ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2026 року м.Дніпро Справа № 757/46749/16-ц (904/3969/22)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,

суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Жолудєв А.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИСТАЛ АГРО ГРУП" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2025 (суддя Камша Н.М.)

у справі № 757/46749/16-ц (904/3969/22)

за позовом позивача-1 ОСОБА_1

позивача-2 ОСОБА_2

позивача-3 ОСОБА_3

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИСТАЛ АГРО ГРУП"

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог:

третя особа-1 ОСОБА_4

третя особа-2 Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович

третя особа-3 Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Герман Олександр Сергійович

про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Печерського районного суду міста Києва перебувала справа №757/46749/16-ц за об`єднаним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрс" та ОСОБА_5 за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Михайленко С.А., Приватного нотаріусу Київського нотаріального округу Герман О.С. про визнання недійсним договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, та позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрс" про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності у порядку спадкування.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2025 відмовлено ТОВ "Кристал Агро Груп" у задоволенні клопотання від 17.10.2025 про повернення заяви позивача-1 ОСОБА_1 , позивача-2 ОСОБА_2 , позивача-3 ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності в порядку спадкування; відмовлено ТОВ "Кристал Агро Груп" у задоволенні клопотання від 19.10.2025 про закриття провадження по даній справі в частині позову про визнання недійсними договорів купівлі - продажу житлового будинку та земельної ділянки на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України; закрито провадження у справі №757/46749/16-ц (904/3969/22) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ТОВ "Кристал Агро Груп" про витребування майна із незаконного володіння ТОВ "Кристал Агро Груп" нерухомого майна: житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки: кадастровий номер :82:312:0009 в рівних долях, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з вказаною ухвалою Товариством з обмеженою відповідальністю "КРИСТАЛ АГРО ГРУП" подано апеляційну скаргу, згідно якої апелянт просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2025 року у справі № 757/46749/16-ц (904/3969/22) та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ТОВ "Кристал Агро Груп" про витребування майна із незаконного володіння ТОВ "Кристал Агро Груп" нерухомого майна: житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки: кадастровий номер :82:312:0009 в рівних долях, залишити без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України; позов позивача-1 ОСОБА_1 , позивача-2 ОСОБА_2 , позивача-3 ОСОБА_3 , до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИСТАЛ АГРО ГРУП", за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: третя особа-1 ОСОБА_4 , третя особа-2 Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович, третя особа-3 Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Герман Олександр Сергійович про визнання недійсним договорів купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки, закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена за неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, при неправильному застосуванні норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- суд першої інстанції не врахував, що справа № 757/46749/16-ц (904/3969/22) не могла бути закрита на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК, так як позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ТОВ "Кристал Агро Груп" про витребування майна із незаконного володіння повинен був бути залишений без розгляду, з урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України. Суд не мав підстав закривати провадження у справі №757/46749/16-ц(904/3969/22) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ТОВ "Кристал Агро Груп" про витребування майна із незаконного володіння ТОВ "Кристал Агро Груп" нерухомого майна: житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки: кадастровий номер :82:312:0009 в рівних долях на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України. З урахуванням положень ст. 185 ГПК України, п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд першої інстанції мав імперативний обов`язок залишити без розгляду позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ТОВ "Кристал Агро Груп" про витребування майна із незаконного володіння, з урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України;

