ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

18 березня 2026 року Справа № 915/324/25

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,

представника позивача: Жильцова В.В. (у режимі ВКЗ),

представника відповідача: Бендюги М.Д. (у режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство Стела Маріс №1/02-2026 від 16.02.2026 (вх.№2113/26) про відстрочення виконання судового рішення у справі №915/324/25

за позовом: Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Ізмаїльського морського порту),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство Стела Маріс,

про: стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агентство Стела Маріс звернулось до суду із заявою №1/02-2026 від 16.02.2026 (вх.№2113/26 від 17.02.2026), в якій просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Миколаївської області у справі №915/324/25 від 29.09.2025 до 29.09.2026.

Ухвалою суду від 19.02.2026 розгляд заяви призначено на 12.03.2026.

03.03.2026 від Державного підприємства Адміністрація морських портів України до суду надійшли письмові заперечення проти вказаної заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду.

12.03.2026 від відповідача до суду надійшло клопотання про доручення доказів №2/03-2026 від 12.03.2026.

В судовому засіданні 12.03.2026 представники сторін підтримували висловлені позиції та доводи, викладені на їх обґрунтування.

У судовому засіданні 12.03.2026 суд оголосив перерву до 17.03.2026 для постановлення ухвали.

Телефонограмою від 16.03.2026 повідомлено сторін, у зв`язку із перебуванням судді Мавродієвої М.В. у відпустці, проголошення вступної та резолютивної частини ухвали за результатом розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення у справі №915/324/25, призначене на 17.03.2026 о 15:30 - не відбудеться. Повідомлено учасників справи, що проголошення вступної та резолютивної частини ухвали відбудеться 18.03.2026 о 10:00.

У судовому засіданні 18.03.2026 судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши заяву відповідача про відстрочення виконання рішення, суд дійшов наступних висновків.

У лютому 2025 року Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Ізмаїльського морського порту) звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнень від 17.03.2025 за вх.№4058/25, просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство Стела Маріс на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України:

-35336,42 дол. США, з яких: 34784,26 дол. США - основна заборгованість зі сплати якірного збору та за послуги берегового живлення; 552,16 дол.США - нараховані відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України 3% річних за користування грошима;

- 486132,72 грн, з яких: 291324,60 грн - основна заборгованість за послуги постановки, нагляду та зняття бонових загороджень; 8768,12 грн - нараховані відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України 3% річних за користування грошима; 18834,32 грн - інфляційне збільшення боргу; 40350,10 грн пені, що нарахована на зобов`язання у гривнях; 126855,45 грн пені, що нарахована на зобов`язання у доларах США.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 29.09.2025 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство Стела Маріс на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України 21452,44 дол. США боргу за надані послуги з забезпечення береговим живленням, 13331,82 дол. США якірного збору, 552,16 дол. США - 3% річних, 38056,64 грн пені за зобов`язаннями зі сплати за послуги берегового живлення та якірного збору, 291324,60 грн боргу за послуги з постановки, нагляду та зняття бонових загороджень, 12105,03 грн пені за зобов`язаннями за послуги з постановки, нагляду та зняття бонових загороджень, 8768,12 грн - 3% річних, 18834,32 грн збитків від інфляції та 23437,06 грн судового збору. В решті позовних вимог відмовлено. Повернуто Державному підприємству Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Ізмаїльського морського порту) з Державного бюджету України 4941,13 грн судового збору, сплаченого за платіжною інструкцією №393 від 25.02.2025.

Вказане рішення залишено постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 без змін.

19.02.2026 на виконання вищевказаного рішення та постанови Господарським судом Миколаївської області було видано відповідний наказ.

Згідно з ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення відповідач зазначає наступне.

