ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2026 р. Справа № 916/3561/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Букарова Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

за позовом: Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1; ),

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" (68800, Одеська обл., Ізмаїльський р-н., м. Рені, вул. Дунайська, буд. 188; ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Регіональне відділення фонду державного майна по Одеській та Миколаївській областях (65048, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15; ),

про стягнення 2119522,18 грн.

За участю представників сторін:

від позивача адвокат Перевозник П.М., довіреність №492 від 26.12.2024;

від відповідача адвокат Петрушко І.С., ордер серія ВН №1578590;

від третьої особи не з`явився.

Обставини справи.

Акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" про стягнення заборгованості зі сплати ПДВ за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 66 від 03.10.2024 в сумі 2119522,18 грн. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд стягнути з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 66 від 03.10.2024.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2025 справу № 916/3561/25 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.

Ухвалою суду від 08.09.2025 прийнято позовну заяву АТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3561/25. Справу № 916/3561/25 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 30.09.2025 о 10:30 год.

23 вересня 2025 року до суду від АТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" надійшли додаткові пояснення у справі.

Вказані додаткові пояснення з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

25 вересня 2025 року до суду від ТОВ "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд у задоволені позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вказано відзиву відповідач зазначає, що 14.11.2024 невстановленими військовими збройних сил російської федерації, в умовах російського вторгнення в Україну та ведення російською федерацію війни проти України, забороненими міжнародним правом засобами ведення війни, умисно здійснено обстріл території міста Одеси із застосуванням БПЛА типу Shahed-136/Герань-2, за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 20. Так, у зв`язку із зазначеними подіями відповідач вказує, що звернувся до поліції із відповідною заявою, з огляду на що 15.11.2024 за всіма фактами обстрілів, які відбулися 14.11.2024 на території міста Одеси, було внесено відомості до ЄРДР за номером кримінального провадження № 0000535.

Як зазначає відповідач, в результаті даного обстрілу орендоване ТОВ ДЛГ майно зазнало значних ушкоджень та не могло використовуватися товариством за цільовим призначенням, що було встановлено відповідними актами обстеження. Так, за ствердженням відповідача, не могли бути використані без проведення капітальних ремонтно-відновлювальних робіт наступні складові частини орендованого майна: адмінкорпус (літ. А); склад № 2 (літ. Б); склад готової продукції № 2 (літ. 14); склад висівок (літ. Г); будівля млина (літ. Д). Наразі відповідач наголошує, що з огляду на вказані обставини звертався з заявами про звільнення від орендної плати, проте вказаний лист було проігноровано позивачем.

Також відповідач повідомляє, що 15.11.2024 слідчим СВ № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснено огляд місця події із проведенням фотофіксації, про що складено протокол огляду місця події та вилучено відеозапис моменту влучання ворожого апарату у будівлю за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 20. Також зафіксовано пошкодження вікон, дверей, рам, стелі та стін й інших конструкцій будівель та майна, що в них знаходиться.

22 листопада 2024 року відбулось комісійне обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії РФ, та у присутності представника ТОВ ДЛГ було складено акт, яким встановлено пошкодження скління віконних та дверних прорізів та що ремонтні роботи на час проведення обстеження не проводилися.

Відповідач зазначає, що за результатами огляду видано витяг з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РФ проти України, в який внесені відомості про об`єкт за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 20. Надалі 25.11.2024 відбулось візуальне обстеження об`єкта за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 20, Департаментом культури, міжнародного співробітництва та європейської інтеграції Одеської міської ради, за результатами якого складено акт № 04-03/04/189, яким встановлено, що об`єкт зазначав пошкоджень: вибиття всіх дверних та віконних прорізів, рами зазнали значної деформації, частина з них повністю змістилася з коробок, вибито двері з рами, елементи конструкції зазнали деформації та значного пошкодження, на стелях та стінах зафіксовано обвалення декоративного оздоблення до оголення дерев`яної підшивки, наявні тріщини різного розкриття на стелі на стінах.

Відповідач наголошує, що неодноразово інформував позивача щодо стану будівлі і неможливості її використання за цільовим призначенням, що не дозволяє використовувати орендоване майно для приймання, відвантаження, зберігання, доробки (очищення) зернових культур. За таких обставин, як стверджує відповідач, він буде змушений здійснити ряд ремонтно-відновлювальних робіт з метою приведення об`єкта оренди в стан, придатний для використання.

На даний час відповідач готує документи з метою отримання дозволу на виконання ремонтних робіт, прораховує вартість таких робіт та їх обсяг, що потребує часу та фінансових витрат. Водночас товариство не мало змоги використовувати об`єкт оренди за його цільовим призначенням, що зумовило необхідність у зверненні на адресу РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях з метою отримання рішення про тимчасове звільнення орендаря від сплати орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 66 від 03.10.2024 або зменшення орендної плати на 50%.

Відповідач зазначає, що відповідно до пункту 127 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 червня 2020 року № 483, не допускається внесення змін до договору оренди в частині зменшення суми орендної плати (призупинення її нарахування тощо) протягом строку його дії, крім випадку, коли можливість користування майном істотно зменшилася через обставини, за які орендар не відповідає, зокрема, у разі істотного пошкодження об`єкта оренди внаслідок дії обставин непереборної сили, які настали після підписання сторонами акта приймання-передачі об`єкта, за умови, що відновлення об`єкта до того стану, в якому він перебував до настання таких обставин, потребуватиме капітального ремонту об`єкта оренди, у такому разі зменшення орендної плати або тимчасове (на період існування обставин, зазначених у підпункті а підпункту 3 пункту 127 Порядку) звільнення орендаря від сплати орендної плати здійснюється за рішенням орендодавця на підставі заяви орендаря, до якої додані документи, що підтверджують існування відповідних обставин, або на підставі рішення суду. Отже, порядком встановлена можливість зменшити або тимчасово звільнити орендаря від сплати орендної плати за рішенням орендодавця на підставі заяви орендаря, до якої додані документи, що підтверджують існування усіх наступних обставин: істотне пошкодження об`єкта оренди; істотне пошкодження сталося внаслідок дії обставин непереборної сили.

