ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2026 р. Справа№ 927/166/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі: Овчинніковій Я.Д.;

за участю представників сторін:

від позивача: Малолєткін Р.С.;

від відповідача: Солончева О.П.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Чернігівської міської ради

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 28.01.2026 (повний текст складено 09.02.2026)

у справі №927/166/25 (суддя Сидоренко А.С.)

за позовом Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго"

до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради

про стягнення 11 587 831 грн 82 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та хід розгляду справи

21.02.2025 до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради про стягнення 11 587 831,82 грн різниці між вартістю економічно - обґрунтованого тарифу та вартістю фактично застосованого тарифу для населення в опалювальному періоді 2021-2022 за жовтень 2021 року згідно рішення Виконавчого комітету Чернігівської області від 03.11.2021 № 662 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води Акціонерному товариству "Облтеплокомуненерго" для потреб населення".

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по відшкодуванню відповідної різниці в тарифах, що виникла на підставі рішення від 03.11.2021 № 662 Виконавчого комітету Чернігівської міської ради "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води Акціонерному товариству "Облтеплокомуненерго" для потреб населення".

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 27.05.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2025, позов задоволено повністю; присуджено до стягнення з Виконавчого комітету Чернігівської міської ради на користь Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" 11 587 831,82 грн заборгованості та 173 817,48 грн судового збору.

Постановою Верховного Суду від 02.10.2025 постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2025 і рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.05.2025 у справі № 927/166/25 скасовано; справу передано на новий розгляд до Господарського суду Чернігівської області.

Вказівки Верховного Суду, викладені у постанові від 02.10.2025

Верховний Суд, направляючи справу № 927/166/25 на новий розгляд, вказав наступне:

- одним із невирішених питань у спорі, який виник між сторонами, є те, чи підлягають оподаткуванню ПДВ втрати підприємства, які зумовлені різницею в тарифах, зазначених у наведених пунктах цього рішення;

- вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій не надали належну оцінку правомірності включення позивачем до розрахунків відшкодування втрат ПДВ у розмірі 20%, з урахуванням пункту 4 Методики та пункту 3 Порядку, у зв`язку з чим ані в рішенні суду, ані в постанові суду, у мотивувальних частинах, відсутні висновки щодо правомірності стягнення з відповідача заборгованості з урахуванням ПДВ у розмірі 20% з нормативним обґрунтуванням відповідними нормами законодавства, які регулюють спірні правовідносини;

- суди попередніх інстанцій не встановили правову природу втрат позивача, які зумовлені різницею в тарифах, та чи підлягають вони оподаткуванню у розумінні вимог Податкового кодексу України у взаємозв`язку з абзацом другим пункту 4 Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 15.09.2021 № 977, у редакції від 18.09.2021;

- суди не дослідили заявлені позовні вимоги про стягнення сум заборгованості з урахуванням ПДВ у розмірі 20 % за спірний період, у контексті їх відповідності наведених позивачем у розрахунках сум втрат, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021-2022 років за жовтень 2021 року.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 28.01.2026 у справі №927/166/25 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Виконавчого комітету Чернігівської міської ради на користь Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" 9 656 526 грн 52 коп. заборгованості та 63 570 грн 85 коп. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування рішення суд першої інстанції зазначив, що відповідач не відшкодував втрати теплопостачального підприємства, зумовлені різницею в тарифах на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення, в опалювальному періоді 2021 - 2022 років, за жовтень 2021 року, після отримання вимоги позивача.

При цьому, за висновком суду першої інстанції, оскільки відшкодування втрат, зумовлених різницею між вартістю економічно-обґрунтованого тарифу та вартістю фактично застосованого тарифу не є операцією з плати товарів/послуг, то при отриманні вказаного відшкодування з різниці в тарифах, платник не визначає податкові зобов`язання з податку на додану вартість, оскільки відсутній сам об`єкт оподаткування податком на додану вартість.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Виконавчий комітет Чернігівської міської ради звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 28.01.2026 у справі №927/166/25 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- у жовтні 2021 року, за який позивач просить стягнути заборгованість з різниці в тарифах з Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, жодного рішення про встановлення тарифів уповноваженим органом прийнято не було;

- враховуючи статтю 58 Конституції України та частину 5 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення №662 набрало чинності з моменту оприлюднення 03.11.2021, та застосовується до правовідносин щодо встановлення тарифів саме з дати оприлюднення;