25.12.2023 компанію ТОВ Агентство Стела Маріс було номіновано агентом судна VYSSOS (IMO 9385790). Однак, 27.12.2023 під час прямування судна VYSSOS до порту Ізмаїл, судно VYSSOS підірвалося на ворожій міні у Чорному морі та отримало пробоїну в кормовій, підводній частині корпуса, що є загально відомим фактом. У підтвердження вищенаведеного відповідач надає до суду додатково копію повідомлення про прихід судна, в якому зазначено, що судно заходить до порту з ціллю ремонту. 28.12.2023 буксир НІБУЛОН-11, ІМО №9904601, прапор Україна, що належить ТОВ СП НІБУЛОН, залучався до виконання рятувальних робіт судна, які відбувались в межах акваторії Ізмаїльського морського порту, а саме 4-й км. Соломонова рукава р.Дунай. У зв`язку з чим виникла заборгованість за рятування судна VYSSOS. Вищенаведене також підтверджується копією звіту щодо надання допомоги аварійному судну VYSSOS, який було складено та підписано капітаном судна НІБУЛОН-11.

Послуги морського агентування є специфічним видом представницьких послуг для судновласника-нерезидента (принципала) та відрізняються за характером покриття витрат. Зокрема, статті 116-119 Кодексу торговельного мореплавства України регламентують надання морському агенту коштів виключно судновласником, достатніх для виконання його функцій, та повне відшкодування морському агенту будь-яких витрат, здійснених від їхнього імені або за їхньою згодою.

Крім того, компанія, що отримує оплату за свої послуги та кошти на сплату обов`язкових портових зборів у іноземній валюті, зобов`язана дотримуватися обмежень, встановлених Національним банком України. Зокрема, валютне регулювання вимагає ведення детального розрахунку коштів по кожному суднозаходу та подання детального звіту з розрахунками з контрагентами за кожне судно до банку для контролю дотримання вимог платежів. Банк АТ ПУМБ, на рахунках якого розміщено кошти, дотримується чинного законодавства.

Відповідач зазначає, що на теперішній час, норми валютного регулювання в Україні обмежують можливість сплати будь-яких рахунків за судно VYSSOS (IMO 9385790) будь-яким установам та підприємствам за відсутності отриманих валютних коштів від судновласника даного судна, тобто від компаній LYRA MARE LTD., як власника судна, та компанії NAVA SHIPPING LIMITED, як менеджера судна. Кошти, які можуть зберігатись на банківських рахунках ТОВ Агентство Стела Маріс є коштами інших іноземних судновласників та не можуть бути використані в рахунок погашення будь яких заборгованостей відносно судна VYSSOS (IMO 9385790).

Відповідно до інформації вказаній у Листі від банку АТ ПУМБ від 09.10.2025, повідомляється, що на розрахунковий рахунок ТОВ Агентство Стела Маріс надходили лише кошти від іноземної компанії нерезидента для забезпечення виплати заробітної плати членам екіпажу судна VYSSOS (IMO 9385790).

Судновласник судна VYSSOS (IMO 9385790) не здійснює будь-яких оплат послуг за агентування судна або компенсацій за портові збори та інші послуги, які надавалися або надаються суду. Відтак, проти компанії морського агента ТОВ Агентство Стела Маріс розпочато декілька судових проваджень, які пов`язані із стягненням заборгованості за послуги які надавались різними державними та приватними компаніями у відношенні судна VYSSOS (IMO 9385790).

Так, зокрема відкрито провадження у господарських справах: №915/819/24, №915/1513/24, №915/324/25 та №915/1637/24. Тобто, щонайменше за вищевказаними судовими справами, сума пред`явлених позовних вимог до ТОВ Агентство Стела Маріс складає: 3579533,32 грн та 35336,42 дол.США. Більше, того ТОВ Агентство Стела Маріс отримувало морську вимогу на суму 25129,38 дол.США та претензію по заборгованості за надання послуг рятування та буксирів від ТОВ СП НІБУЛОН на суму 3908545,91 грн. У подальшому, від Ізмаїльської філії ДП АМПУ надійшла також вимога про сплату якірного збору на суму 959651,25 грн. Вищевказані суми заборгованості є надмірним майновим тягарем для ТОВ Агентство Стела Маріс, а відтак не можуть бути залишені без уваги.

Разом з тим, судове провадження за позовом ТОВ Агентство Стела Маріс проти компанії LYRA MARE LTD. та компанії NAVA SHIPPING LIMITED про солідарне стягнення 518460,62 дол.США на даний час триває. Провадження у справі №916/1696/24 за ухвалою Господарського суду Одеської області було відкрито 23.04.2024.