Відповідач також зазначає, що звертався з заявою до АТ ДПЗКУ від 19.12.2024 про складання акту обстеження пошкодженого об`єкта, а також із заявою до РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях № 13-12/Т-12 від 27.12.2024 про відстрочення сплати орендної плати.

Надалі відповідач звернувся з заявою до РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях № 15-01/Т-01 від 31.01.2025 про внесення змін у договір в частині інформації про об`єкт оренди, в якій просив прийняти відмову ТОВ Дунайська Логістична Група від частини орендованого за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 03.10.2024, а саме: адмінкорпус (літ. А); склад № 2 (літ. Б); склад готової продукції № 2 (літ. Щ); склад висівок (літ. Г); будівля млина (літ. Д); здійснити перерахунок орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 66 від 03.10.2024 та укласти з ТОВ Дунайська Логістична Група договір про внесення змін у п. 4.1 та п. 9 договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 66 від 03.10.2024. Також відповідачем була спрямована вимога до РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях та АТ ДПЗКУ № 16-02/Т-02 від 18.02.2025 про дострокове припинення договору оренди та заява ТОВ ДЛГ до РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях та АТ ДПЗКУ № 25-03/Т-03 від 06.03.2025 про дострокове припинення договору оренди.

Відтак, відповідач наголошує, що після пошкодження внаслідок обстрілів 14.11.2024 орендованого відповідачем приміщення, використання орендованих приміщень стало неможливим, що підтверджується технічним звітом, який було виконано експертом Якушевим Д.І. за замовленням відповідача. У висновку технічного звіту вказано, що за результатами проведення технічного обстеження знаходяться в непридатному для нормальної експлуатації технічному стані, не відповідають вимогам надійності та безпечності в подальшій експлуатації без проведення відновлювальних робіт. Таким чином, відповідач вважає, що орендовані ним за договором оренди приміщення після пошкоджень в результаті ворожого обстрілу 14.11.2024 були непридатними для нормальної експлуатації та здійснення господарської діяльності до проведення відновлювальних робіт. Отже, за ствердженням відповідача, у період з 14.11.2024 до 02.04.2025 відповідач не міг використовувати орендовані за договором оренди приміщення внаслідок дії форс-мажорних обставин.

Вказаний відзив на позовну заяву з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

30 вересня 2025 року підготовче засідання не відбулось, оскільки не працювала підсистема "Відеокнференцзв`язок" (ВКЗ), що підтверджується відповідною довідкою суду.

Ухвалою суду від 30.09.2025 призначено підготовче засідання у справі на 04.11.2025 о 14:10 год.

04 листопада 2025 року до суду від ТОВ "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" надійшло клопотання ( вх. № 34765/25 від 04.11.2025) про витребування доказів, в якому відповідач просить суд витребувати у Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях відомості про наявність та реєстрацію у вхідній кореспонденції наступних документів ТОВ Дунайська логістична група, а саме:

- Заяву ТОВ Дунайська логістична група № 7-11/Т-11 від 29.11.2024 р. про звільнення орендаря від сплати орендної плати; Лист ТОВ Дунайська логістична група № 8-11/Т-11 від 29.11.2024 р. до Голови РВ ФДМУ про направлення матеріалів та заяви звільнення орендаря від сплати орендної плати;

- Заяву ТОВ Дунайська логістична група № 13-12/Т-12 від 27.12.2024 р. про відстрочення сплати орендної плати; Заява ТОВ Дунайська логістична група № 15-01/Т-01 від 31.01.2025 р. про внесення змін у договір оренди в частині інформації про об`єкт оренди;

- Вимогу ТОВ Дунайська логістична група № 16-02/Т-02 від 18.02.2025 р. до РВ ФДМУ та АТ ДПЗКУ про дострокове припинення договору оренди;

- Заяву ТОВ Дунайська логістична група № 25-03/Т-03 від 06.03.2025 р. до РВ ФДМУ та АТ ДПЗКУ про дострокове припинення договору оренди; Лист ТОВ Дунайська логістична група № 0704/т-25 від 07.04.2025 про неотримання акту.

Вказане клопотання про витребування доказів суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

04 листопада 2025 року до суду від АТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" надійшли письмові пояснення.

Вказані письмові пояснення з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 04.11.2025 суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання у справі на 10:00 год. 04.12.2025.

Ухвалою суду від 04.11.2025 продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі № 916/3561/25 на 30 днів. Залучено до участі у справі № 916/3561/25 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Регіональне відділення фонду державного майна по Одеській та Миколаївській областях (, юридична адреса: 65048, Україна, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Велика Арнаутська, будинок 15). Відкладено підготовче засідання у справі на 04.12.2025 о 10:00 год. Повідомлено учасників справи, що підготовче засідання призначене на 04.12.2025 о 10:00 год.

07 листопада 2025 року до суду від ТОВ "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" надійшло клопотання про долучення доказів.

Вказане клопотання з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

04 грудня 2025 року до суду від ТОВ "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Вказане клопотання з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 04.12.2025 суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання відповідача (вх. № 34765/25 від 04.11.2025) про витребування доказів та протокольною ухвалою відклав підготовче засідання у справі на 12:00 год. 25.12.2025.

Щодо клопотання відповідача про витребування доказів, то суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Суд звертає увагу, що у відзиві на позовну заяву від 25.09.2025 у справі № 916/3561/25, відповідачем не було заявлено про необхідність витребування доказів у Регіонального відділення фонду державного майна по Одеській та Миколаївській областях.