- виконавчим комітетом Чернігівської міської ради рішення щодо відшкодування втрат не приймалось через невідповідність поданих підприємством розрахунків Порядку, недоліки у розрахунках не були усунуті підприємством протягом дії Програми у 2022 році;

- з 2023 року в бюджеті міської територіальної громади видатки на виконання Програми не були передбачені, оскільки терміни реалізації програми 2021-2022 роки;

- до спірних правовідносин, а саме заборгованості з різниці в тарифах за жовтень 2021 року, підлягають застосуванню норми Законів № 1730-VIII, № 2479- IX щодо врегулювання заборгованості з різниці в тарифах шляхом перерахування субвенції з Державного бюджету України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №927/166/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою суду від 05.03.2026 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 31.03.2026.

Правові позиції учасників справи

19.03.2026 через систему «Електронний суд» від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів та вимог відповідача, просив рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго" зареєстровано як суб`єкт господарювання 24.02.1994; основним видом економічної діяльності є: 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.10.2021 Чернігівською міською радою прийнято розпорядження № 141-р "Про початок опалювального сезону 2021-2022 років на території міста Чернігова", відповідно до пункту 1 якого визначено розпочати постачання теплової енергії до закладів охорони здоров`я, освіти, соціального захисту населення, житлового фонду всіх форм власності та управління, інших споживачів теплової енергії з 08 год 00 хв 11.10.2021.

03.11.2021 відповідач прийняв рішення № 662 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води Акціонерному товариству "Облтеплокомуненерго" для потреб населення" (далі - Рішення № 662).

Пунктами 1 - 3, 5 - 10 Рішення № 662 взято до відома розмір економічно-обґрунтованих тарифів.

Пунктом 1 Рішення № 662 взято до відома, що економічно обґрунтовані тарифи на теплову енергію, які визначаються як сума тарифів на виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів, постачання теплової енергії, з урахуванням витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів АТ "Облтеплокомуненерго", для потреб населення складають: тариф на теплову енергію - 1 986,61 грн/Гкал (без ПДВ) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 1 452,65 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на транспортування теплової енергії - 498,93грн/Гкал (без ПДВ); тариф на постачання теплової енергії - 35,03 грн/Гкал (без ПДВ).

Пунктом 2 Рішення № 662 взято до відома, що економічно обґрунтовані тарифи на теплову енергію, які визначаються як сума тарифів на виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії з урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів, постачання теплової енергії без урахування витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів АТ "Облтеплокомуненерго", для потреб населення складають - тариф на теплову енергію - 1 990,27 грн/Гкал (без ПДВ) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 1 452,65 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на транспортування теплової енергії - 516,56 грн/ Гкал (без ПДВ); тариф на постачання теплової енергії - 21,05 грн/Гкал (без ПДВ).

Пунктом 3 Рішення № 662 узято до відома, що економічно обґрунтовані тарифи на теплову енергію, які визначаються як сума тарифів на виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів, постачання теплової енергії без урахування витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів АТ "Облтеплокомуненерго", для потреб населення складають - тариф на теплову енергію - 1 927,63 грн/Гкал (без ПДВ) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 1 452,65 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на транспортування теплової енергії - 498,93 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на постачання теплової енергії - 21,05 грн/Гкал (без ПДВ).

Пунктом 5 Рішення № 662 узято до відома, що економічно обґрунтовані тарифи на послугу з постачання теплової енергії без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та з урахуванням витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів АТ "Облтеплокомуненерго" для потреб населення складають 2 383,93 грн/Гкал з ПДВ.

Пунктом 6 Рішення № 662 узято до відома, що економічно обґрунтовані тарифи на послугу з постачання теплової енергії з урахуванням витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахуванням витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів АТ "Облтеплокомуненерго" для потреб населення складають 2 388,32 грн/Гкал з ПДВ.

Пунктом 7 Рішення № 662 узято до відома, що економічно обґрунтовані тарифи на послугу з постачання теплової енергії, без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів, без урахуванням витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів АТ "Облтеплокомуненерго" для потреб населення складають 2 367,16 грн/Гкал з ПДВ.

Пунктом 8 Рішення № 662 узято до відома, що економічно обґрунтовані тарифи на послугу з постачання гарячої води, без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та з урахуванням витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів АТ "Облтеплокомуненерго" для потреб населення, складають 139,52 грн за 1 м3 з ПДВ.