- суд першої інстанції не врахував, що у справі №757/46749/16-ц (904/3969/22) розглядався об`єднаний позовом. Таким чином, суд першої інстанції повинен був прийняти в підготовчому судовому засіданні рішення щодо кожного з позовної вимоги , яка розглядалась в межах судової справи. Однак, суд першої інстанцій закривши провадження у справі №757/46749/16 ц (904/3969/22) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ТОВ "Кристал Агро Груп" про витребування майна із незаконного володіння ТОВ "Кристал Агро Груп" нерухомого майна, не вирішив питання щодо розгляду справи в частині позову: позивача-1 ОСОБА_1 , позивача-2 ОСОБА_2 , позивача-3 ОСОБА_3 , до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИСТАЛ АГРО ГРУП", за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: третя особа-1 ОСОБА_4 , третя особа-2 Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович, третя особа-3 Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Герман Олександр Сергійович про визнання недійсним договорів купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки. Більше того, суд першої інстанції закриваючи провадження у справі самоусунувся від вирішення питання щодо розгляду справи в частині позову: позивача-1 ОСОБА_1 , позивача-2 ОСОБА_2 , позивача-3 ОСОБА_3 , до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИСТАЛ АГРО ГРУП", за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: третя особа-1 ОСОБА_4 , третя особа-2 Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович, третя особа-3 Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Герман Олександр Сергійович про визнання недійсним договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки. Така поведінка суду привела до правової невизначеності та суперечить нормам чинного законодавства.

Процесуальний хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах Центрального апеляційного господарського суду.

Хронологія надходження процесуальних документів до суду та їх вирішення судом.

Учасники справи своїм правом на подання відзиву/пояснень щодо апеляційної скарги не скористалися.

За приписами ч. 3 ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні 25.03.2026 брали участь представники відповідача (апелянта) та позивача-3. Позивачі-1,2 та треті особи явку уповноважених представників не забезпечили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини відсутності суд не проінформували.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях від 28.10.1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції").

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Отже, при здійсненні правосуддя судом мають враховуватися не тільки процесуальні строки, визначені ГПК України, а й рішення ЄСПЛ, як джерела права, зокрема, в частині необхідності забезпечення судового розгляду впродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя, навіть в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд звертає увагу на висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", відповідно до якого заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany).

Таким чином, сторона повинна демонструвати зацікавленість у найшвидшому вирішенні її питання судом, брати участь на всіх етапах розгляду, що безпосередньо стосуються її, для чого має утримуватись від дій, що можуть безпідставно затягувати судовий процес, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.10.2021 у справі № 11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).

Як відзначив Верховний Суд у постановах від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17, від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18, від 07.07.2022 у справі № 918/539/16 відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, згідно усталеної судової практики та позиції ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-то неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Слід зауважити, що позивачі-1,2 та треті особи, як учасники судового процесу, не були позбавлені права забезпечити участь у судовому засіданні 25.03.2026 будь-якого представника, якому доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді, в тому числі в режимі відеоконференції.

Аналогічна за змістом позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17.

В свою чергу, варто наголосити на тому, що визначення пріоритету на користь неучасті в судовому засіданні у випадку невизнання судом обов`язкової явки представника, не тягне за собою неможливість здійснення розгляду справи, тобто відсутність уповноваженого представника в судовому засіданні не є безумовною підставою для відкладення судового засідання.

До того ж обставин, що ускладнювали б вирішення відповідного спору за наявними матеріалами судом не встановлено.

Враховуючи положення ст. 7, 13, 14, 42-46 ГПК України, зокрема, щодо того, що учасники справи мають рівні права, якими вони повинні користуватися добросовісно, та несуть ризик настання тих чи інших наслідків, зумовлених невчиненням ними процесуальних дій, з огляду на те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи містяться докази їх повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, приймаючи до уваги необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, зважаючи на обставини сприяння судом у наданні учасникам судового процесу достатнього часу для належної підготовки своєї позиції та викладення її в поданих процесуальних документах, а також в забезпеченні участі в судових засіданнях, в тому числі в режимі відеоконференції, і цими правами вони розпоряджаються на власний розсуд, констатуючи достатність матеріалів для ухвалення судового рішення, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами та без участі представників позивачів та третіх осіб.

Судом апеляційної інстанції було здійснено всі необхідні дії, що сприяли в реалізації сторонами принципу змагальності та диспозитивності.