Також, в поданому відповідачем 04.11.2025 клопотанні про витребування доказів не зазначено жодних обґрунтувань неможливості його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від відповідача.

Крім того, адвокатський запит, на який посилається відповідач в клопотанні про витребування доказів, був поданий ним 19.09.2025, тобто до дати подачі відповідачем відзиву на позовну заяву, який був направлений до суду 24.09.2025.

Таким чином, відповідачу на дату подання відзиву по справі № 916/3561/25 було відомо про адвокатський запит, однак жодним чином не повідомлено суд про неможливість подання доказів та про необхідність у майбутньому можливого витребування таких доказів у Регіонального відділення фонду державного майна по Одеській та Миколаївській областях.

Отже, клопотання відповідача про витребування доказів подана з порушенням встановленого ч. 3 ст. 80 ГПК України строку.

Суд також звертає увагу, що у клопотанні про витребування не зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на невідповідність поданого відповідачем клопотання вимогам статей 80, 81 ГПК України, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 04.12.2025 повідомлено ТОВ "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" та Регіональне відділення фонду державного майна по Одеській та Миколаївській областях, що наступне підготовче засідання у справі призначено на 12:30 год. 25.12.2025. Постановлено провести підготовче провадження у справі № 916/3561/25 впродовж розумного строку.

У підготовчому засіданні 25.12.2025 суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні усного клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання, оскільки явка відповідача у підготовче засідання 25.12.2025 не була визнана судом обов`язковою, тим більше у минулому підготовчому засідання, яке відбулось 04.12.2025, було задоволено клопотання відповідача від 04.12.2025 про відкладення підготовчого засідання та протокольною ухвалою відкладено підготовче засідання на 12:00 год. 25.12.2025.

Водночас необґрунтоване відкладення розгляду заяви призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Ухвалою суду від 25.12.2025 закрито підготовче провадження у справі № 916/3561/25. Постановлено здійснити розгляд справи № 916/3561/25 по суті впродовж розумного строку. Призначено справу до судового розгляду по суті на 10.02.2026 о 14:10 год. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 10.02.2026 о 14:10 год.

10 лютого 2026 року до суду від ТОВ "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" надійшло клопотання (Вх. № 4883/26 від 10.02.2026) про долучення доказів, в якому відповідач просить суд вважати поважними причини пропуску подання рішення Господарського суду Одеської області у справі № 916/3875/25 від 06.02.2026 та долучити казаний доказ до матеріалів справи.

10 лютого 2026 року до суду від ТОВ "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" надійшло клопотання про долучення доказів, в якому відповідач просить суд долучити до матеріалів справи № 916/3561/25 докази направлення клопотання про долучення доказів від 10.02.2026 іншим учасникам судового процесу. Врахувати подані докази при розгляді клопотання про долучення доказів від 10.02.2026.

Вказане клопотання відповідача суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні 10.02.2026 суд оголосив перерву в засіданні суду до 14:10 год. 02.03.2026.

Ухвалою суду від 10.02.2025 повідомлено Регіональне відділення фонду державного майна по Одеській та Миколаївській областях, що наступне судове засідання у справі № 916/3561/25 призначено на 14:10 год. 02.03.2026.

02 березня 2026 року до суду від ТОВ "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" надійшли заперечення на клопотання про долучення доказів, в яких позивач просить суд відмовити у долучені до матеріалів справи розрахунку, доданому ТОВ «ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА» до клопотання про долучення доказів від 10.02.2026.

Вказані заперечення позивача суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні 02.03.2026 суд протокольною ухвалою залишив без розгляду клопотання відповідача про долучення доказів (Вх. № 4883/26 від 10.02.2026), оскільки відповідно до ч. 2 ст. 207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Суд також зазначає, що відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд звертає увагу, що відповідачем у клопотанні не наведено жодних пояснень щодо поважності причин пропуску строку подання такого клопотання, а також і не заявлено про поновлення пропущеного процесуального строку на подання такого клопотання.

З урахуванням викладеного, клопотання про долучення доказів залишено судом без розгляду.

Ухвалою суду від 02.03.2025 (у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги) призначено розгляд справи № 916/3561/25 в судовому засіданні на 24.03.2026 о 15:40 год. Повідомлено учасників справи, що судове засідання призначено на 24.03.2026 о 15:40 год.

Представник третьої особи у судове засідання 24.03.2026 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні 24.03.2026 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у заявах по суті справи.

Представник відповідача у судовому засіданні 24.03.2026 позовні вимоги не визнав та у задоволенні позову просив відмовити, надавши аналогічні пояснення тим, які викладені у заявах по суті справи.

У судовому засіданні 24.03.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду і повідомлено присутніх представників сторін про час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать, що 03 жовтня 2024 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (надалі орендодавець або третя особа), Товариством з обмеженою відповідальністю "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" (надалі орендар або відповідач) та Акціонерним товариством "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (надалі балансоутримувач або позивач) був укладений Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 66 (надалі Договір).

Відповідно до умов підпункту 4.1. п. 4 Розділу І (Змінювані умови) Договору відповідач прийняв в орендне володіння та користування частину ЄМК за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 20, а саме - нерухоме майно загальною площею 16360,4 кв.м та окреме індивідуально визначене майно, яке забезпечує пронеси переробки зерна пшениці на борошно (двохсортовий помол) та висівки, фасування, зберігання та гранулювання (надалі - Майно), до складу якого увійшли: Адміністративний корпус (літ. А) площею 1147,2 кв.м; Склад № 2 (літ. Б) площею 2964,9 кв.м; Вибойне відділення (літ. В) площею 1313,2 кв.м разом з розміщеним у ньому іншим окремим індивідуально визначеним майном (машинами та механізмами згідно переліку); Склад висівок (літ. Г) площею 1734,2 кв.м; Будівля млина (літ. Д) площею 5758,7 кв.м разом з розміщеним у ній іншим окремим індивідуально визначеним майном (машинами та механізмами згідно переліку); Склад готової продукції № 2 (літ. Щ) площею 2428,9 кв.м; Склад безтарного зберігання борошна (літ. Ю) площею 1 013,3 кв.м; Огорожа (літ. 1-9) довжиною 680 пог.м.

