ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2026 р. Справа№ 927/982/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Мальченко А.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БТН ТРЕЙД» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.11.2025

у справі №927/982/25 (суддя Демидова М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазтранс-2011»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БТН Трейд»

про стягнення 201047,02 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Чернігівської області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазтранс-2011" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БТН Трейд" про стягнення 201047,02 грн з яких: 196830,00 грн основного боргу, 3844,93 грн пені та 372,09 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов Господарського договору поставки №26/08-НП від 26.08.2025 в частині оплати поставленого товару (нафтопродуктів).

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 19.11.2025 у справі №927/982/25 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «БТН Трейд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазтранс-2011» 196830,00 грн боргу, 3844,93 грн пені, 372,09 грн 3% річних та 2422,40 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано правомірністю вимог позивача про стягнення заборгованості за отриманий та частково не оплачений товар, та стягнення пені та 3% річних у зв`язку з простроченням оплати.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач 09.12.2025 засобами поштового зв`язку звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в позові повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Вказує, що на адресу відповідача не надіслано, а матеріали справи містять видаткову накладну №29 на суму 1 396 830,00 грн на поставку товару за спірним договором, без підпису відповідача.

Скаржник вважає, що остаточний розрахунок за отриманий товар, за пунктами 8.1.,8.2. договору не настав, а заявлений позов є передчасним, оскільки апелянт повинен провести оплату товару не пізніше 5 робочих днів з дня здійснення факту поставки товару та підписання видаткової накладної.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 апеляційну скаргу відповідача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 витребувано у Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/982/25.

Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БТН ТРЕЙД» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.11.2025 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №927/982/25.

07.01.2026 матеріали справи №927/982/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді у справі після виходу з відпустки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 залишено апеляційну скаргу без руху з підстав неподання доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі та не надcилання копії апеляційної скарги разом з додатками позивачу до його електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС.

30.01.2026 засобами поштового зв`язку представником скаржника подано заяву про усунення недоліків, до якої долучено квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №26-1574838/1 від 26.01.2026 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3 633, 60 грн та докази направлення апеляційної скарги з додатками позивачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БТН ТРЕЙД» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.11.2025 у справі №927/982/25, вирішено здійснювати розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

04.02.2026 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обгрунтоване.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (Глава 1. Апеляційне провадження).

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Судом першої інстанції справа № 927/982/25 розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки клопотань про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) учасників справи не заявлялось, а необхідності призначення справи до розгляду у відкритому засіданні судом не встановлено, ця постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята за результатами дослідження наявних в матеріалах справи документів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, з урахуванням правил ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.08.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтотрансгаз-2011» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БТН ТРЕЙД» (покупець) було укладено Господарський договір поставки № 26/08-НП (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити у зумовлений термін покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом поставки є визначені родовими ознаками вироби з найменуванням, зазначеним у товарознавчому довіднику (нафтопродукти): дизельне паливо, бензин, газовий конденсат, конденсат газовий стабільний, абсорбент газоконденсатний (п. 1.1., 1.3. Договору).

Згідно з п. 2.1., 2.2., 2.6.-2.8. Договору товар поставляється покупцю партіями у кількості і за ціною, обумовленими сторонами та зазначеними у рахунках-фактурах (або видаткових накладних), на умовах EXW (нафтобаза продавця, надалі - пункт поставки), СРТ (пункт призначення покупця ), FCA або ін.

Порядок та умови поставки, а також строки та адреси поставки товару продавцем покупцю узгоджуються сторонами на умовах усної домовленості (телефоном) з подальшим відображенням у рахунках-фактурах на попередню оплату.

Днем виконання продавцем обов`язку з поставки товару вважається дата, зазначена у видатковій накладній.

Прийом-передача товару за кількістю і якістю здійснюється сторонами в порядку, передбаченому Інструкцією «Про порядок приймання, транспортування, зберігання відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємстві України», затвердженої спільним наказом Міністерства палива тa енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв?язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155 (далі - Інструкція), відповідно до вимог чинного законодавства України, умов Договору і додатків до нього.

Товар вважається поставленим продавцем за кількістю і якістю в момент підписання документа, зазначеного в п.2.6. Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються за згодою сторін в рахунках та товарних накладних або додаткових угодах до договору.

Згідно з п. 4.1. Договір поставки вступає в дію з дати його укладення і діє протягом 1 року.