Пунктом 9 Рішення № 662 узято до відома, що економічно обґрунтовані тарифи на послугу з постачання гарячої води, з урахуванням витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахуванням витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів АТ "Облтеплокомуненерго" для потреб населення, складають 130,38 грн за 1 м3 з ПДВ.

Пунктом 10 Рішення № 662 узято до відома, що економічно обґрунтовані тарифи на послугу з постачання гарячої води, без урахуванням витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів, без урахуванням витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів АТ "Облтеплокомуненерго" для потреб населення, складають 129,52 грн за 1 м3 з ПДВ.

Пунктом 12 Рішення № 662 передбачено, що відповідно до Меморандуму, для застосування при розрахунках з населенням в опалювальному періоді 2021-2022 років встановлено тарифи у розмірах, що застосовувалися АТ "Облтеплокомуненерго" при розрахунках з населенням за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (централізоване опалення та постачання гарячої води) в опалювальному періоді 2020-2021 років і були встановлені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.12.2018 № 1766 "Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню ПАТ "Облтеплокомуненерго", яке є виконавцем цих послуг", а саме: 1 737,61 грн за Гкал (з ПДВ) - послуги з постачання теплової енергії (централізоване опалення); 103,48 грн за м3 (з ПДВ) - послуги з постачання гарячої води (централізоване постачання гарячої води з рушникосушарками); 95,72 грн за м3 (з ПДВ) - послуги з постачання гарячої води (централізоване постачання гарячої води без рушникосушарок). Втрати підприємства, зумовлені різницею в тарифах, зазначених в пунктах 1-3, 5-10 та пункті 12 цього рішення, відшкодовувати АТ "Облтеплокомуненерго" з бюджету Чернігівської міської територіальної громади, згідно з відповідними програмою та порядком, затвердженими Чернігівською міською радою.

25.11.2021 Чернігівською міською радою прийнято рішення № 13/VІІІ-7, яким затверджено Програму відшкодування втрат підприємств, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021-2022 років (далі - Програма).

23.12.2021 Чернігівською міською радою прийняте рішення № 15/VІІІ-11 (далі - Рішення № 15/VІІІ-11), яким затверджено Порядок відшкодування втрат підприємств, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021-2022 років (далі - Порядок), що визначає механізм розрахунків та відшкодування суб`єктам господарювання, які здійснюють надання в м. Чернігові послуг з постачання теплової енергії та гарячої води в опалювальному періоді 2021 - 2022 років та для яких виконкомом Чернігівської міської ради встановлено тарифи на послуги з постачання теплової енергії (централізоване опалення) та постачання гарячої води для потреб населення в розмірах, що застосовувались при розрахунках в опалювальному періоді 2020 - 2021 роках, втрат зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігів в опалювальному періоді 2021 - 2022 роках (далі - Різниця в тарифах).

Згідно з п. 3 Порядку, різниця в тарифах визначається як добуток корисних обсягів надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, фактично спожитих населенням м. Чернігів, та різниці між відповідними розмірами економічно обґрунтованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води без урахування податку на додану вартість (ПДВ) і тарифів, що застосовуються в опалювальному періоді 2021 - 2022 років для розрахунків з населенням м. Чернігів за ці послуги без урахуванням податку на додану вартість (ПДВ), з урахуванням перерахунків за ненадання або неналежне надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води.

Пунктами 4, 5 Порядку встановлено, що відшкодування Різниці в тарифах Підприємствам здійснюється на підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради.

Проєкт рішення про відшкодування різниці в тарифах на розгляд виконавчого комітету Чернігівської міської ради готується управлінням економічного розвитку міста Чернігівської міської ради на підставі поданого підприємством розрахунку різниці в тарифах, погодженого Комісією з узгодження обсягів втрат, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021-2022 років (далі - Комісія).

Згідно з пунктом 6 Порядку розрахунки відшкодування втрат, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021-2022 років (далі - Розрахунки), подаються підприємствами на розгляд Комісії за формами, що додаються до цього Порядку (додаток 1, додаток 2), засвідчуються підписом керівника або іншої уповноваженої особи підприємства та скріплюються печаткою (за наявності).

Пункти 9, 10 Порядку передбачають, що розрахунки Різниці в тарифах Підприємств погоджуються Комісією з урахуванням фінансових можливостей бюджету Чернігівської міської територіальної громади на ці цілі. Перерахування коштів Підприємствам здійснює виконавчий комітет Чернігівської міської ради відповідно до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради.