Підпунктом 9.1. п. 9 Розділу І (Змінювані умови) Договору встановлено, що місячна орендна плата, визначена за результатами проведення аукціону, становить 1950002,00 грн без урахування ПДВ.

Відповідно до п. 16 Розділу І (Змінювані умови) Договору 100 % суми орендної плати спрямовується до державного бюджету.

В п. 15 Розділу І (Змінювані умови) Договору визначені банківські реквізити для оплати орендної плати за Договором, згідно яких отримувачем коштів є Головне управління казначейства (надалі - ГУК) в Одеській області.

Відповідно до умов п. 1.1. Розділу II (Незмінювані умови) Договору орендодавець та балансоутримувач передають, а орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене у п. 4 Розділу І (Змінювані умови) Договору.

Умовами п. 2.1. Розділу II (Незмінювані умови) Договору встановлено, що орендар вступає у строкове платне користування Майном у день підписання акту приймання-передачі Майна. Акт приймання-передачі підписується між орендарем і балансоутримувачем одночасно з підписанням Договору.

Відповідно до умов п. 3.1. Розділу II (Незмінювані умови) Договору орендна плата становить суму, визначену у п. 9 Розділу І (Змінювані умови) Договору. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 3.2. Розділу II (Незмінювані умови) Договору встановлено, що у випадку, якщо орендна плата визначена за результатами аукціону, то орендна плата за січень-грудень року, наступного за роком початку оренди, визначається шляхом коригування орендної плати за перший місяць оренди на річний індекс інфляції року, на який припадає перший місяць оренди.

Умовами п. 3.3. Розділу II (Незмінювані умови) Договору встановлено, що орендар сплачує орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у п. 16 Розділу 1 (Змінювані умови) Договору, щомісяця до 15 числа поточного місяця оренди - для орендарів, які отримали майно в оренду за результатами аукціону.

Відповідно до умов п. 3.4. Розділу II (Незмінювані умови) Договору орендар сплачує орендну плату на підставі рахунків балансоутримувача. Балансоутримувач виставляє рахунок на загальну суму орендної плати із зазначенням частини орендної плати, яка сплачується на рахунок балансоутримувача, і частини орендної плати, яка сплачується до державного бюджету. Податок на додану вартість нараховується на загальну суму орендної плані. Орендар сплачує Балансоутримувачу належну йому частину орендної плати разом із податком на додану вартість, нарахованим на загальну суму орендної плати. Балансоутримувач надсилає орендарю рахунок не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати платежу. Протягом п`яти робочих днів після закінчення поточного місяця оренди балансоутримувач передає орендарю акт виконаних робіт на надання орендних послуг разом із податковою накладною за умови реєстрації орендаря платником податку на додану вартість.

Відповідно до умов п. 4.3. Розділу II (Незмінювані умови) Договору, майно вважається повернутим з оренди з моменту підписання балансоутримувачем та орендарем акту повернення з оренди орендованого майна.

Підпунктом 12.1. п. 12 Розділу І (Змінювані умови) Договору встановлено, що строк дії Договору - 5 років з дати набрання ним чинності.

Відповідно до умов п. 12.1. Розділу II (Незмінювані умови) Договору цей Договір укладений на строк, визначений у п. 12 Розділу І (Змінювані умови) Договору. Перебіг строку Договору починається з дня набрання ним чинності. Договір набирає чинності в день його підписання сторонами. Строк оренди за Договором починається з дати підписання акту приймання-передачі і закінчується датою припинення Договору.

Підстави припинення Договору визначені в п. 12.6. Розділу II (Незмінювані умови) Договору та серед іншого передбачають, що Договір припиняється:

- 12.6.4. на вимогу орендодавця з підстав, передбачених п. 12.7. Розділу II (Незмінювані умови) Договору, і при цьому Договір вважається припиненим в день, визначений відповідно до абзацу 3 п. 12.8. Розділу II (Незмінювані умови) Договору.

Відповідно до умов підпункту 12.7.1. п. 12.7. Розділу II (Незмінювані умови) Договору цей Договір може бути достроково припинений на вимогу орендодавця, якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше 3 місяців або сумарна заборгованість з орендної плати більша, ніж плата за 3 місяці.

Відповідно до умов п. 12.8. Розділу II (Незмінювані умови) Договору про наявність однієї з підстав для дострокового припинення Договору з ініціативи орендодавця, передбаченої н. 12.7. Розділу II (Незмінювані умови) Договору, орендодавець повідомляє орендареві та іншій стороні Договору листом. У листі повинні міститись опис порушення і вимоги про його усунення в строк не менше 5 робочих днів, якщо порушення стосується прострочення сплати орендної плати. Якщо протягом встановленого у приписі часу орендар не усунув порушення, Орендодавець надсилає орендарю лист, у якому повідомляє орендареві про дострокове припинення Договору на вимогу орендодавця. Договір вважається припиненим на 5 робочий день після надсилання орендодавцем орендарю листа про дострокове припинення Договору. Дата дострокового припинення Договору на вимогу орендодавця встановлюється на підставі штемпеля поштового відділення на поштовому відправленні Орендодавця.

Умовами п. 12.12. Розділу II (Незмінювані умови) Договору встановлено, що Майно вважається поверненим орендодавню/балансомримувачл з моменту підписання балансоутримувачем та орендарем акту повернення з оренди орендованого майна.

Відповідно до умов п. 4.4. Розділу II (Незмінювані умови) Договору якщо орендар не повертає майно після отримання від балансоутримувача акту повернення з оренди орендованого майна, орендар сплачує до державного бюджету неустойку у розмірі подвійної орендної плати за кожний день користування Майном після дати припинення Договору.