Поставка партії товару вважається виконаною постачальником в момент передачі партії товару перевізнику (першому перевізнику в разі змішаного перевезення (п. 4.5. Договору).

За пунктами 8.1., 8.2. Договору покупець повинен сплатити за поставлений товар 100 % передплати або за фактом поставки товару постачальником та не пізніше 5 робочих днів з дня здійснення факту поставки товару. Оплата здійснюється у розмірі повної вартості поставленої партії товару шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника, вказаний у реквізитах постачальника в договорі. Готівковий розрахунок забороняється (в т.ч. доплата).

У разі прострочення покупцем оплати товару постачальник має право вимагати, а покупець зобов`язаний сплатити проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 3% річних, які нараховуються на суму заборгованості покупця за весь період користування ним грошовими коштами, які належать до сплати постачальнику.

За порушення грошових зобов`язань за договором винна сторона сплачує постраждалій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період припущення порушення винною стороною, від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожний день порушення виконання (п. 9.2. Договору).

Згідно з п. 11.1. Договір вступає в дію з дати його укладення обома сторонами і діє протягом одного року, у фінансовій частині - до повного завершення розрахунків. Довгострокове розірвання договору можливе лише у випадках, передбачених чинним законодавством України.

26.08.2025 продавцем (позивачем) виписано покупцю (відповідачу) рахунок на оплату №39 на суму 1396830,00 грн за поставку товару за Господарським договором поставки №26/08-НП від 26.08.2025 - паливо дизельне ДП-Л-Євро5-В0 у кількості 23120л та бензин автомобільний А-95-Євро5-Е0 у кількості 6500л (а.с.13).

27.08.2025 сторонами скріплено печатками видаткову накладну №29 на суму 1396830,00 грн на поставку товару за Господарським договором поставки №26/08-НП від 26.08.2025 - паливо дизельне ДП-Л-Євро5-В0 у кількості 23120л та бензин автомобільний А-95-Євро5-Е0 у кількості 6500л (а.с.14).

За товаро-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №Р29 від 27.08.2025, підписаною сторонами, продавець в пункті навантаження м. Кагарлик, вул. Народна, 22 завантажив паливо дизельне ДП-Л-Євро5-В0 в кількості 23120л та бензин автомобільний А-95-Євро5-Е0 в кількості 6500л та здійснив доставку товару покупцю автомобільним транспортом (а.с.15).

Факт здійсненої господарської операції на суму 1396830,00 грн підтверджується податковою накладною від 27.08.2025 №6, зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з квитанцією від 02.09.2025 (а.с.16-19).

Позивачем додано до матеріалів справи акцизні накладні форми «П» №6 від 27.08.2025 та №7 від 27.08.2025, а також паспорти сертифікатів на бензин А-95-Євро5-Е0 та дизель ДП-Л-Євро5-В0 (а.с.20-29).

Відповідачем (покупцем) здійснено часткову оплату на суму 1200000,00 грн, призначення платежу: оплата за паливо згідно з рахунком №39 від 26.08.2025, що підтверджується банківською випискою за рахунком позивача за 27.08.2025, копія якої додана до матеріалів справи (а.с.30).

Матеріали справи містять претензію №23/09/2025/1 від 23.09.2025, адресовану Товариству з обмеженою відповідальністю "БТН Трейд", з вимогою негайної сплати заборгованості у розмірі 196830,00 грн (а.с.31).

Товариство з обмеженою відповідальністю "БТН Трейд" порушило зобов?язання за Договором, залишок заборгованості за поставку товару у розмірі 196830,00 грн позивачу не сплатило.

За прострочення відповідачем грошового зобов`язання за Договором позивачем також нараховано відповідачу та заявлено до стягнення 3844,93 грн пені та 372,09 грн 3% річних.

Заперечень та спростувань суми заборгованості за договором від відповідача не надходило.

Місцевий господарський суд встановив, що в порушення приписів п.8.1 договору відповідач зобов`язання з оплати поставленого товару не виконав, заборгованість за поставлений товар за договором перед позивачем становить 196 830,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вже було вище зазначено, позивачем поставлено відповідачу за договором поставки №26/08-НП від 26.08.2025 - паливо дизельне ДП-Л-Євро5-В0 у кількості 23120л та бензин автомобільний А-95-Євро5-Е0 у кількості 6500л, що підтверджується

товаро-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №Р29 від 27.08.2025, підписаною сторонами, продавець в пункті навантаження м. Кагарлик, вул. Народна, 22 завантажив паливо дизельне ДП-Л-Євро5-В0 в кількості 23120л та бензин автомобільний А-95-Євро5-Е0 в кількості 6500л та здійснив доставку товару покупцю автомобільним транспортом (а.с.15);

податковою накладною від 27.08.2025 №6, зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з квитанцією від 02.09.2025, (факт здійсненої господарської операції на суму 1396830,00 грн) (а.с.16-19).

