ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" квітня 2026 р. м. Київ Справа № 910/2689/26

Суддя Господарського суду Київської області Антонова В.М., розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРИЦЬКИЙ ДИСТИЛЕРС" до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПАНСІЯ» про стягнення 419 401, 08 грн,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТАРИЦЬКИЙ ДИСТИЛЕРС" (надалі позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПАНСІЯ» (надалі відповідач) про стягнення 419 401, 08 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч.2 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 6 частини 3 статті 162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Дослідивши позовну заяву, суд встановив, що вона не містить вказаних відомостей, а тому позивачу необхідно зазначити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 162 передбачено, що позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Представником позивача в поданій позовній заяві не зазначено інформації про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Позивачу необхідно зазначити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Крім цього, відповідно до п.8 ч.3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що остання не містить зазначення щодо наявності/відсутності у позивача оригіналів поданих доказів.

Позивачу слід усунути зазначені недоліки, шляхом надання до суду відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно із ч.2 ст.164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 419 401, 08 грн, при цьому обґрунтований розрахунок цієї суми фактично у позовній заяві відсутній.

Так, у позові позивач посилається на обставини поставки за договором поставки №240 від 10.09.2020, проте доказів на підтвердження факту поставки товару у наведеній сумі, а саме всіх первинних документів (видаткові накладні, акти приймання-передачі, товарно-транспортні накладні, специфікації тощо), що підтверджують визначену до стягнення суму, а також документів (банківські виписки, платіжні інструкції тощо), що підтверджують здійснення розрахунків між сторонами позивачем до позовної заяви не додано.

Разом з тим, позивач у позовній заяві стверджує, що строк оплати за товар настав 20 лютого 2026 року, проте жодні пояснення та докази на підтвердження визначеного позивачем строку оплати у позовній заяві не зазначено.

Отже, позивачу необхідно надати суду докази та детальний розрахунок суми заборгованості із зазначенням дат початку виникнення заборгованості, з урахуванням часткового погашення (у разі наявності такого) та з посиланням на первинні документи, на підставі яких виникла заборгованість.

Крім того, позивач в позовній заяві зазначає, що на адресу відповідача направлялась претензія про стягнення грошових коштів, яка була отримана останнім 26.02.2026, проте в матеріалах позовної заяви відсутні як зазначена вище претензія, так і докази надсилання/отримання такої претензії, отже позивачу необхідно надати суду претензію про стягнення грошових коштів та докази її направлення/отримання.

Також, у п.12.9. договору поставки №240 від 10.09.2020 перелічено 13 додатків до договору, які є його невід`ємною частиною, проте таких додатків до договору позивачем не надано.

Отже, позивач має надати додатки до договору поставки №240 від 10.09.2020.

Крім того, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом 01.01.2026 встановлено у розмірі 3 328, 00 грн.

Згідно п.п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі - 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Фактично позивачем пред`явлено одну вимогу майнового характеру (стягнення 419 401, 08 грн), отже, розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання до суду цього позову, складає 6 291, 02 грн.

Проте, позивачем доказів сплати судового збору на вказану суму не надано.

Відповідно до ч.4 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Позивачем не зазначено підстав звільнення його від сплати судового збору.

Отже, на підтвердження факту сплати судового збору у повному розмірі позивач повинен надати оригінал платіжного доручення про перерахування судового збору у розмірі 6 291, 02 грн.

Відповідно до ч.2 ст.164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно із до ст.91 ГПК України письмові докази, до яких належать і документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Зокрема, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Судом встановлено, що позивачем до позовної заяви долучена належним чином засвідчена копія акту звірки взаємних розрахунків за жовтень 2025, проте, остання надана у нечитабельному вигляді, через погану якість копії документу суд не має можливості дослідити зміст цього документу.

За таких обставин, позивачу необхідно подати суду належним чином засвідчену читабельну копію акту звірки взаємних розрахунків за жовтень 2025.

З огляду на викладене вище, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРИЦЬКИЙ ДИСТИЛЕРС" до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПАНСІЯ» про стягнення 419 401, 08 грн підлягає залишенню без руху.

При цьому суд звертає увагу, що заява про усунення недоліків також має бути направлена на адресу відповідача.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч.4 ст.174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст.162, 164, 174, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРИЦЬКИЙ ДИСТИЛЕРС" залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "СТАРИЦЬКИЙ ДИСТИЛЕРС" строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя В.М. Антонова