На виконання умов ч. 2 п. 3.1. та п. 6.5. Розділу II (Незмінювані умови) Договору сторонами також був укладений договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю б/н від 10.10.2024.

На підтвердження прийняття ТОВ "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" майна в оренду сторонами був складений акт приймання-передачі в оренду нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, від 03.10.2024.

Про повернення майна з оренди сторонами був складений акт повернення з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, від 02.04.2025.

Підставою для повернення майна з оренди та складання сторонами відповідного акту було рішення ФДМУ про припинення дії Договору у зв`язку із більше ніж тримісячним простроченням ТОВ "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" оплати орендної плати за Договором.

Про вказане рішення ФДМУ повідомило відповідача та балансоутримувача листами від 18.03.2025 № 11-06-01164 та від 26.03.2025 № 11-06-01284.

Отже, Договір діяв у період з 03.10.2024 по 02.04.2025.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що на виконання п. 3.4. Розділу II (Незмінювані умови) Договору позивач за період з 03.10.2024 по 02.04.2025 щомісяця надавав ТОВ "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" рахунки на оплату, акти надання послуг, а також оформляв податкові накладні з податку на додану вартість (надалі - ПДВ) та у встановленому законом порядку реєструвало їх у Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі -ЄРПН).

Також позивачем за період з 03.10.2024 по 02.04.2025 були оформлені та надані ТОВ "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" рахунку на оплату та акти надання послуг на загальну суму 2484361,26 грн.

Позивач звертає увагу суду, що відповідно до приписів п. 3.2. Розділу II (Незмінювані умови) Договору розмір щомісячної орендної плати за 2025 рік був відкоригований на річний індекс інфляції за 2024 рік, з огляду на що у 2025 році розмір щомісячної орендної плати з ПДВ становив 2620802,69 грн.

За Договором позивач оформив та зареєстрував в ЄРПН податкові накладні на загальну суму 2620802,69 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем було підписало акт надання послуг № 1 від 31.10.2024 та було сплачено АТ "ДПЗКУ" 364839,08 грн ПДВ за жовтень 2024 року згідно рахунку на оплату № 1 від 31.10.2024. Здійснення ТОВ "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" вказаної оплати підтверджується випискою з банківського рахунку позивача.

З огляду на викладене, сума простроченої заборгованості, яка рахується за ТОВ "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" перед позивачем зі сплати ПДВ за Договором становить 2119522,18 грн (2484361,26-364839,08=2119522,18 грн).

Позивач також звертає увагу на те, що ТОВ "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" підписало отримані від АТ "ДПЗКУ" акти надання послуг за листопад-грудень 2024 року та за січень 2025 року, проте не сплатило АТ "ДПЗКУ" зазначені у них суми ПДВ.

Разом з тим, ТОВ "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" не підписало отримані від АТ "ДПЗКУ" акти надання послуг за лютий-квітень 2025 року та не сплатило АТ "ДПЗКУ" зазначені у них суми ПДВ.

Вказане свідчить про порушення ТОВ "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" умов п. 3.4. Розділу II (Незмінювані умови) Договору.

Отже, предметом цього позову є стягнення з ТОВ "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" простроченої заборгованості зі сплати ПДВ за Договором за період з 01.11.2024 по 02.04.2025 в сумі 2119522,18 грн.

АТ "ДПЗКУ" неодноразово зверталось до ТОВ "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" з вимогами про погашення заборгованості щодо сплати ПДВ за Договором, що підтверджується листами-вимогами від 21.03.2025 № 56.1-09/14, від 09.04.2025 № 56.1-09/21 та від 28.04.2025 №130-6-19/861. Проте, відповідач не надав відповіді на листи-вимоги позивача.

Таким чином, на час звернення позивача до суду з цим позовом, відповідачем не сплачена заборгованість зі сплати ПДВ за Договором в сумі 2119522,18 грн, через що така заборгованість підлягає стягненню у судовому порядку.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Так, укладений Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 66 від 03.10.2024 є підставою для виникнення у сторін Договору зобов`язань відповідно ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України та згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.

Нормами ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що законодавство України про оренду державного майна складається з цього закону та інших законодавчих актів.

Відповідно до ч. 1 ст. З Закону України «Про оренду державного та комунального майна» об`єктами оренди за цим законом є:

- єдині майнові комплекси підприємств, їхніх відокремлених структурних підрозділів;

- нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення, а також їх окремі частини);

- інше окреме індивідуально визначене майно;

- майно, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації) (далі - майно, що не увійшло до статутного капіталу), а також майно, заборонене до приватизації, яке може при перетворенні державного підприємства в господарське товариство надаватись такому товариству на правах оренди;

- майно, щодо якого до статутного капіталу внесено право господарського відання на майно;

- майно, закріплене на праві господарського відання за акціонерними товариствами та їхніми дочірніми підприємствами у процесі їх утворення та діяльності;

- майно, передане до статутного капіталу акціонерних товариств на праві господарського відання;

- майно органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, державних і комунальних установ та організацій, Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, правоохоронних та фіскальних органів, Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, що не використовується зазначеними органами для здійснення своїх функцій, - без права викупу та передачі в суборенду орендарем;

- майно, що не підлягає приватизації, може бути передано в оренду без права викупу орендарем та передачі в суборенду.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» суб`єктами орендних відносин є:

- орендар;

- орендодавець;

- балансоутримувач;

- уповноважений орган управління;

- представницький орган місцевого самоврядування або визначені ним органи такого представницького органу;

- Кабінет Міністрів України або орган державної влади, визначений Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що орендодавцями є:

а) Фонд державного майна України - щодо єдиних майнових комплексів, нерухомого майна (будівель, споруд, їх окремих частин), а також майна, що не увійшло до статутного капіталу, що є державною власністю (крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, а також майна, що належить закладам вищої освіти та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам, та інших випадків, передбачених галузевими особливостями оренди майна);

б) органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо єдиних майнових комплексів, нерухомого майна та майна, що не увійшло до статутного капіталу, яке належить Автономній Республіці Крим;

в) органи, уповноважені представницькими органами місцевого самоврядування, - щодо єдиних майнових комплексів, нерухомого майна і споруд, майна, що не увійшло до статутного капіталу, яке перебуває у комунальній власності;

г) балансоутримувачі - щодо:

- нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 400 квадратних метрів на одного балансоутримувача, якщо менший розмір площі не встановлено рішенням представницького органу місцевого самоврядування - щодо об`єктів комунальної власності або галузевими особливостями оренди майна;

- нерухомого майна для організації та проведення науково-практичних, культурних, мистецьких, громадських, суспільних та політичних заходів - на строк, що не перевищує п`яти календарних днів протягом шести місяців, а також щодо майна, яке передається суб`єктам виборчого процесу для проведення публічних заходів (зборів, дебатів, дискусій) під час та на період виборчої кампанії;

- нерухомого майна для організації та проведення науково-практичних, культурних, мистецьких, громадських, суспільних та політичних заходів - на строк, що не перевищує ЗО календарних днів протягом одного року щодо кожного орендаря, якщо балансоутримувачем є державне або комунальне підприємство, установа, організація, що здійснює діяльність з організування конгресів і торговельних виставок;

- іншого окремого індивідуально визначеного майна;

ґ) державне підприємство із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами - щодо нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна цього підприємства, що передається дипломатичним представництвам та консульським установам іноземних держав, представництвам міжнародних міжурядових організацій в Україні.

Відповідно до ч. З ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендарями за цим Законом можуть бути фізичні та юридичні особи, у тому числі фізичні та юридичні особи іноземних держав, міжнародні організації та особи без громадянства (крім передбачених частиною четвертою цієї статті).

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди майна державної власності формується на підставі примірного договору оренди, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Промірним договір оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності (далі - Примірний договір), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.0.2020 № 820.

Судом встановлено, що укладений Договір відповідає Примірному договору, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.0.2020 № 820.

Так, п. 3.1. Розділу II (Незмінювані умови) Примірного договору, так само як і п. 3.1. Розділу II (Незмінювані умови) укладеного сторонами Договору, визначено, що нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Крім того, п. 3.4. Розділу II (Незмінювані умови) Примірного договору, так само як і п. 3.4. Розділу II (Незмінювані умови) укладеного сторонами Договору, встановлено, що Орендар сплачує орендну плату на підставі рахунків Балансоутримувача. Балансоутримувач виставляє рахунок на загальну суму орендної плати із зазначенням частини орендної плати, яка сплачується на рахунок Балансоутримувача, і частини орендної плати, яка сплачується до державного бюджету. Податок на додану вартість нараховується на загальну суму орендної плати. Орендар сплачує Балансоутримувачу належну йому частину орендної плати разом із податком на додану вартість, нарахованим на загальну суму орендної плати. Балансоутримувач надсилає Орендарю рахунок не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати платежу. Протягом п`яти робочих днів після закінчення поточного місяця оренди Балансоутримувач передає Орендарю акт виконаних робіт на надання орендних послуг разом із податковою накладною за умови реєстрації Орендаря платником податку на додану вартість.

Вказане свідчить про те, що ТОВ "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" зобов`язана оплачувати орендну плату за Договором з урахуванням ПДВ, який нараховується на загальну суму орендної плати та яку відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу, а позивач зобов`язаний надавати відповідачу рахунки на оплату, акти виконаних робіт, а також оформляти податкові накладні.

Наведені вище умови Договору повністю відповідають приписам пп. 14.1.185 п. 14.1 ст.14; пп. 2 п. 180.1 ст. 180, пп. «б» п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, ст.ст. 194, 198 та 201 Податкового кодексу України (далі - ПКУ).

Підпунктом 14.1.185 п. 14.1 ст. 14 ПКУ встановлено, що постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Відповідно до пп. «б» п. 185.1 ст. 185 ПКУ операції з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування ПДВ.

Згідно п.п. 2 п. 180.1 ст. 180 ПКУ для цілей оподаткування платником ПДВ є будь-яка особа, яка зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Оскільки відповідач зареєстрований як платник ПДВ з індивідуальним податковим номером 17, він є платником ПДВ та зобов`язаний оплачувати послуги з оренди Майна за Договором з урахуванням ПДВ.

Відповідно до приписів ст. 194 ПКУ операції з надання послуг оренди майна оподатковуються ПДВ за ставкою 20 відсотків від бази оподаткування, при цьому ПДВ додається до ціпи такої послуги.

Нормами п. 187.1 ст. 187 ПКУ встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/нослуг вважається лага, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небапківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Згідно пп. «а» п. 198.1. ст. 198 ІІКУ суми ПДВ, сплачені або нараховані за операціями з придбання нос ім , відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 198.2. ст. 198 ПКУ датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3. ст. 198 ПКУ встановлено, що у зв`язку із наданням послуг протягом звітного періоду, податковий кредит такого звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 ПКУ. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товарн/послугн та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Нормами ст. 201 ПКУ визначено, що:

- п. 201.1 На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений ГІКУ термін.

- п. 201.8. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 ПКУ.

- п. 201.10. При здійсненні операцій з постачання товарів/нослуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не погребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Отже, з огляду на наведені вище норми ст.ст. 187 та 201 ПКУ, з дат оформлення позивачем актів надання послуг за Договором та відповідних податкових накладних, у позивача виникли податкові зобов`язання на суми ПДВ, зазначені у цих актах та податкових накладних. Всього за період з 03.10.2024 по 02.04.2025 на підставі оформлених позивачем актів падання послуг за Договором та відповідних податкових накладних у позивача виникли податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 2484361,26 грн.