Представник відповідача (апелянта) підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким позов про витребування майна із незаконного володіння залишити без розгляду, а в частині про визнання недійсним договорів купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки закрити провадження.

Представник позивача-3 заперечив проти вимог апеляційної скарги, наголосив на необхідності залишення ухвали суду першої інстанції без змін.

Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та висновки місцевого господарського суду, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в провадженні Печерського районного суду міста Києва перебувала справа №757/46749/16-ц за об`єднаним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрс" та ОСОБА_5 за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Михайленко С.А., Приватного нотаріусу Київського нотаріального округу Герман О.С. про визнання недійсним договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, та позовом ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрс" про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності у порядку спадкування.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 27.01.2023 у справі №757/46749/16-ц постановлено вказану справу передати по підсудності на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду судом, в провадженні якого перебуває справа № 904/3969/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрс".

09.09.2024 матеріали справи №757/46749/16-ц надійшли до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 у справі №757/46749/16-ц/ (904/3969/22):

- закрито провадження у справі №904/3969/22 (757/46749/16-ц) в частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрс" про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності у порядку спадкування;

- закрито провадження у справі №904/3969/22 (757/46749/16-ц) в частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрс", за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Михайленко Сергія Анатолійовича, Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Герман Олександра Сергійовича про визнання недійсним договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки;

- справу №904/3969/22 (757/46749/16-ц) в частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_5 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Михайленко Сергія Анатолійовича, Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Герман Олександра Сергійовича про визнання недійсним договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки передати за підсудністю до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області (52501, Дніпропетровська область, місто Синельникове, вулиця Чехова, будинок 1).

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.05.2025 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2024 у справі №757/46749/16-ц (904/3969/22) скасовано та направлено справу №757/46749/16-ц (904/3969/22) для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

23.06.2025 Господарським судом Дніпропетровської області винесено ухвалу, якою:

- прийнято справу №757/46749/16-ц (904/3969/22) для розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, яке відбудеться 16.07.2025 на 11:00 год.;

- зобов`язано позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подати актуальні письмові пояснення по суті спору з урахуванням змісту постанови Центрального апеляційного господарського суду від 28.05.2025 по даній справі.

10.07.2025 від позивача ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення, у яких він наполягає на необхідності розгляду справи Господарським судом Дніпропетровської області, посилаючись на те, що Кодекс України з процедур банкрутства є спеціальним законом, який має пріоритет при правозастосуванні, тому спори, стороною в яких є боржник, мають розглядатися судом, що розглядає справу про банкрутство.

Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що вважає за необхідне витребувати у дане провадження матеріали справи № 904/3969/22 про банкрутство ТОВ "Мегатрс", оскільки в ході розгляду даної справи відбулось незаконне відчуження об`єкта нерухомого майна. Така обставина, за ствердженням позивача, зумовлює необхідність залучення до процесу особи, що здійснила купівлю об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У підготовчому судовому засіданні 16.07.2025 представник ОСОБА_3 підтримав вищеозначене клопотання, інші учасники судового процесу у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Клопотання аналогічного змісту надійшло до справи 16.07.2025 від представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2025 відкладено підготовче судове засідання на 07.08.2025 на 12:00 год., повторно зобов`язано позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 остаточно визначитись із предметом спору, сторонами у даній справі та повідомити про це Господарський суд Дніпропетровської області (з урахуванням змісту постанови Центрального апеляційного господарського суду від 28.05.2025).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2025 відкладено підготовче судове засідання на 02.09.2025 на 15:00 год., повторно зобов`язано позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 остаточно визначитись із предметом спору, сторонами у даній справі та повідомити про це Господарський суд Дніпропетровської області (з урахуванням змісту постанови Центрального апеляційного господарського суду від 28.05.2025).