акцизними накладними форми «П» №6 від 27.08.2025 та №7 від 27.08.2025, а також паспортами сертифікатів на бензин А-95-Євро5-Е0 та дизель ДП-Л-Євро5-В0 (а.с.20-29).

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, останнім (покупцем) здійснено часткову оплату на суму 1200000,00 грн, призначення платежу: оплата за паливо згідно з рахунком №39 від 26.08.2025, що підтверджується банківською випискою за рахунком позивача за 27.08.2025, копія якої додана до матеріалів справи (а.с.30).

Відповідач заперечує щодо стягнення остаточної суми заборгованості в розмірі 196 830,00 грн за поставлений товар, посилаючись на те, що остаточний розрахунок за отриманий товар, за пунктами 8.1.,8.2. договору не настав, а заявлений позов є передчасним, оскільки апелянт повинен провести оплату товару не пізніше 5 робочих днів з дня здійснення факту поставки товару та підписання видаткової накладної.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримав спірний товар в повному обсязі без зауважень щодо якості та кількості поставленного товару, видаткова накладна №29 від 27.08.2025, хоч і не містить підпису представника відповідача, проте містить печатку останнього, а з урахуванням поданих позивачем доказів в їх сукупності вбачається, що відповідачем товар по договору на суму 1 396 830,00 грн дійсно отриманий, що підтверджується також підписаною відповідачем товаро-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №Р29 від 27.08.2025 (а.с.15), яка містить і печатку відповідача.

Місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що в порушення приписів п.8.1 договору відповідач зобов`язання з оплати поставленого товару не виконав, заборгованість за поставлений товар за договором перед позивачем становить 196 830,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача, з огляду на що доводи апелянта в цій частині колегією суддів відхиляються як такі, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статей 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею).

Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється в відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтями 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Сторони в п.9.2. Договору погодили, що за порушення грошових зобов`язань за договором винна сторона сплачує постраждалій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період припущення порушення винною стороною, від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожний день порушення виконання.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 3844,93 грн пені за період прострочення з 03.09.2025 по 25.09.2025.

Судом здійснена перевірка розрахунку пені позивача та встановлено, що ним правильно визначено суму заборгованості та період прострочення, арифметичний розрахунок здійснений правильно, відтак за підтвердження порушення відповідачем виконання грошового зобов`язання, вимога позивача про стягнення пені в сумі 3844,93 грн є правомірною та підлягає задоволенню.

Позивачем пред`явлено до стягнення 372,09 грн 3% річних за період прострочення з 03.09.2025 по 25.09.2025.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленного індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Пунктом 8.2. Договору сторони погодили, що у разі прострочення покупцем оплати товару постачальник має право вимагати, а покупець зобов`язаний сплатити проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 3% річних, які нараховуються на суму заборгованості покупця за весь період користування ним грошовими коштами, які належать до сплати постачальнику.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за заявлений період прострочення, суд установив, що він є арифметично правильним, відтак за підтвердження порушення відповідачем виконання грошового зобов`язання, позов у частині стягнення 3% річних в розмірі 372,09 грн за період прострочення з 03.09.2025 по 25.09.2025 є правомірним та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Апеляційна скарга відповідача не містить обґрунтувань помилковості висновків суду першої інстанції в частині стягнення пені та 3% річних.

Щодо заявленого клопотання позивача про долучення доказів, сформованого в системі «Електронний суд» 24.02.2026, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 80 ГПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною 3 статті 269 ГПК України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Долучені до клопотання докази є фактично продубльованими доказами позивача, поданими суду першої інстанції разом з позовною заявою (а.с.16-25), які оцінені та враховані судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відтак, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень, викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було надано скаржнику вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БТН ТРЕЙД» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.11.2025 у справі №927/982/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.11.2025 у справі №927/982/25 залишити без змін.

3.Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «БТН ТРЕЙД».

3. Матеріали справи №927/982/25 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

А.О. Мальченко