Одночасно, згідно наведених вище норм ст.ст. 198 та 201 ПКУ, на підставі оформлених позивачем актів надання послуг за Договором та відповідних податкових накладних, у відповідача виник податковий кредит з ПДВ на загальну суму 2484361,26 грн.

Відповідачем сплачено ПДВ лише за жовтень 2024 розмірі у розмірі 364839,08 грн.

Таким чином, сума несплаченої заборгованості відповідача перед позивачем зі сплати ПДВ за Договором становить 2119522,18 грн (2484361,26-364839,08=2119522,18).

Також, судом встановлено, що перелік операцій, що не є об`єктом оподаткування ПДВ, визначений ст. 196 ПКУ

З огляду на те, що орендоване Майно не є єдиним майновим комплексом, відповідач не має права на звільнення від сплати ПДВ за оренду Майна за Договором, а отже зобов`язаний сплатити ПДВ в порядку та розмірі, які визначені п. 3.4. Розділу II (Незмінювані умови) Договору та вищевказаними нормами Податкового кодексу України.

У листі від 04.02.2016 № 2383/6/99-99-19-03-02-15 Державна фіскальна служба України вказала, зокрема, на те, що:

Послуги з надання орендодавцем державного манна в оренду є об`єктом оподаткування ПДВ, незалежно від того, чи розподіляє орендар суму орендної плати, чи перераховує її на рахунок орендодавця в повному обсязі (крім операцій, визначених підпунктом 196.1.15 пункту 196.1 статті 196 Кодексу).

На дату виникнення податкових зобов`язань з ПДВ державне підприємство - орендодавець (незалежно від того, чи розподіляє орендар суму орендної плати чи перераховує її на рахунок орендодавця в повному обсязі) складає податкову накладну на всю суму орендної плати, передбачену договором оренди, без урахування витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна та комунальних послуг і енергоносіїв.

Податкова накладна, складена орендодавцем при наданні послуг з оренди державного манна та зареєстрована в ЄРПН, є підставою для включення орендарем суми ПДВ, зазначеної у такій податковій накладній, до складу податкового кредиту.

Аналогічна позиція викладена у роз`ясненнях Державної податкової служби України від 22.10.2021 та від 03.07.2024, а також у податковій консультації від 07.07.2021 № 2679/ІПК/99-00-21-03-02-05:

«Операція з надання послуг з оренди нерухомого манна, яке знаходиться на митній території України, у тому числі що належить до державної власності, відповідно до п. 185.1 cm. 185 ПКУ є операцією з постачання послуг, яка є об`єктом оподаткування ПДВ та оподатковується ПДВ за ставкою 20 відсотків незалежно від того, в якому співвідношенні буде здійснюватися розподіл орендної плати (крім операцій, визначених п.п. 196.1.15 п. 196.1 cm. 196 ПКУ).

За операцією з постачання послуг з оренди державного манна податкові зобов`язання з ПДВ визначає платник ПДВ - балансоутрнмувач такого манна на дату «першої події» (на дату зарахування коштів від орендаря або на дату оформлення належним чином документа, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення). На дату виникнення податкових зобов`язань балансоутрнмувач державного манна складає податкову накладну па орендаря та реєструє її в Єдиному реєстрі податкових накладних.»

Викладене вище свідчить про те, що за оренду Майна за Договором відповідач зобов`язаний сплатити ПДВ в порядку та розмірі, які визначені п. 3.4. Розділу II (Незмінювані умови) Договору та вищевказаними нормами Податкового кодексу України.

Частинами 1-4 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата визначається за результатами аукціону. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плазу незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Згідно п. 18 Методики розрахунку орендної плати за державне майно, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.04.2021 № 630, якщо орендна плата визначена за результатами проведення аукціону, орендна плата за січень - грудень року оренди, наступного за роком, на який припадає перший місяць оренди, визначається шляхом коригування орендної плати за перший місяць оренди на річний індекс інфляції року, на який припадає перший місяць оренди. Орендна плата за січень - грудень третього і кожного наступного календарного року оренди визначається шляхом коригування місячної орендної плати, що сплачувалася у попередньому році, на середньорічний індекс інфляції такого року.

З огляду на наведені приписи ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п. 18 Методики розрахунку орендної плати за державне майно, орендна плата за Договором за 2025 рік була скорегована на річний індекс інфляції за 2024 рік, що було відображено у рахунках на оплату та актах надання послуг, які позивач щомісячно оформляв та надсилав відповідачу.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" на користь Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" заборгованість зі сплати ПДВ за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 66 від 03.10.2024 в сумі 2119522,18 грн.

Щодо доводів відповідача, викладених ним у заявах по суті справи в частині невизнання позовних вимог, то суд зазначає, що відповідачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження своїх тверджень про пошкодження складу № 2 (літ. Б), складу готової продукції № 2 (літ. Ш) та складу висівок (літ. Г). Разом з тим, дослідження експерта та акт огляду/обстеження не містять зауважень щодо технічного стану будівлі млину та подальшої її експлуатації.

Так, відповідач вказує, що звертався із наступними листами:

- до орендодавця із заявою про звільнення орендаря від сплати орендної плати за вих. 7-11/Т-11 від 29.11.2024, в якій, посилаючись на істотне пошкодження майна, просив прийняти рішення про тимчасове звільнення орендаря ТОВ Дунайська Логістична Група від сплати орендної плати за об`єкт оренди за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 20 згідно з договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 66 від 03.10.2024 р. або зменшити орендну плату на 50% до завершення ремонтно-відновлювальних робіт на об`єкті оренди за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 20;

- 19.12.2024 до позивача з заявою про складення акту обстеження пошкодженого об`єкта, в якій просив скласти окремий акт обстеження майна, яке орендує ТОВ Дунайська Логістична Група, та зазначити перелік ушкоджень такого майна.

- 27.12.2024 до третьої особи з заявою за вих № 13-12/Т-12 про відстрочення сплати орендної плати, в якій просив зменшити орендну плату на 50% до завершення ремонтно-відновлювальних робіт на об`єкті оренди за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 20;

- у листі за вих. № 15-01/Т/-01 від 31.01.2025 до РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях товариство просило прийняти відмову орендаря від частини орендованого майна за договором оренди від 03.10.2024 р., а саме: адмінкорпуса (літ. А); складу № 2 (літ. Б); складу готової продукції № 2 (літ. Щ), складу висівок (літ. Г), будівлі млина (літ. Д.); здійснити перерахунок орендної плати та укласти договір про внесення змін у п.п. 4.1, 9.1 договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 66 від 03.10.2024 р.;

- до позивача та третьої особи з листами від 18.02.2025 за вих. № 16-02/Т-02 та від 06.03.2025 р. за вих. № 25-03/Т-03, в яких просив достроково припинити договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 66 від 03.10.2024 р., укладений між РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях та ТОВ Дунайська Логістична Група у зв`язку із значним пошкодженням об`єкта оренди, а також здійснити перерахунок орендної плати за договором оренди та зарахувати надмірно сплачену суму орендних платежів у рахунок наступних орендних плат.

Разом з тим суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів направлення наведених вище листів відповідачем позивачу та третій особі, при цьому факт отримання таких листів також заперечується позивачем. Між тим суд зазначає, що вказані листи відповідача стосувались лише порядку сплати орендної плати, що не є предметом розгляду в межах цієї справи № 916/3561/25.

Наразі суд зазначає, що відповідачем не спростовано використання орендного майна, що є майновим комплексом та складається зі значної кількості будівель, та ведення господарської діяльності. Крім того, пошкоджень зазнали лише дві споруди, що спростовує доводи відповідача про неможливість подальшого використання усього орендованого майна. Також відповідачем не надано доказів щодо зупинення надання комунальних та інших послуг внаслідок вибуху баражуючого боєприпасу 14.11.2024. Більш того, відповідач не звертався до балансоутримувача майна щодо припинення надання таких послуг.

Стосовно тверджень відповідача про неможливість використання будівлі за цільовим призначенням з огляду на її пошкодження суд додатково зазначає наступне. По-перше, пошкоджень зазнала не вся будівля, а дві її споруди, що підтверджується й самим відповідачем. По-друге, відповідачем не надано до матеріалів позову власного розрахунку заборгованості з огляду на неможливість використання двох пошкоджених споруд, а саме з відрахуванням від загальної суми заборгованості відповідних платежів, котрі стосуються пошкоджених будівель. Суд зауважує, що неможливість (за ствердженнями відповідача) використання двох споруд не є підставою для звільнення його від сплати усієї заборгованості.

Щодо посилань відповідача на наявність форс-мажорних обставин через обстріл 14.11.2024, як на підставу звільнення від обов`язку сплачувати відшкодування за Договором, є помилковими, оскільки за загальним правилом неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а не від виконання самого зобов`язання (ч. 1 ст. 617 ЦК України).

Сам факт обстрілу, який відбувся 14.11.2024, не може вважатись належною правовою підставою для невиконання зобов`язань, а обставини, які виникли у зв`язку з обстрілом, мають безпосередньо впливати на можливість контрагента виконати свій обов`язок. Отже сторона, яка посилається на вказану обставину, повинна довести зв`язок між неможливістю виконання зобов`язання та військовими діями.

Наразі господарський суд зауважує, що надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості. Ознаками таких обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за таких умов здійснення господарської діяльності. При цьому сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи при виконання нею конкретних договірних зобов`язань.

Факт, що дію обставин непереборної сили необхідно довести, не виключає того, що наявність таких обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом (правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 22.06.2022 у справі № 904/5328/21 та від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21).

Зокрема, наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами у відповідності до статей 14, 141 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні шляхом видачі сертифіката.

Проте, в матеріалах справи відсутній та відповідачем до суду не надано відповідного сертифікату Торгово-промислової палати України або уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат про наявність форс-мажорних обставин, виданого відповідачу щодо засвідчення відповідних обставин, які вплинули на діяльність безпосередньо ТОВ Дунайська Логістична Група або зумовили неможливість виконання зобов`язань саме за Договором.

При цьому відповідач не був позбавлений можливості звернутись до ТПП України за отриманням відповідного сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ТПП України від 18.12.2014, та довести дію відповідних форс-мажорних обставин в межах актуальних для нього правових питань.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем у справі не підтверджено належними та допустимими доказами об`єктивної неможливості виконання ним прийнятих на себе зобов`язань за Договором про відшкодування ПДВ балансоутримувачу внаслідок існування обставин непереборної сили.

Інші доводи відповідача, викладені ним у заявах по суті справи в частині невизнання позовних вимог, підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються фактично встановленими судом обставинами та матеріалами справи.

Щодо інших доводів сторін у справі, викладених в обґрунтування власних правових позицій по наявному спору, то суд не вбачає підстав для надання таким оцінки у межах розглядуваного спору, оскільки вищенаведені аргументи суду у даному рішенні, на думку суду, є самостійною та достатньою підставою для задоволення позову.

Відповідно до частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені Акціонерним товариством "Державна продовольчо-зернова корпорація України" позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУНАЙСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА" (68800, Одеська обл., Ізмаїльський р-н., м. Рені, вул. Дунайська, буд. 188; ідентифікаційний код 00032945) на користь Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1; Ідентифікаційний код 37243279) заборгованість зі сплати ПДВ за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, № 66 від 03.10.2024 в сумі 2119522,18 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 31792,83 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 02.04.2026.

Суддя Нікітенко С.В.