ Миколаївська електропостачальна компанія до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшло клопотання про зупинення провадження по справі № 915/1544/24 (вх. № 2785/25), яке обґрунтовано постановленням Верховним Судом у складі колегії судів Касаційного господарського суду 29.01.2025 р. ухвали по справі № 920/19/24 про передачу її на розгляд Великої Палати Верховного Суду, в якій колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, які врахували суди попередніх інстанцій.

26.02.2025 р. від позивача через підсистему Електронний суд ЄСІТС до господарського суду надійшли заперечення на клопотання (вх. № 2897/25), згідно з якими позивач вважає задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження по справі № 915/1544/24 до прийняття рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 920/19/24 недоцільним, оскільки вважає що вказане клопотання таким, що не має відношення до даного спору, та має на меті затягування процесу.

27.02.2025 року від відповідача ТОВ Миколаївська електропостачальна компанія до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшло клопотання (вх. № 3007/25), в якому відповідач просив розглядати справу № 915/1544/24 у підготовчому засіданні без участі представника відповідача.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.02.2025 провадження у справі № 915/1544/24 зупинено до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення по справі № 920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичне партнерство" про визнання недійсними додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692623,48 грн.

27.11.2025 від позивача через підсистему Електронний суд ЄСІТС до господарського суду надійшла заява (вх. №16673/25), в якій позивач повідомляє, що Великою Палатою Верховного Суду було закінчено розгляд справи №920/19/24 та винесена постанова від 21.11.2025, у зв`язку з чим були усунені обставини, що стали підставою для зупинення провадження у справі №915/1544/24.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 08.12.2025 р. провадження у справі №915/1544/24 поновлено, підготовче засідання призначено на 29 грудня 2025 року о 10:30, також запропоновано учасникам надати пояснення по суті спору з урахуванням постанови ВП ВС у справі №920/19/24.

26.12.2025 р. від позивача через підсистему Електронний суд ЄСІТС до господарського суду надійшла заява (вх. № 18977/25), в якій позивач зазначає, що загальна вартість за одиницю виміру електричної енергії до кінця дії договору збільшилась на 23,68%, проте, як зазначає позивач, відповідач мав можливість змінити ціну договору в межах до 10%. Таким чином, на думку позивача, додаткові угоди до договору про постачання електричної енергії споживачу № 50/85 № 1 від 02.12.2021, № 2 від 17.12.2021, укладені між сторонами, вчинені з порушенням вимог ЦК України, ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі та з порушенням умов п.5.3.2. та п.5.10 договору про постачання електричної енергії споживачу № 50/85, а тому мають бути визнані судом недійсними. Також позивач зазначає, що не заперечує щодо закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті, водночас позивач повідомляє, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить суд розглядати справу у підготовчому засіданні без участі представника позивача.

26.12.2025 р. від представника відповідача Щербакова С.П. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшло клопотання (вх. № 18989/25), в якому заявник просив судове засідання, яке призначено на 29.12.2025 року о 10:30, відкласти у зв`язку з відпусткою представника відповідача з 28.12.2025 року по 31.12.2025 року.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 29.12.2026 у справі № 915/1544/24 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, при цьому підготовче засідання відкладено на 28 січня 2026 року о 16:30, викликано учасників справи в підготовче засідання.

28.01.2026 від представника відповідача Компанійця О. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшло клопотання (вх. № 1289/26), в якому заявник просив розглядати справу № 915/1544/24 у підготовчому засіданні без його участі.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28.01.2026 у справі № 915/1544/24 закрито підготовче провадження, та справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні суду на 02 березня 2026 року о 14:00, при цьому явку сторін визнано обов`язковою.

27.02.2026 від представника позивача Фоменко О.О. через підсистему Електронний суд ЄСІТС до господарського суду надійшла заява (вх. № 2689/26), в якій заявник просить суд розглядати справу №915/1544/24 у підготовчому засіданні без участі представника позивача.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2026 р. розгляд справи №915/1544/24 відкладено на 23 березня 2026 року о 13:30 у зв`язку з неявкою представника позивача.

У судове засідання, призначене на 23.03.2026 р., представник позивача не з`явився з невідомих причин, хоча про дату, час і місце розгляду справи позивач повідомлявся судом належним чином.

Між тим з огляду на неявку вдруге у судове засідання представника позивача, повідомленого судом належним чином, явка якого була визнана обов`язковою, суд вважає неможливим подальший розгляд справи по суті.

Наразі суд зауважує, що клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності (вх. №2689/26 від 27.02.2026), яке було подано перед судовим засіданням 02.03.2026 та у якому позивач просив розглядати справу №915/1544/24 у підготовчому засіданні без участі представника позивача, судом до уваги не прийнято, оскільки по-перше, ухвалою суду від 28.01.2026 р. було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду, по-друге, у вказаному клопотанні позивач не висловив свою позицію чи наполягає він в подальшому на заявленому позові.

При цьому в наступне судове засідання (23.03.2026 р.) учасники справи судом викликались, позивач не надав доказів поважності причин нез`явлення представника, інших клопотань або заяв від позивача не надходило. Так, нез`явлення позивача перешкоджає вирішенню спору по суті та встановленню дійсних правовідносин між сторонами на теперішній час.

Поряд з цим суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначена рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно зі ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 8 Закону України Про судоустрій і статус суддів передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Водночас порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права ГПК України.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Відповідно до п.2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою, а також зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1-3, 6 ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Як було зазначено вище, позивач двічі не з`явився у судові засідання, що призначені на 02.03.2026 р., 23.03.2026 р. та про причини неявки не повідомив.

При цьому про дату, час і місце розгляду справи позивач повідомлявся судом належним чином шляхом надсилання ухвал суду до електронного кабінету, зареєстрованого відповідачем в підсистемі Електронний суд ЄСІТС в порядку ч. 5, 7 ст. 6 ГПК України.

Так, ухвала суду від 28.01.2026 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті була вручена позивачу 30.01.2025 о 09:55 год., ухвала суду від 02.03.2026 р. про відкладення розгляду справи була вручена позивачу 04.03.2026 о 10:02 год. Зазначеними вище ухвалами було викликано учасників справи в судове засідання, про що зазначено в резолютивних частинах вказаних ухвал.

Наразі суд зазначає, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, а процесуальна бездіяльність позивача як ініціатора позову не може ставити під сумнів здійснення судочинства господарським судом відповідно до вимог процесуального закону. Також за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку суд застосовує як джерело права, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 41 рішення ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, заява № 3236/03).

Так, слід зазначити, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. зі справи Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Поряд з цим слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 січня 2023 року по справі № 9901/278/21 акцентувала увагу на тому, що ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

За змістом частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи може відмовитися від свого права брати участь в судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, учасник справи має право: брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника); не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано (постанова ОП ВС від 18.11.2022 у справі №905/458/21).

Згідно з ч. 4 ст. 202 ГПК України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо: позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Дії суду у випадку неявки в судове засідання учасника справи визначені у статті 202 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до частини четвертої якої у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У системно-логічному зв`язку з цією нормою перебуває норма, закріплена у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Системний аналіз змісту частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача в судове засідання є залишення позову без розгляду.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Положення частини четвертої статті 202 та пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачають подання позивачем до суду заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності. Такі ж правові висновки наведені у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19, від 16.10.2020 у справі № 910/8816/19.

Право позивача самостійно визначати характер своєї участі в судовому засіданні, зокрема й через неявку до нього, повинне бути здійснене у належний, тобто визначений процесуальним законом спосіб: шляхом подання позивачем до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Лише, якщо позивач чітко висловив своє волевиявлення через клопотання про розгляд справи за його відсутності та за умови можливості розгляду справи за відсутності позивача в судовому засіданні, можливий судовий розгляд справи за відсутності позивача в судовому засіданні.

Отже, відповідно до частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України виключенням для обов`язкового залишення позову без розгляду можуть вважатися обставини, якщо позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто, суд розглядає справу по суті за умов, якщо: (1) позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та (2) його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. При цьому, суд може розглянути можливість вирішення спору за відсутності позивача (з`ясувати, чи не перешкоджає нез`явлення позивача вирішенню спору) лише якщо від позивача надійшло клопотання про такий розгляд (про розгляд справи за відсутності позивача). У разі, якщо від позивача до суду не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд не має права розглядати справу, а тому не зобов`язаний надавати оцінку наявності такої можливості. Тобто, оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності (аналогічний правовий висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.09.2019 у справі №916/3616/15).

Якщо нез`явлення позивача перешкоджає вирішенню спору (якщо розгляд справи за відсутності позивача неможливий), суд, не зважаючи на заяву позивача про розгляд справи за його відсутності, позбавлений права розглянути справу по суті. У разі, якщо суд визнав явку позивача обов`язковою до подання позивачем клопотання про розгляд справи за його відсутності, то суд, не зважаючи на це клопотання, зобов`язаний залишити позов без розгляду. У разі, якщо до подання такого клопотання, суд не визнавав явку позивача обов`язковою, у такому випадку суд повинен повідомити позивача про те, що розгляд справи за його відсутності є неможливими та визнати його явку обов`язковою, вирішити питання про відкладення або перерву в судовому засіданні та у разі нез`явлення позивача в наступне судове засідання залишити позов без розгляду (п. 8.7. постанови ОП ВС від 18.11.2022 у справі №905/458/21).

При цьому Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 17.03.2023 у справі № 910/17906/21 не знайшов підстав для відступлення від висновку (уточнення висновку), викладеного у постанові Верховного Суду від 18.11.2022 у справі № 905/458/21 щодо застосування частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України в умовах воєнного стану в України.

Також в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.01.2022 у справі №905/458/21 здійснено аналіз положень частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України за методом правового регулювання цих норм (п. 8.4, 8.5), вказавши, що у цих нормах законодавець не застосував слова може, має право, за власної ініціативи та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання суд залишає позов без розгляду, що міститься у частині четвертій статті 202 Господарського процесуального кодексу України, та формулювання суд залишає позов без розгляду, що міститься у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. З огляду на викладене Верховний Суд зазначає про те, що повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права відносяться до імперативних.

Господарський суд, розглядаючи господарські справи, зобов`язаний вчиняти лише ті процесуальні дії і ухвалювати ті процесуальні рішення, які прямо встановлені процесуальним законом, і не може посилатися на те, що у процесуальному законі відсутня пряма чи імперативна заборона на вчинення певної процесуальної дії чи ухвалення певного процесуального рішення у вигляді формулювання, що суд не має права продовжити розгляд справи, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

При цьому зміст частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання та неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою. Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05 червня 2020 року у справі № 910/16978/19 та від 17.03.2023 у справі №910/17906/21.

Наразі судом враховано, що подання представником позивача Фоменком О.О. заяви про розгляд справи № 915/1544/24 за відсутності позивача (вх. № 2689/26 від 27.02.2026) було здійснено вже після виклику позивача в судове засідання згідно з ухвалою суду від 28.01.2026. Надалі судом було відкладено розгляд справи саме через неявку представника позивача, і учасники справи викликались в судове засідання, при цьому явка позивача була визнана обов`язковою.

Разом з цим, суд зазначає, про неможливість розгляду справи №915/1544/24 без участі позивача, з огляду на необхідність встановлення суті правовідносин, що виникли між учасниками справи, та повного з`ясування обставин спору щодо укладення спірних угод, ініціатора їх вчинення, можливого порушення прав позивача та його обізнаності про це під час укладення спірних угод, а також порядку розрахунку заявлених до стягнення коштів у розмірі 14732,63 грн., які позивач визначає як «зайво сплачені».

Суд наголошує, що вищевказані питання, які виникли у суду, можливо було з`ясувати саме під час розгляду справи по суті у разі з`явлення представника позивача у судове засідання та надання відповідних пояснень, для чого останній і викликався, незважаючи на подану позивачем заяву про розгляд справи за його відсутності. Проте, позивач проігнорував вимоги ухвали суду, а його неявка перешкоджає вирішенню спору.

Отже, з урахуванням вищевикладеного суд констатує, що позивач як особа, яка звернулась до суду за захистом своїх порушених прав, не сприяв вирішенню спору та не виконав свого процесуального обов`язку з`явитись в засідання суду, а тому, враховуючи те, що неявка позивача перешкоджає вирішенню спору по суті, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для залишення без позову Комунального підприємства Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня Вознесенської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія про визнання недійсними додаткових угод до договору про постачання електричної енергії та стягнення зайво сплачених коштів в сумі 14732,63 грн. на підставі частини 4 статті 202, пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Наразі суд зауважує, що згідно з частиною 4 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Суд звертає увагу позивача, що залишення позову без розгляду не обмежує позивача у доступі до правосуддя та не перешкоджає повторному зверненню до суду у загальному порядку після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача в засідання суду у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 226, ст. 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня Вознесенської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія про визнання недійсними додаткових угод до договору про постачання електричної енергії та стягнення зайво сплачених коштів в сумі 14732,63 грн. залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня підписання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали підписано 26.03.2026 року.

Суддя Л.М. Ільєва