Розпорядженням Чернігівської міської ради від 25.01.2022 № 12-р утворено Комісію та затверджено відповідне Положення про комісію.

Листом з додатками від 17.01.2022 №150, на виконання Порядку, позивач надав відповідачу розрахунок втрат, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021-2022 років за період жовтень 2021 року та розрахунок втрат, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021-2022 років за період жовтень 2021 року.

Листом від 24.01.2022 № 500-29/03-794 Антимонопольний комітет України повідомив відповідача про те, що повідомлення про нову державну допомогу щодо відшкодування втрат підприємств, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021-2022 років залишено без руху.

Листом від 21.01.2022 № 74/2-02/вих/02/295/11вх/03 відповідач повідомив позивача про необхідність доопрацювання поданих розрахунків.

Листом з додатками від 31.01.2022 № 296/04 позивач надав відповідачу відповідні доопрацьовані розрахунки.

Згідно з розрахунками, розмір відшкодування втрат підприємств, зумовлених різницею між розмірами тарифів, з урахуванням перерахунків, за жовтень 2021 року становить 10 214 946,61 грн з ПДВ (у т.ч. 8 512 455,51 грн - розрахунковий розмір витрат підприємства, зумовлених різницею між розмірами тарифів (з постачання теплової енергії для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021-2022 років), 1 702 491,10 грн - 20% ПДВ) та 1 372 885,21 грн з ПДВ (у т.ч. 1 144 071,01 грн - розрахунковий розмір витрат підприємства, зумовлених різницею між розмірами тарифів (з постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021-2022 років), 228 814,20 грн - 20% ПДВ), всього з ПДВ - 11 587 831,82 грн.

01.02.2022 позивач направив відповідачу вимогу від 01.02.2022 № 302/4 про виконання зобов`язання з відшкодування втрат підприємства, зумовлених різницею в тарифах, зазначених в пунктах 1-3, 5-10 та пункті 12 Рішення № 662, за жовтень 2021 року шляхом перерахування коштів на рахунок товариства, а саме: втрат, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021-2022 років у сумі 10 214 946,61 грн з ПДВ; втрат, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021-2022 років у сумі 1 372 885,21 грн з ПДВ.

Відповідачем вимога отримана 02.02.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 453, описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком від 01.02.2022.

Засіданням Комісії, оформленим протоколом від 07.02.2022, вирішено розглянути після усунення зауважень питання щодо погодження обсягів втрат, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021-2022 років.

Так, Комісією зроблені наступні зауваження:

- розрахунки втрат, зумовлені різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021 - 2022 років, подані суб`єктом господарювання не за встановленою Порядком формою (Додаток 1, Додаток 2 до Порядку);

- відповідно до п. 2 Порядку розрахунки та відшкодування втрат, зумовлених Різницею в тарифах, здійснюються виключно виходячи з тарифів, встановлених виконавчим комітетом Чернігівської міської ради теплопостачальним підприємствам м. Чернігова. Тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення встановлено 03.11.2021 рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 662 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ "ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО" для потреб населення", тому потребували перегляду періоди та обсяги розрахунків втрат підприємства, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021-2022 років.

Крім того, не надано у повному обсязі відомості для забезпечення усунення зауважень за результатами розгляду Антимонопольним комітетом України повідомлення про нову державну допомогу щодо відшкодування втрат підприємств, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021-2022 років, надісланих листом Антимонопольного комітету України від 24.01.2022 № 500-29/03-794.

Листом від 09.02.2022 №723/2-02.2/вих/024/752/11/вх/03 відповідач відмовив позивачу у виконанні зобов`язань, зазначивши, що перерахувати кошти у розмірах, зазначених у листі від 01.02.2022 № 302-4, не є можливим, оскільки не стосується періоду, який передує прийняттю Рішення № 662.

17.12.2024 позивач направив відповідачу та Чернігівській міській раді вимогу № 2558/04 про виконання зобов`язання з відшкодування втрат підприємства, зумовлених різницею в тарифах, зазначених в пунктах 1-3, 5-10 та пункті 12 Рішення № 662, за опалювальний період 2021-2022 років, а саме з жовтня 2021 року до квітня 2022 року.

У відповідь на дану вимогу, відповідач листом від 17.01.2025 № 76/2-01/вих/02/3/2025/2-02.2 відмовив у виконанні зобов`язань.