02.09.2025 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання №б/н від 02.09.2025 представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому представник позивачів просив:

- залучити до участі у справі в якості відповідача ТОВ "Кристал Агро Груп" (код ЄДРПОУ 4480374), що зареєстроване за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, просп. Калнишевського Петра, буд. 25, кв. 21;

- відкласти розгляд справи та надати позивачам можливість подати заяву про зміну позовних вимог після ознайомлення з матеріалами справи № 904/3969/22.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивачів про залучення до участі у справі в якості відповідача ТОВ "Кристал Агро Груп", відкладено підготовче судове засідання на 17.09.2025 на 10:00 год., повторно зобов`язано позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 остаточно визначитись із предметом спору, сторонами у даній справі та повідомити про це Господарський суд Дніпропетровської області (з урахуванням змісту постанови Центрального апеляційного господарського суду від 28.05.2025).

11.09.2025 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання позивача-3 про заміну відповідача, у якому позивач просив:

- замінити первісного відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "МегаТРС" на належного відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "КРИСТАЛ АГРО ГРУП" (), Україна, 49051, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пр. Калнишевського Петра, будинок 25, квартира 21, Телефон 1: НОМЕР_1 , адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- витребувати із незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИСТАЛ АГРО ГРУП" () нерухоме майно: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку: кадастровий номер :82:312:0009.

Позиція позивача-1 та позивача-2 щодо зміни позовних вимог та заміни первісного відповідача на нового - ТОВ "КРИСТАЛ АГРО ГРУП" до суду не надходила.

17.09.2025 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання ТОВ "КРИСТАЛ АГРО ГРУП", в якому товариство просило:

- надати можливість ознайомитись з матеріалами справи №757/46749/16-ц, для надання обґрунтувань щодо відсутності підстав для задоволення клопотання;

- надати час для подання детальних обґрунтувань щодо відсутності підстав для заміни відповідача по справі;

- відмовити в задоволенні клопотання про заміну відповідача, з огляду на те, що:

* відсутні підстави для заміни відповідача;

* з клопотання позивача не можна встановити предмет, підстави та остаточні позовні вимоги, а також відношення всіх позивачів до вказаних змін та позовних вимог.

Враховуючи те, що по даній справі розглядається об`єднаний позов трьох позивачів, окрім ТОВ "Мегатрс" відповідачем є гр. ОСОБА_5 , про виключення її з числа відповідачів у клопотанні позивачем-3 не зазначено. Більше того, у клопотанні позивача-3 від 10.09.2025 не вказано на чию користь має бути витребувано майно від ТОВ "КРИСТАЛ АГРО ГРУП".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2025, відкладено підготовче судове засідання на 24.09.2025 на 15:00 год., повторно зобов`язано позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 остаточно визначитись із предметом спору, сторонами у даній справі та повідомити про це Господарський суд Дніпропетровської області (з урахуванням змісту постанови Центрального апеляційного господарського суду від 28.05.2025).

22.09.2025 позивачами подано спільну заяву про заміну неналежних відповідачів єдиним належним відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Кристал Агро Груп", яке на даний час є власником спірного майна. При цьому визначена єдина позовна вимога - витребування майна на користь позивачів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2025 проведено заміну неналежних відповідачів належним відповідачем - ТОВ "Кристал Агро Груп".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегатрс" щодо якого здійснювалось провадження у справі про банкрутство, на даний час не є відповідачем по справі, юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегатрс" ліквідована судом у зв`язку з банкрутством, без правонаступників.

Таким чином, у підготовчому провадженні судом встановлено, що в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа, де позивачами є фізичні особи, відповідачем - юридична особа, відносно якої не здійснюється провадження у справі про банкрутство.

Крім того, предметом спору у даній справі є одна заявлена вимога - про витребування нерухомого майна, що має місцезнаходження у м. Києві.

Дана справа №757/46749/16-ц ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.01.2023 передана за підсудністю на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду у межах справи про банкрутство ТОВ "Мегатрс".

Справа № 904/3969/22 перебувала в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області з 12.12.2022 до 20.06.2024.

