РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.03.2026Справа № 910/1054/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Шадури М.Ю., розглянув в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гута-Скло»

про стягнення 12 619 470,11 грн.

Представники сторін:

позивача - Войнов А.В.

відповідача - Оплачко В.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київська міська рада звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гута-Скло» про стягнення 12 619 470,11 грн. неправомірно збережених грошових коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані фактичним безоплатним використанням відповідачем земельної ділянки територіальної громади.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та встановлено строки надання учасниками заяв по суті.

Відповідачем 24.02.2026 сформовано в системі «Електронний суд» відзив, яким заперечено вимоги повністю з огляду на своєчасну оплату землекористування, відсутність доказів права власності позивача на земельну ділянку, арештом нерухомого майна тощо.

Позивачем 25.02.2026 сформовано в системі «Електронний суд» відповідь на відзив, якою підтримано вимоги позову.

Відповідачем 02.03.2026 сформовано в системі «Електронний суд» заперечення на відповідь на відзив.

У засіданні 17.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Відповідач 28.03.2026 сформував у системі «Електронний суд» (зареєстровано 30.03.2026) клопотання про призначення експертизи та про повернення до стадії підготовчого провадження у справі.

Судом розглянуто та залишено без розгляду наведені клопотання відповідача, на підставі частини 2 статті 207 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 31.03.2026 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідач є власником нежитлових будівель площею 4 811,7 кв.м та 12 12 887,3 кв.м, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером

:79:077:0052 по вулиці Лобановського 119 у місті Києві.

Право власності відповідача на нежитлові будівлі підтверджене інформаційними довідками №459893767 та №459900487 та поясненнями відповідача.

Відповідно до витягу з технічної документації №НВ-025 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :79:077:0052 складає 69 070 911,74 грн.

За інформацією Державного земельного кадастру земельну ділянку №:79:077:0052 зареєстровано 29.09.2021.

Частинами першою, третьою, четвертою та дев`ятою статті 79-1 Земельного кодексу України встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Таким чином, з 29.09.2021 земельна ділянка з кадастровим номером :79:077:0052 була сформованою як об`єкт цивільних прав.

За позитивно-правовими приписами статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Відповідно, з 29.09.2021 відповідач мав юридичний обов`язок оплачувати використання земельної ділянки з кадастровим номером :79:077:0052.

Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Таким чином, законодавцем розмежовані поняття «земельний податок» та «орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності» в залежності від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками. Об`єктом плати є певно визначена земельна ділянка як об`єкт цивільних прав.

Платниками земельного податку є виключно власники та постійні землекористувачі.

Власники земельних ділянок - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які відповідно до закону набули права власності на землю в Україні, а також територіальні громади та держава щодо земель комунальної та державної власності відповідно (пункт 14.1.34 Податкового кодексу України).

Власником земельної ділянки з кадастровим номером :79:077:0052 є територіальна громада міста Києва, представницьким органом якої є позивач у даній справі.

Відповідач не міг набути права постійного користування цією земельною ділянкою, оскільки не відповідає вимогам, встановлених частиною другою статті 92 Земельного кодексу України.

Відповідно, суд має відхилити доводи відзиву в частині сплати відповідачем земельного податку за 2021-2025 роки, оскільки він не є платником земельного податку в частині використання ділянки з кадастровим номером :79:077:0052.

Крім того, відповідно до наданих відповідачем копій податкових декларацій та платіжних інструкцій відповідачем здійснювалась саме сплата податку за земельну ділянку з іншим кадастровим номером.

За твердженнями заперечень на відповідь на відзив відповідачем зареєстровано 17.05.2006 технічний звіт про встановлення меж земельної ділянки з номером :79:077:0001, виконаного ТОВ «Фірма «Земля-майно», який відповідач вважає належним правовим титулом землекористування та сплати земельного податку.

Суд має відхилити доводи відповідача у цій частині з огляду на правове регулювання статті 79-1 Земельного кодексу України. Правовідносини відповідача та ТОВ «Фірма «Земля-майно» у даному випадку не можуть бути належною підставою виникнення у відповідача прав землекористувача.

Крім того, відповідно до статті 47 Податкового кодексу України відповідальність за недостовірність інформації, наведеної у документах податкової звітності, несуть юридичні особи платники податків, а також їх посадові особи.

Негативні наслідки невірного визначення об`єкту оподаткування посадовими особами відповідача у даному випадку не можуть бути перекладені на позивача у даній справі.

Окремо суд має зазначити, що питання вірності нарахування відповідачем та погашення власних податкових зобов`язань не можуть буди предметом дослідження господарським судом.

Відповідно, господарський суд не може здійснювати будь-які зарахування можливо надмірно сплачених податків в погашення цивільно-правового зобов`язання зі сплати вартості користування майном територіальної громади.

За таких обставин, судом відхилено доводи відповідача в частині належної оплати ним землекористування ділянкою з кадастровим номером :79:077:0052.

Крім того, судом відхилено і доводи відповідача в частині позбавлення його прав щодо нерухомого майна накладенням арешту та передачею в управління іншій особі, оскільки доказів втрати права власності на це майно матеріали справи не містять.

Як зазначалось раніше, судом встановлено, що власником земельної ділянки з кадастровим номером :79:077:0052 є територіальна громада міста Києва, представницьким органом якої є позивач у даній справі.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

За правовими висновками Великої Палати Верховного Суду (постанова від 09.11.2021 у справі 905/1680/20) у випадку використання землекористувачем сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотриманої орендної плати в порядку статті 1212 Цивільного кодексу України.

Частинами першою та другою статті 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Наведеною правовою нормою суттєвою обставиною визнається факт збереження чужого майна незалежно від наявності або відсутності складу правопорушення.

Позивач, як представницький орган територіальної громади, у власності якої перебуває використовувана відповідачем земельна ділянка, у даному випадку має право отримати від відповідача плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :79:077:0052 за період часу з моменту її формування до моменту укладення договору оренди.

Судом відхилено посилання відповідача до нормативно-правових актів, якими встановлювались пільги для землекористувачів на час воєнного в частині застосування нульової ставки орендної плати, оскільки ці пільги розповсюджено виключно на коло осіб, які використовували майно на відповідній правовій підставі. Відповідач у даному випадку використовував земельну ділянку без належної правової підстави.

За змістом частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як (у тому числі) на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведені вимоги процесуального Закону суд має погодитись з доводами позивача, що з 29.09.2021 (формування земельної ділянки з кадастровим номером :79:077:0052) до 31.12.2025 відповідачем фактично збережено грошові кошти, які мали бути направлені на оплату землекористування.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237-238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гута-Скло» (03039, місто Київ, проспект Валерія Лобановського, будинок 119; ідентифікаційний номер 30520292) на користь Київської міської ради (01044, місто Київ, вулиця Хрещатик 36; ідентифікаційний код 22883141) 12 619 470,11 грн. безпідставно збережених грошових коштів та 151 433,64 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.04.2026

Суддя Т.Ю.Кирилюк