20.01.2025 позивач направив відповідачу та Чернігівській міській раді лист від 20.01.2025 № 135 щодо виконання зобов`язання з відшкодування втрат підприємства, зумовлених різницею в тарифах, зазначених в пунктах 1-3, 5-10 та пункті 12 Рішення № 662, за опалювальний період 2021-2022 років, а саме з жовтня 2021 року до квітня 2022 року.

Відповідач не оплатив суму 11 587 831,82 грн, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. А у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. ( ч. 1, ч. 3-4 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування належать: встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

Ті ж повноваження органу місцевого самоврядування визначені ст. 13 Закону України «Про теплопостачання». До основних повноважень органів місцевого самоврядування в сфері теплопостачання, зокрема, належить встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії.

Відповідно до положень ст. 20 Закону України «Про теплопостачання», тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими.

Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням альтернативних джерел енергії або альтернативних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством. Тарифи повинні враховувати собівартість теплової енергії і забезпечувати рентабельність суб`єкта господарювання. Встановлення тарифів на теплову енергію нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, транспортування та постачання не допускається.

В свою чергу, основні засади цінової політики і регулювання відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення визначені Законом України «Про ціни та ціноутворення» (надалі Закон).

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, органами, що здійснюють державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, які провадять діяльність на території України, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (ст. 2 цього Закону).

Відповідно до ст. 13 зазначеного Закону, державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом, зокрема: установлення обов`язкових для застосування суб`єктами господарювання фіксованих цін.

Згідно зі ст. 15 Закону, Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які встановили державні регульовані ціни на товари в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, зобов`язані відшкодувати суб`єктам господарювання різницю між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів.

Установлення Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування державних регульованих цін на товари в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, без визначення джерел для відшкодування різниці між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів не допускається і може бути оскаржено в судовому порядку.

Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що встановлення органом місцевого самоврядування цін в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, дозволене лише в разі відшкодування різниці між такими розмірами, з визначенням джерел такого відшкодування за рахунок коштів відповідних бюджетів.

У такому випадку в органу місцевого самоврядування виникає зобов`язання по відшкодуванню зазначеної різниці між тарифами з визначенням джерела фінансування.

Міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

За приписами частини першої та другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами міських рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Крім того, відповідно до ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування України» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема: встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, на інші комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), побутові, транспортні та інші послуги.

Відповідно до ч. 6, ч. 7 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчий комітет міської ради в межах своїх повноважень приймає рішення. При цьому, у разі незгоди міського голови з рішенням виконавчого комітету, ради він може зупинити дію цього рішення своїм розпорядженням та внести це питання на розгляд відповідної ради.

Отже, враховуючи викладені норми та обставини справи, орган місцевого самоврядування, яким згідно з матеріалів даної справи є відповідач у справі, установив у опалювальному періоді 2021/2022 рр тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення, в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, які діяли з 01.10.2021 до 30.09.2022.

Як наслідок, у відповідача по справі, в силу акту цивільного законодавства ст. 15 Закону України «Про ціни та ціноутворення», виникло зобов`язання по відшкодуванню різниці між економічно обґрунтованими тарифами та тарифами установленими для населення.

Колегія суддів зазначає, що між сторонами у справі виникли правовідносини, засновані на рішенні органу місцевого самоврядування, яким було встановлено тарифи на теплову енергію в розмірі, нижчому за економічно обґрунтований. Таке рішення, ухвалене відповідачем у межах делегованих повноважень, є актом органу місцевого самоврядування, який відповідно до частин третьої та четвертої статті 11 Цивільного кодексу України є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків.

Таким чином Відповідач, ухвалюючи рішення від 03.11.2021 № 662 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії АТ "Облтеплокомуненерго" для потреб населення", взяв на себе зобов`язання відшкодувати втрати підприємства, зумовлені різницею в тарифах, зазначених у п. 1-3, 5-10, 12 Рішення № 662, за рахунок коштів бюджету Чернігівської міської територіальної громади згідно з відповідною Програмою та Порядком, що затверджені рішеннями Ради від 25.11.2021 № 13/VIII-7 та від 23.12.2021 № 15/VIII-11.