На дату надходження цивільної справи до Господарського суду Дніпропетровської області - 09.09.2024 у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області вже не перебувала справа про банкрутство ТОВ "Мегатрс", провадження у якій закрито 20.06.2024.

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2024 набрала законної сили і не скасована. ТОВ "Мегатрс" ліквідовано і тому не могло бути відповідачем у спорі у цивільній справі 757/46749/16-ц.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що дана справа підсудна Печерському районному суду м. Києва. При цьому суд зауважив, що повернення позову після відкриття провадження за даним позовом є процесуально неможливим, а тому відмовив у задоволенні відповідного клопотання ТОВ "Кристал Агро Груп". Крім того, господарський суд відхилив клопотання відповідача про закриття провадження у даній справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України в частині вимог щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки у зв`язку з тим, що припинено юридичну особу, яка була однією із сторін у справі - ТОВ "Мегатрс", оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, оскаржуваному судовому рішенню та доводам апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди, зокрема, розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках.

Так, господарські суди у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України розглядають справи про банкрутство з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство.

Як слушно зауважив господарський суд, дана цивільна справа була б підвідомча Господарському суду Дніпропетровської області, якби належним відповідачем у справі була особа, стосовно якої відкрито провадження у справі про банкрутство. Спір у такій справі мав би вирішуватися саме в межах справи про банкрутство. Можливість вирішення спору саме в межах справи про банкрутство існує лише тоді, коли провадження у справі про банкрутство триває. Між тим, провадження у справі про банкрутство № 904/3969/22 закрито.

Звідси колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції, що вирішити цивільний спір у межах закритої справи про банкрутство - неможливо, оскільки ГПК України та Кодекс України з процедур банкрутства чітко передбачають, що спори за участю боржника вирішуються саме в межах справи про банкрутство, провадження у якій здійснюється господарським судом.

Під час проведення підготовчого судового провадження у даній справі судом встановлено наявність підстав для закриття провадження у справі з урахуванням такого.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і ст. 4 ГПК України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежовувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів.

Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя.

Зважаючи на суб`єктний склад сторін у справі №757/46749/16-ц(904/3969/22) - це фізичні особи та юридична особа, а у провадженні господарського суду не перебуває справа про банкрутство учасника провадження, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що цей спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Як слідує з поданого 22.09.2025 до Господарського суду Дніпропетровської області клопотання позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в порядку ст. 48 ГПК України, останні просили

- замінити всіх первісних відповідачів належним відповідачем: Товариство з обмеженою відповідальністю "КРИСТАЛ АГРО ГРУП" (), Україна, 49051, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Калнишевського Петра, буд. 25, кв. 21;

- витребувати із незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИСТАЛ АГРО ГРУП" () на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нерухоме майно: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку: кадастровий номер :82:312:0009 в рівних долях;

- розгляд даної справи здійснювати без присутності позивача-1 та позивача-2.

Тобто остаточним предметом позову у даній справі визначена вимога - витребування із незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИСТАЛ АГРО ГРУП" () на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нерухоме майно: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку: кадастровий номер :82:312:0009 в рівних долях.

Зважаючи на що, судом констатовано, що єдиною заявленою до відповідача позовною вимогою у даній справі, яка визначена позивачами, залишилась вимога про витребування з володіння ТОВ "КРИСТАЛ АГРО ГРУП" нерухомого майна, а тому за правилами виключної підсудності, які є тотожними у цивільному та господарському процесі (ст. 30 ГПК України та ст. 30 ЦПК України), даний спір підсудний суду за місцезнаходженням нерухомого майна.

Як правильно зазначив господарський суд, таким судом є Печерський районний суд м. Києва, де територіально знаходиться нерухоме майно, що є предметом спору у даній справі.