Таким чином, компанії ТОВ Агентство Стела Маріс фінансово складно здійснити виконання рішення у справі №915/324/25. Разом з тим, ТОВ Агентство Стела Маріс частково здійснює виконання судових рішень, що свідчить про добросовісність компанії, так у підтвердження даного відповідач надає копію платіжного доручення від 05.01.2026 щодо сплати за наказом Господарського суду Миколаївської області від 02.01.2026 по справі №915/647/24 на виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.12.2025. Наявність вищевказаних заборгованостей призводить до утруднення виконання рішення судів, але таке виконання можливо здійснювати поступово, накопичуючи фінансові збереження, або отримавши компенсацію від компанії LYRA MARE LTD. та компанії NAVA SHIPPING LIMITED, або в результаті виконання рішення у справі №916/1696/24. Відповідач вказує, що слід також враховувати загальновідомі обставин, зокрема, військову агресію Російської Федерації проти України, що має негативний вплив на економіку країни, та ускладнює діяльність як позивача, так і відповідача, а отже негативно впливає на обох сторін спору.

11.03.2026 ТОВ Агентство Стела Маріс здійснило часткове виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.09.2025 у справі №915/324/25 у сумі 30000,0 грн.

03.03.2026 від позивача до суду надійшли заперечення на заяву про відстрочення виконання судового рішення б/н від 02.03.2026, в яких він просить відмовити в задоволенні заяви відповідача про відстрочення виконання судового рішення та зазначив про наступне. По-перше, заявник в поданій 16.02.2026 заяві про відстрочення рішення суду посилається на несприятливі умови ведення діяльності викликанні повномасштабним вторгненням рф до України, що спричинило блокування суден у морських портах Миколаївського регіону, а також те, що на даний час проти заявника подано низку позовних заяв, щодо невиконання останнім зобов`язань у якості морського агента, що призводить до збільшення фінансового тягаря товариства. ДП АМПУ вважає, що сам по собі факт збройної агресії проти України, без доведення причинно-наслідкового зв`язку між порушеним питанням та фактом чинення збройної агресії проти України не свідчить про наявність підстав для відстрочення виконання судового рішення. Окрім того, як вбачається з заяви, більшість фінансового навантаження на заявника викликано агентуванням судна VYSSOS (IMO 9385790) та подальшою відмовою компаній LYRA MARE LTD та компанії NAVA SHIPPING LIMITED, які є судновласником судна VYSSOS (IMO 9385790), оплачувати рахунки за портові збори та інші послуги після підриву судна на міні, що сталось 27.12.2023. Але позивач зазначає, що виходячи зі змісту правовідносин, що склалися, відповідач є морським агентом судна в морському порту Ізмаїл та згідно до положень ст.ст.116, 117, 118 КТМ України, умови морського агентування є по правовій природі договором доручення. Позивач посилаючись на ст.ст.1000, 1007 ЦК України вказує, що кінцевим платником будь-яких зобов`язань, що виникли внаслідок агентування судна VYSSOS є саме його судновласник, з яким у відповідача наявні відповідні договірні відносини. Також позивач зазначає, що на даний час Господарським судом Одеської області розглядається справа №916/1696/24 за позовом ТОВ Агентство Стела Маріс до компаній LYRA MARE LTD. та компанії NAVA SHIPPING LIMITED про солідарне стягнення 518460,62 дол.США. Позивач стверджує, що враховуючи вищевикладене, задоволені в рамках справи №915/324/25 грошові вимоги ДП АМПУ до ТОВ Агентство Стела Маріс будуть в регресному порядку перевиставлені судновласнику(ам) судна VYSSOS або будуть стягнуті в судовому порядку (або в рамках справи №916/1696/24, або в рамках іншого провадження). По-друге, відстрочення виконання рішення є винятковим процесуальним заходом. Позивач посилаючись на ст.331 ГПК України вказує, що сам по собі факт звернення з відповідною заявою не створює для суду обов`язку її задовольняти. Стосовно посилання заявника на складний фінансовий стан, позивач зазначає, що потрібно зазначити, що Верховний Суд в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.06.2025 у справі №908/1721/23 зазначив: Наявність фінансових труднощів, збитковість діяльності або відсутність грошових коштів на рахунках боржника не є винятковими обставинами у розумінні ст.331 ГПК України та не можуть самі по собі бути підставою для відстрочення виконання судового рішення. ТОВ Агентство Стела Маріс, як суб`єкт господарювання, здійснює діяльність на власний ризик, а тому негативні наслідки такої діяльності не можуть перекладатися на ДП АМПУ шляхом штучного затягування виконання рішення суду. Позивач стверджує, що заявник не надає суду переконливих доказів об`єктивної неможливості виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.09.2025. Заявник не надав суду переконливих доказів повної відсутності майна або коштів, фінансового плану погашення заборгованості, підтверджень очікуваних надходжень у майбутньому та доказів тимчасового характеру обставин, на які він посилається. За таких умов позивач вважає, що заява про відстрочення виконання рішення ґрунтується виключно на припущеннях. Аналогічна позиція виснувана Верховним Судом у Постанові від 05.02.2025 у справі №917/1291/23, в якій суд наголосив, що вирішуючи питання про відстрочення або розстрочення виконання рішення, суд повинен оцінювати не загальні твердження боржника, а наявність доведених обставин, які об`єктивно унеможливлюють виконання рішення у встановлений строк. Задоволення заяви ТОВ Агентство Стела Маріс та надання відстрочки виконання рішення суду означатиме порушення принципу обов`язковості судових рішень та балансу інтересів сторін. Суд, вирішуючи таке питання, зобов`язаний враховувати наслідки для стягувача, оскільки відстрочка порушує право ДП АМПУ на своєчасне виконання рішення суду; створює для заявника необґрунтовані процесуальні переваги; фактично заохочує ухилення від виконання судового рішення. Серед іншого надання відстрочки загрожує позивачу відсутністю гарантій виконання рішення після спливу строку відстрочення. Заява не містить жодних гарантій того, що після спливу строку відстрочення рішення буде реально виконано. Такий підхід суперечить правовій природі інституту відстрочення та перетворює його на спосіб зволікання виконання судового рішення.