Порядок відшкодування втрат підприємств, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігів в опалювальному періоді 2021 - 2022 років (затверджений рішенням ЧМР від 23.12.2021 № 15/VIII-11) визначає механізм розрахунків та відшкодування суб`єктам господарювання, які здійснюють надання в м. Чернігові послуг з постачання теплової енергії та гарячої води для населення в опалювальному періоді 2021 - 2022 років, втрат зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів за Рішенням № 662.

За п. 3 Порядку різниця в тарифах визначається як добуток корисних обсягів надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, фактично спожитих населенням м. Чернігів, та різниці між відповідними розмірами економічно обґрунтованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води без урахування податку на додану вартість (ПДВ) і тарифів, що застосовуються в опалювальному періоді 2021 - 2022 років для розрахунків з населенням м. Чернігів за ці послуги без урахуванням податку на додану вартість (ПДВ), з урахуванням перерахунків за ненадання або неналежне надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води.

Матеріалами справи підтверджується, що втрати теплопостачальної організації в опалювальному періоді 2021 - 2022 років, за жовтень 2021 року, зумовлені різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігів, складають 11 587 831,82 грн, з яких сума ПДВ (20%) 1 931 305,30 грн.

Як свідчать матеріали справи і як було вказано вище позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про відшкодування втрат теплопостачальної організації, зумовлених різницею в тарифах на послуги, надані населенню міста Чернігів, в опалювальному період 2021 - 2022 років, за жовтень 2021 року (листи від 01.02.2022 №302/4, від 17.12.2024 №2558/04, від 20.01.2025 №135); при цьому, розмір відшкодування вказувався як з урахуванням суми ПДВ, так і окремо без урахування суми ПДВ.

Заперечення відповідача щодо відсутності у нього підстав для відшкодування відповідної різниці в тарифах за жовтень 2021 року, оскільки Рішення № 662 було прийнято лише 03.11.2021, судом першої інстанції правомірно відхилені з наступних підстав.

Із тексту рішення № 662 вбачається, що воно набирає чинності з дня його оприлюднення та діє до 30 вересня 2022 року.

Втім, з Рішення № 662 (п. 12) чітко вбачається, що воно стосується опалювального періоду 2021-2022 років.

При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції, на дату прийняття Рішення № 662 вже діяло розпорядження Чернігівської міської ради від 08.10.2021 № 141-р про початок опалювального сезону 2021-2022 років на території м. Чернігова, яким, зокрема, позивача зобов`язано розпочати постачання теплової енергії з 08:00 год. 11 жовтня 2021 року.

Отже, станом на 03.11.2021 вже були наявні правовідносини з постачання теплової енергії у м. Чернігові.

З огляду на норми ст. 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" позивач як виконавець комунальної послуги зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Також позивач зобов`язаний забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил (ст. 25 Закону України "Про теплопостачання").

Позивач зобов`язаний постачати теплову енергію для потреб опалення протягом опалювального періоду. Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами (Правила надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (в редакції постанови від 08.09.2021 №1022)).

У свою чергу, відповідно до ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; аналогічна за змістом норма закріплена у п. 45 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (в редакції постанови від 08.09.2021 №1022).

Відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 квітня 2019 р. № 291) планований період - період тривалістю 12 місяців, на який формуються та встановлюються тарифи (з 1 жовтня до 30 вересня, а для суб`єктів господарювання, що вперше встановлюють тарифи, - інший період, узгоджений з уповноваженими органами, тривалістю 12 місяців); строк дії тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води - період часу, на який уповноваженим органом встановлено тарифи та протягом якого такі тарифи застосовуються до споживачів.

Суд першої інстанції вірно врахував загальну спрямованість дій сторін та прийнятих відповідачем і Чернігівською міськрадою рішень: звернення Позивача 30.09.2021 до Відповідача з матеріалами щодо встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії та гарячої води; прийняття Чернігівською міською радою розпорядження від 08.10.2021 № 141-р "Про початок опалювального сезону 2021-2022 років на території міста Чернігова" з 11.10.2021; прийняття 03.11.2021 Відповідачем рішення № 662 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води Акціонерному товариству "Облтеплокомуненерго" для потреб населення" в п. 12 якого вказано, що відповідно до Меморандуму, для застосування при розрахунках з населенням в опалювальному періоді 2021-2022 років встановлено тарифи у розмірах, що застосовувалися АТ "Облтеплокомуненерго" при розрахунках з населенням за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (централізоване опалення та постачання гарячої води) в опалювальному періоді 2020-2021 років; прийняття Чернігівською міською радою рішення від 25.11.2021 № 13/VІІІ-7, яким затверджено Програму відшкодування втрат підприємств, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021-2022 років; прийняття Чернігівською міською радою рішення від 23.12.2021 № 15/VІІІ-11, яким затверджено Порядок відшкодування втрат підприємств, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021-2022 років.