При цьому судом мотивовано відхилено клопотання відповідача про повернення позову, подане через систему "Електронний суд" 17.10.2025, яке обґрунтоване тим, що, за ствердженням відповідача, первісний позов, який подавався до Печерського районного суду м. Києва 02.01.2018, був підписаний лише представником одного із позивачів - ОСОБА_1 , останньою також сплачено судовий збір, інші позивачі судовий збір не сплачували.

Повернення позову заявникам, як і залишення позову без руху, застосовується судами на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі чи відмови у відкритті провадження у справі (ст. 174 Господарського процесуального кодексу України).

Якщо після відкриття провадження у справі буде виявлено недоліки у оформленні позову застосовуються наслідки, визначені ст.226 Господарського процесуального кодексу України - позов залишається без розгляду.

Матеріалами даної справи підтверджується, що провадження за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ТОВ "Мегатрс" про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності у порядку спадкування за позовом від 02.01.2018 відкрито Печерським районним судом міста Києва 21.02.2018.

З огляду на вищеозначене, повернення позову після відкриття провадження за даним позовом є процесуально неможливим.

Також, суд відмовив у задоволенні поданого 19.10.2025 відповідачем клопотання про закриття провадження у даній справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України в частині вимог щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки у зв`язку з тим, що припинено юридичну особу, яка була однією із сторін у справі - ТОВ "Мегатрс", оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництва, оскільки згідно із уточненими позовними вимогами, викладеними у заяві позивачів від 10.09.2025, єдиною позовною вимогою позивачів є витребування із володіння ТОВ "Кристал Агро Груп" нерухомого майна - житлового будинку та земельної ділянки; вимога про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна на даний час не є предметом спору.

Доводи апеляційної скарги обґрунтованості цих висновків суду не спростовують.

Щодо тверджень апелянта про те, що «з урахуванням положень ст. 185 ГПК України, п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд першої інстанції не мав підстав закривати провадження у справі №757/46749/16-ц (904/3969/22), а імперативно зобов`язаний був залишити без розгляду позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ТОВ "Кристал Агро Груп" про витребування майна із незаконного володіння, з урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України», то такі є безпідставними з огляду на таке.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 185 ГПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) закриття провадження у справі;

3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Тобто, застосування відповідних положень ч. 2 ст. 185 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, а також інших чинників. Пріоритет однієї процесуальної дії над іншою, зокрема імперативний обов`язок залишення позовної заяви без розгляду перед закриттям провадження у справі, даними нормами процесуального кодексу не визначений, як помилково вважає скаржник.

Слід наголосити, що рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 від 11 березня 1980 року термін «дискреційні повноваження» визначається як повноваження, що залишають адміністративному органу деяку міру свободи, що стосується рішення, яке буде прийнято. Це дає йому змогу обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за наявних обставин.

Дискреція суду (суддівський розсуд) - це право та можливість суду обирати найкращий варіант рішення з декількох юридично допустимих, передбачених законом, на основі обставин справи та принципів права. Вона дозволяє судам діяти самостійно, не узгоджуючи вибір, але лише в межах, встановлених законодавством, забезпечуючи справедливість та ефективність правосуддя.

У цій справі господарський суд при вирішенні подальшого руху справи, виходячи з остаточного визначення предмету спору позивачами, діяв в межах наданих йому ч. 2 ст. 185 ГПК України дискреційних повноважень та закрив провадження у справі з підстав її підсудності цивільному суду - Печерському суду м.Києва, що жодним чином не може тлумачитися як надмірний формалізм.

Крім того, ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), заява №35787/03, п. 29, від 26.07.2007).

Щодо посилань в апеляційній скарзі на те, що «суд першої інстанцій закривши провадження у справі №757/46749/16 ц (904/3969/22) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ТОВ "Кристал Агро Груп" про витребування майна із незаконного володіння ТОВ "Кристал Агро Груп" нерухомого майна, не вирішив питання щодо розгляду справи в частині позову: позивача-1 ОСОБА_1 , позивача-2 ОСОБА_2 , позивача-3 ОСОБА_3 , до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИСТАЛ АГРО ГРУП", за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: третя особа-1 ОСОБА_4 , третя особа-2 Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович, третя особа-3 Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Герман Олександр Сергійович про визнання недійсним договорів купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки», що, на його думку, призвело до правової невизначеності та суперечить нормам чинного законодавства, колегія суддів враховує наступне.

З урахуванням приписів ст. 14 ГПК України позивач самостійно розпоряджається своїми процесуальним правами, в тому числі щодо визначення предмету та підстав позову, натомість суд розглядає справу саме в межах заявлених вимог та їх обґрунтування.

На виконання вимог Господарського суду Дніпропетровської області, викладених в ухвалах від 23.06.2025, від 16.07.2025, від 07.08.2025, від 02.09.2025, від 17.09.2025, щодо зобов`язання позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 остаточно визначитись із предметом спору та сторонами у даній справі, 22.09.2025 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання, за змістом якого предметом позову у даній справі залишається єдина вимога до одного відповідача - витребування із незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИСТАЛ АГРО ГРУП" () на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нерухомого майно: житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :82:312:0009 в рівних долях.

При цьому послідовність такої позиції позивачів прослідковується також з клопотання про заміну відповідачів, поданого до суду 11.09.2025, в якому повідомлено: «…виконуючи вимоги Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі від 23.06.2025 р., зокрема щодо зобов`язання позивачів остаточно визначитись із предметом спору, просимо суд врахувати наступне. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. Таким чином, власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для витребування майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, визнання права власності на спірне майно не є ефективним способом захисту прав. (пункти 10.7-10.10 постанови ВП ВС від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13, провадження № 12 158гс19ф). Якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав (постанова ВП ВС від 13.07.2022 у справі №199/8324/19, провадження № 14 212цс21). Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння є підставою для внесення запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно незалежно від того, чи таке витребування відбувається у порядку віндикації (статті 387-388 ЦК України), чи у порядку, визначеному для повернення майна від особи, яка набула його за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (статті 1212-1215 ЦК України), чи у порядку примусового виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України) (пункт 38 постанови ВП ВС, 06.07.2022 у справі № 914/2618/16). З урахуванням викладеного вважаємо, що єдиною позовною вимогою по даній справі повинна бути вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння».

Таким чином, закриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Мегатрс" внаслідок його ліквідації, а також зміна складу учасників справи, а саме заміна відповідачів на ТОВ "КРИСТАЛ АГРО ГРУП", призвели до одночасної зміни підсудності даної справи та неможливості її розгляду Господарським судом Дніпропетровської області, що у будь-якому випадку зумовлювало необхідність закриття провадження у даному позовному провадженні.

Поряд з цим, виходячи з первісно заявлених у справі вимог за об`єднаним позовом (як щодо витребування майна із незаконного володіння так і визнання недійсним договорів), між сторонами існує спір щодо нерухомого майна (будинку та земельної ділянки), яке знаходиться у м. Київ.

А відтак, наведені апелянтом доводи не спростовують наявність підстав для застосування у спірних правовідносинах п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України та визначення підсудності справи №757/46749/16-ц(904/3969/22) Печерському районному суду м. Києва (за місцезнаходженням майна), що узгоджується з приписами ч. 1 ст. 30 ЦПК України за якими позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до постановлення помилкової ухвали, не виявлено.

Отже, аргументи скаржника не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, а тому у задоволенні апеляційної скарги належить відмовити, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2025.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на її заявника.

Керуючись статтями 98-107, 117, 228-229, 232-235, 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИСТАЛ АГРО ГРУП" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2025 у справі № 757/46749/16-ц (904/3969/22) залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2025 у справі №757/46749/16-ц (904/3969/22) залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "КРИСТАЛ АГРО ГРУП".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 01.04.2026

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя А.Є. Чередко