Відповідно до приписів ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

За приписами ст.331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може, зокрема, відстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Вирішуючи питання про відстрочення виконання судового рішення, суд також враховує, зокрема: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі Шмалько проти України (заява №60750/00) зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43). У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (Корнілов та інші проти України, заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003 р.). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 р. у справі Крапівницький та інші проти України, заява №60858/00).

Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п.1 ст.6 Конвенції (Іммобільяре Саффі проти Італії, заява №22774/93, §74, ЄСПЛ 1999-V).

Предметом спору у даній справі було стягнення з відповідача, а саме:

- 35336,42 дол. США, з яких: 34784,26 дол. США - основна заборгованість зі сплати якірного збору та за послуги берегового живлення; 552,16 дол.США - нараховані відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України 3% річних за користування грошима;

- 486132,72 грн, з яких: 291324,60 грн - основна заборгованість за послуги постановки, нагляду та зняття бонових загороджень; 8768,12 грн - нараховані відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України 3% річних за користування грошима; 18834,32 грн - інфляційне збільшення боргу; 40350,10 грн пені, що нарахована на зобов`язання у гривнях; 126855,45 грн пені, що нарахована на зобов`язання у доларах США.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 29.09.2025 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 21452,44 дол. США боргу за надані послуги з забезпечення береговим живленням, 13331,82 дол. США якірного збору, 552,16 дол. США - 3% річних, 38056,64 грн пені за зобов`язаннями зі сплати за послуги берегового живлення та якірного збору, 291324,60 грн боргу за послуги з постановки, нагляду та зняття бонових загороджень, 12105,03 грн пені за зобов`язаннями за послуги з постановки, нагляду та зняття бонових загороджень, 8768,12 грн - 3% річних, 18834,32 грн збитків від інфляції та 23437,06 грн судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Під час розгляду даної заяви судом досліджувався ступінь вини відповідача у виникненні спору та було встановлено наявність об`єктивних обставин (військова агресія рф; як наслідок, підрив судна VYSSOS на міні та необхідність у ініціюванні морським агентом ТОВ Агентство Стела Маріс рятувальних операцій, які наразі не сплачені судновласником), що загалом призвело до виникнення заборгованості перед позивачем.

В той же час, станом на 11.03.2026 відповідачем здійснено часткове погашення суми боргу перед позивачем у розмірі 30000,0 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №187 від 11.03.2026 на вказану суму.

Вказані обставини, на думку суду свідчать про те, що боржник не уникає від свого обов`язку перед стягувачем, шукає шляхи та вживає заходи для погашення боргу, однак, у зв`язку з несприятливою фінансово-економічною ситуацією в економіці держави в цілому та у господарській діяльності боржника через військову агресію рф, не може виконати рішення суду негайно.

Суд також зазначає, що позивачем не надано, а наявні матеріли справи не містять, доказів на підтвердження того, що у зв`язку із відстрочення виконання рішення суду, позивачу буде завдано збитки або він змушений буде понести додаткові витрати.

Обґрунтовуючи свій фінансовий стан ТОВ Агентство Стела Маріс вказує на те, що на теперішній час, норми валютного регулювання в Україні обмежують можливість сплати будь-яких рахунків за судно VYSSOS (IMO 9385790) будь-яким установам та підприємствам за відсутності отриманих валютних коштів від судновласника даного судна, тобто від компаній LYRA MARE LTD., як власника судна, та компанії NAVA SHIPPING LIMITED, як менеджера судна.

Кошти, які можуть зберігатись на банківських рахунках ТОВ Агентство Стела Маріс є коштами інших іноземних судновласників та не можуть бути використані в рахунок погашення будь-яких заборгованостей відносно судна VYSSOS (IMO 9385790).

Судом при розгляді заяви також враховано, що відповідач визнаючи наявність обов`язку сплатити заборгованість, шукає шляхи для належного та повного виконання рішення суду, зокрема, шляхом подання позову до компанії LYRA MARE LTD., як власника судна VYSSOS, та компанії NAVA SHIPPING LIMITED, як менеджера судна, про солідарне стягнення 518460,62 дол.США.

За вказаних обставин, на думку суду, вжиття на даний час органами державної виконавчої служби заходів по примусовому виконанню рішення суду по даній справі може призвести до блокування роботи відповідача, утруднить здійснення ним господарської діяльності, та виконання в подальшому грошових зобов`язань, зокрема і зі сплати стягуваної заборгованості.

При цьому, судом враховано, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження завдання йому збитків, саме несвоєчасною оплатою відповідачем суми основного боргу.

Крім того, судом враховано висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18, що відстрочення або розстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. Водночас розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення.

Таким чином, розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не змінює цивільне або господарське зобов`язання. Розстрочення виконання судового рішення не припиняє договірного зобов`язання відповідача, а тому не звільняє останнього від наслідків порушення відповідного зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст.239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення (позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №916/190/18 від 04.06.2019).

Дослідивши подані суду докази, проаналізувавши правові позиції сторін, суд дійшов висновку, що даний випадок є винятковим.

При цьому, врахувавши часткове погашення відповідачем суми основного боргу, необхідність судового захисту майнових прав позивача, відсутність доказів на підтвердження завдання збитків позивачу саме несвоєчасною оплатою відповідачем суми основного боргу, а також враховуючи, що застосування фінансових санкцій спрямоване на стимулювання боржника до виконання основного грошового зобов`язання, суд дійшов висновку про наявність об`єктивних підстав для часткового задоволення заяви відповідача, з урахуванням інтересів обох сторін, та можливість відстрочення виконання рішення суду по даній справі до 29.06.2026 включно.

Керуючись ст.ст.234, 235, 331 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство Стела Маріс №1/02-2026 від 16.02.2026 (вх.№2113/26) про відстрочення виконання судового рішення у справі №915/324/25, - задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.09.2025 у справі №915/324/25 - до 29.06.2026.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 07.04.2026.

Суддя М.В.Мавродієва