А тому є вірним висновки суду першої інстанції, що Рішенням № 662 були встановлені тарифи на весь опалювальний період 2021-2022 роки, який розпочався з 11 жовтня 2021 року.

Посилання відповідача на ст. 58 Конституції України стосовно того, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, судом першої інстанції обґрунтовано відхилені, оскільки по своїй суті Рішення № 662 не є ані законом, ані нормативно-правовим актом.

Натомість воно є актом ненормативного характеру, тобто індивідуальним правовим актом, прийнятим Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради для вирішення питання встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води Акціонерному товариству "Облтеплокомуненерго" для потреб населення в опалювальному періоді 2021/2022 років; тобто, Рішення № 662 стосується безпосередньо позивача, не встановлює нових норм права та фактично розраховане на одноразове застосування, тобто у певний проміжок часу.

Твердження відповідача на відсутність починаючи з 2023 року в бюджеті Чернігівської міської територіальної громади фінансової можливості для відшкодування витрат підприємств, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021-2022 років судом першої інстанції також обґрунтовано відхилені, оскільки за загальним правилом відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Заперечення відповідача щодо наявності підстав для відшкодування втрат теплопостачального підприємства в спірному періоді за рахунок субвенції з державного бюджету судом першої інстанції вірно відхилені з наступних підстав.

Питання відшкодування різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води підлягали врегулюванню на умовах та в порядку, визначених Законом України від 03.11.2016 № 1730-VIII "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" (далі - Закон № 1730-VIII).

Відповідно до ст. 2 Закону № 1730-VIII, в редакції Закону від 14.07.2021 № 1639-IX, його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та послуги з його розподілу і транспортування, за теплову енергію, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію.

Участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до статті цього Закону не потребує обов`язкового включення до реєстру (абз. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1730-VIII, в редакції Закону від 14.07.2021 № 1639-IX).

Абзаци 1 та 2 ст. 4 Закону № 1730-VIII, в редакції Закону від 14.07.2021 № 1639-IX, установлювали, що взаєморозрахунки проводяться щодо врегулювання заборгованості з різниці в тарифах для погашення: кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової енергії для населення, надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води населенню (без урахування розміру зобов`язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків, а в разі її відсутності - кредиторської заборгованості перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води іншим категоріям споживачів або операторами газотранспортної чи газорозподільної системи за послуги з розподілу або транспортування природного газу.

Взаєморозрахунки проводяться в порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, за рахунок та в межах видатків спеціального фонду державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та/або Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на погашення заборгованості з різниці в тарифах (абз. 7 ст. 4 Закону № 1730-VIII в редакції Закону від 14.07.2021 № 1639-IX з урахуванням змін, внесених Законом від 16.12.2021 № 1974-IX).

Отже, законодавець визначив, що проведення взаєморозрахунків може здійснюватися шляхом взаєморозрахунків або перерахування субвенції в рахунок погашення заборгованості з різниці в тарифах. Водночас визначив, що для цього сторони повинні укласти договір про організацію взаєморозрахунків.

Взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться в порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, за рахунок та в межах видатків державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та на наступні роки на погашення заборгованості з різниці в тарифах (абз. 9 ст. 4 Закону № 1730-VIII).

Такий Порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2022 № 1403 "Про затвердження Порядку та умов надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно із Законом України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування", послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення".

Згідно з п. 5 цього Порядку підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається суб`єктами господарювання та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі - учасники розрахунків).

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами не укладався договір про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах за послуги з теплопостачання, надані АТ "Облтеплокомуненерго" населенню Чернігівської міської територіальної громади в опалювальному періоді 2021 - 2022 років (жовтень 2021 - квітень 2022 років), відтак наявний борг не підлягає відшкодуванню саме за рахунок субвенції з державного бюджету.

При цьому колегія суддів враховує, що на момент прийняття відповідних рішень відповідачем постанова Кабінету Міністрів України від 20.12.2022 №1403, якою затверджено Порядок та Умови надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на виконання вищезазначеного закону, ще прийняті не були.

З цих підстав суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду про наявність правових підстав для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати різниці між економічно обґрунтованими тарифами та тарифами, фактично застосованими для населення, оскільки відшкодування такої різниці виникло у відповідача в силу закону (ст. 15 ЗУ "Про ціни та ціноутворення") та в результаті прийнятого ним рішення.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеним факт виникнення у відповідача обов`язку сплатити позивачу компенсацію різниці між тарифами, а невиконання цього обов`язку є безпідставним та свідчить про порушення прав позивача.

А тому, оскільки відповідач не відшкодував втрати теплопостачального підприємства, зумовлені різницею в тарифах на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення в опалювальному періоді 2021 - 2022 років, а за жовтень 2021, позовні вимоги в частині стягнення 9 656 526,52 грн (без ПДВ) правомірно були задоволені судом першої інстанції.

В частині вимоги позивача про стягнення 1 931 305,30 грн, що є сумою ПДВ, колегія суддів зазначає наступне.

Так, за правилами Податкового кодексу України (ст. 185) об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності (п. 14.1.185. ст. 14 Податкового кодексу України).

Стаття 188 Податкового кодексу України передбачає, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Виходячи зі змісту ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" постачання теплової енергії належить до комунальних послуг, що оплачуються за тарифами, встановленими уповноваженими органами, а тарифи визначаються окремо від податкових зобов`язань підприємства.

При наданні житлово-комунальних послуг вартість таких послуг, яка була оплачена населенням в межах встановленого регульованого тарифу підлягає оподаткуванню податком на додану вартість за основною ставкою.

Собівартість витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії не оподатковується податком на додану вартість відповідно до наведених вище норм Податкового кодексу України.

Таким чином, для виникнення об`єкта оподаткування податком на додану вартість необхідно, щоб між сторонами відбулася господарська операція з постачання товарів або послуг за плату, тобто така, що передбачає передачу економічної вигоди від споживача до постачальника.

В свою чергу, відшкодування різниці в тарифах не є платою за надані послуги. Її сутність полягає у відшкодуванні витрат підприємств теплопостачання, пов`язаних із наданням послуг з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, у випадках, коли встановлені органами державної влади або органами місцевого самоврядування тарифи є нижчими від економічно обґрунтованих витрат на їх надання, тобто нижче від собівартості. Такі кошти мають характер бюджетного трансферту (дотації, компенсації) з метою відновлення фінансової збалансованості підприємства, а не оплату вартості спожитих послуг конкретними споживачами.

Різниця в тарифах у цій ситуації має правову природу компенсації, а не оплати за послуги, тобто вона не є доходом підприємства, а є поверненням понесених витрат через те, що тариф, встановлений органом місцевого самоврядування, був економічно необґрунтований.

Тобто підприємство не отримує ці кошти як плату за теплову енергію, послугу з її транспортування, постачання від споживача, кошти надходять від органу державної влади/місцевого самоврядування, тобто з бюджету, не як результат продажу послуги, а як компенсаційний платіж, дотація, а тому не формує базу оподаткування податком на додану вартість відповідно до п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України.

Оскільки відшкодування втрат, зумовлених різницею між вартістю економічно-обґрунтованого тарифу та вартістю фактично застосованого тарифу не є операцією з плати товарів/послуг, то при отриманні вказаного відшкодування з різниці в тарифах, платник не визначає податкові зобов`язання з податку на додану вартість, оскільки відсутній сам об`єкт оподаткування податком на додану вартість.

Крім того, згідно п. 4 затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 15.09.2021 № 977 Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах визначає, що розрахунок обсягу заборгованості з різниці в тарифах здійснюється без урахування податку на додану вартість.

Також, відповідно до п. 3 Порядку, різниця в тарифах визначається без урахування податку на додану вартість (ПДВ).

З огляду на вищенаведене правові підстави для здійснення нарахування податку на додану вартість у позивача були відсутні.

А тому суд першої інстанції правомірно відмовив у стягненні 1 931 305,30 грн, яка є сумою податку на додану вартість і яка не підлягає включенню до суми різниці в тарифах, яка підлягає відшкодуванню позивачу.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Чернігівської області від 28.01.2026 у справі № 927/166/25 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування чи зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 28.01.2026 у справі № 927/166/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 28.01.2026 у справі № 927/166/25 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору, понесені за подачу апеляційної скарги, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 927/166/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повна постанова складена 06.04.2026

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко