ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/4827/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

секретар судового засідання Борисова Н.В.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Солодухін М.В.,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю АПАЛУЗА ЮА про стягнення 68000,00 грн пені,

зазначає наступне:

В провадженні судді Господарського суду Одеської області Павленко Н.А. перебувала справа № 916/4827/25 за позовом Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі АМК України, Комітет, Позивач)до Товариства з обмеженою відповідальністю АПАЛУЗА ЮА (надалі ТОВ АПАЛУЗА ЮА, Відповідач) стягнення 68000,00 грн пені.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.03.2025 Адміністративна колегія АМК України, розглянувши справу № 54/5-24 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, прийняла рішення № 54/10-р/к, яким було визнано, що ТОВ АНСТРОЙ (з 11.02.2025 змінено назву на ТОВ АПАЛУЗА ЮА) вчинило порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів проведених територіальним відділом освіти Шевченківського району департаменту освіти і науки Запорізької міської ради на закупівлю послуг з капітального ремонту спортивного залу Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №101 по вул. Бочарова, 10Б у м. Запоріжжя, відповідно до оголошення UA-2019-05-22-000589-а та накладено штраф на ТОВ АПАЛУЗА ЮА у розмірі 68000,00 грн.

Разом з тим, у передбачений законом строк, ТОВ АПАЛУЗА ЮА штраф не сплатило, що зумовило нарахування пені відповідно до частини 5 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції і звернення позивача з відповідним позовом до Господарського суду Одеської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 позовній заяві АМК України присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/4827/25 та визначено суддю Павленко Н.А. для її подальшого розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.12.2025 (суддя Павленко Н.А.) відкрито провадження у справі № 916/4827/25, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 17.12.2025, призначеного розпорядженням керівника апарату суду від 17.12.2025 № 357, у зв`язку з відрахуванням наказом голови суду від 16.12.2025 № 28-к судді Павленко Н.А. зі штату суду, відповідно до Указу Президента України від 13.12.2025 № 943/2025 "Про призначення судді", визначено суддю Гута С.Ф. для подальшого розгляду справи № 916/4827/25.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.12.2025 суддею Гутом С.Ф. прийнято справу № 916/4827/25 до свого провадження, розпочато розгляд справи за правилами загального позовного провадження спочатку та призначено підготовче засідання на 20 січня 2026 року.

Надіслані ТОВ АПАЛУЗА ЮА на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу копії ухвал про відкриття провадження у справі та від 08.12.2025 повернулись неврученими із відмітками поштової установи про відсутність адресата за вказаною адресою.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.01.2026 відкладено підготовче засідання на 10 лютого 2026 року.

Надіслана ТОВ АПАЛУЗА ЮА на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу копія ухвали від 20.01.2026 повернулась неврученою із відміткою поштової установи про відсутність адресата за вказаною адресою.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.02.2026 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 03 березня 2026 року.

Задля додаткового повідомлення ТОВ АПАЛУЗА ЮА про судове провадження судом розміщено оголошення на офіційному сайті судової влади України.

Надіслана ТОВ АПАЛУЗА ЮА на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу копія ухвали від 10.02.2026 повернулась неврученою із відміткою поштової установи про відсутність адресата за вказаною адресою.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.03.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17 березня 2026 року.

Задля додаткового повідомлення ТОВ АПАЛУЗА ЮА про судове провадження судом розміщено оголошення на офіційному сайті судової влади України.

Надіслана ТОВ АПАЛУЗА ЮА на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу копія ухвали від 03.03.2026 повернулась неврученою із відміткою поштової установи про відсутність адресата за вказаною адресою.

У призначене на 17.03.2026 судове засідання, як і жодне інше, представник ТОВ АПАЛУЗА ЮА не з`явився.

Положеннями частини 4 статті 120 ГПК України передбачено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Кузнецов та інші проти Російської Федерації зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи Серявін та інші проти України, Проніна проти України), з якої випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах (частини 1 та 4 статті 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

Частиною 2 статті 27 ГПК України встановлено, що для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Виходячи зі змісту статей 120,242 ГПК, пунктів 11,17,99,116,117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі № 908/1724/19, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19 та від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 07.09.2022 у справі № 910/10569/21).

Окрім того, у відповідності до приписів пункту 76 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 із змінами, для отримання поштових відправлень користувачі послуг поштового зв`язку повинні забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України Про поштовий зв`язок, цих Правил.

Ухвали Господарського суду Одеської області надсилались на адресу ТОВ АПАЛУЗА ЮА, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте отримання їх Відповідачем залежить від суб`єктивної поведінки останнього, відтак надіслана кореспонденція суду вважається врученою належним чином, а Відповідач обізнаним про призначенні судові засідання.

Додатково, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвалами Господарського суду Одеської області забезпечено право участі представника АМК України у призначених судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду після звернення із відповідним клопотанням.

В процесі розгляду справи представник АМК України підтримував заявлені позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.

В ході розгляду даної справи Господарським судом Одеської області, у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Письмового відзиву від ТОВ АПАЛУЗА ЮА до Господарського суду Одеської області, як і інших клопотань або заяв, не надходило у зв`язку з чим, у відповідності до частини 4 статті 13 та частини 9 статті 165 ГПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

17 березня 2026 року в судовому засіданні судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення. Повідомлено, що повне рішення буде складено 27 березня 2026 року.

Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив:

Рішенням Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.03.2025 № 54/10-р/к, ухваленим за результатами розгляду справи № 54/5-24, дії Товариства з обмеженою відповідальністю АНСТРОЙ/ Код (з 11.02.2025 змінено назву на Товариство з обмеженою відповідальністю АПАЛУЗА ЮА) та Товариства з обмеженою відповідальністю БЕЛСТЕЙТ ЛТД визнано аптиконкурентними узгодженими діями, що стосуються спотворення результатів торгів, що є порушенням пункту 4 частини 2 статті 6, пункту 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», проведених територіальним відділом освіти Шевченківського району департаменту освіти і науки Запорізької міської ради на закупівлю послуг з капітального ремонту спортивного залу Запорізької загальноосвітньої школи І-ІП ступенів №101 по вул. Бочарова, 10Б у м. Запоріжжя, відповідно до оголошення UA-2019-05-22-000589-а.

За вказане порушення, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю АПАЛУЗА ЮА/ Код (до 11.02.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю АНСТРОЙ) штраф у розмірі 68000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Відповідно до супровідного листа № 54-02/1291е АМК України 31.03.2025 надіслано ТОВ АНСТРОЙ рішення від 27.03.2025 № 54/10-р/к, ухвалене за результатами розгляду справи № 54/5-24, на адресу: 65023, м. Одеса, вул. Пастера, буд. 26.

Поряд із наведеним, АМК України представлено невручений конверт із поштовою кореспонденцію, надісланий ТОВ АНСТРОЙ на адресу: 65023, м. Одеса, вул. Пастера, буд. 26, підставами повернення 17.04.2025 поштовою установою визначено за закінченням терміну зберігання.

26 квітня 2025 року у газеті Кабінету Міністрів України Урядовий кур`єр, номер виписку № 85 (8010), розміщено оголошення відповідно до якого, мовою оригіналу: «Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України повідомляє, що на офіційному вебсайті Антимонопольного комітету України https://southeastmtv.amcu.gov.ua/ на субсайті Відділення у розділі «Законодавство» розміщено інформацію про прийняті рішення:… від 27.03.2025 № 54/10-р/к у справі № 54/5-24 стосовно ТОВ «АПАЛУЗА ЮА» () і ТОВ «БЕЛСТЕЙТ ЛТД» ()…

З текстом рішень (крім інформації з обмеженим доступом) адміністративної колегії Відділення вищезазначені суб`єкти господарювання мають можливість ознайомитись у Південно-східному міжобласному територіальному відділенні Антимонопольного комітету України за адресою: м. Дніпро, проспект Олександра Поля, 2, кабінет № 254».

10 липня 2025 року АМК України видано наказ № 54/44-Ю про примусове виконання рішення у справі № 54/10-р/к, а саме: «За порушення, вказане в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «АПАЛУЗА ЮА» (до 11.02.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСТРОЙ») (ідентифікаційний код юридичної особи 40845172) штраф у розмірі 68000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень.»

Стягувач: Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (проспект Олександра Поля, будинок 2, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49101, ідентифікаційний код юридичної особи 20306037).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «АПАЛУЗА ЮА»: (місцезнаходження: вул. Пастера, буд. 26, м. Одеса, 65023, Україна; ідентифікаційний код юридичної особи 40845172)».

21 липня 2025 року АМК України звернувся до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про прийняти до виконання наказу від 10.07.2025 № 54/44-Ю та відкриття виконавчого провадження з виконання цього наказу.

30 липня 2025 року державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 78738872 для примусового виконання наказу АМК України від 10.07.2025 № 54/44-Ю.

Відповідно до представленого АМК України розрахунку заборгованості за ТОВ АПАЛУЗА ЮА обліковується 68000,00 грн пені, нарахованих упродовж 08.07-28.11.2025 на суму 68000,00 грн, у зв`язку із відсутністю своєчасної та остаточної оплати суми штрафу, накладеного рішенням Адміністративної колегії АМК України від 27.03.2025 № 54/10-р/к, ухваленим за результатами розгляду справи № 54/5-24.

Відтак, перед судом поставлено питання правомірності нарахування АМК України пені, у зв`язку із відсутністю своєчасної оплати раніше накладеного штрафу, задля встановлення наявності/відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, в тому числі: правові засади і гарантії підприємництва; правила конкуренції та норми антимонопольного регулювання; організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики.

Частиною 1 статті 3 Закону України Про захист економічної конкуренції (тут і надалі в редакцій чинній на час ухвалення 27.03.2025 рішення АМК України) встановлено, що законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України Про Антимонопольний комітет України, Про захист від недобросовісної конкуренції, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно ж до положень статті 4 Закону України Про захист економічної конкуренції державна політика у сфері розвитку економічної конкуренції та обмеження монополізму в господарській діяльності, здійснення заходів щодо демонополізації економіки, фінансової, матеріально-технічної, інформаційної, консультативної та іншої підтримки суб`єктів господарювання, які сприяють розвитку конкуренції, здійснюється органами державної влади, органами місцевого самоврядування та органами адміністративно-господарського управління та контролю (частина 1).

Суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію (частина 2).

Державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України (частина 4).

Органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти Антимонопольному комітету України у здійсненні його повноважень у сфері підтримки й захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму та контролю за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції (частина 5).

Згідно зі статтею 1 Закону України Про Антимонопольний комітет України (тут і надалі в редакцій чинній на час ухвалення 27.03.2025 рішення АМК України) Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Відповідно до статті 3 Закону України Про Антимонопольний комітет України до основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; сприяння розвитку добросовісної конкуренції.

Приписами статті 4 Закону України Про Антимонопольний комітет України визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Частини 3, 6 та 7 статті 6 Закону України Про Антимонопольний комітет України передбачають, що Антимонопольний комітет України утворює територіальні відділення, а в разі необхідності здійснює їх реорганізацію чи ліквідацію. Антимонопольний комітет України, його територіальні відділення є юридичними особами, мають поточні та вкладні (депозитні) рахунки в установах банку, печатки із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням. Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, Комісія (комісії) з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, уповноважені з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

Частиною 1 статті 7 Закону України Про Антимонопольний комітет України встановлено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом; вертатися до суду з позовами, заявами і скаргами у зв`язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції, а також із запитами щодо надання інформації про судові справи, що розглядаються цими судами відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції тощо.

Відповідно до статті 51 Закону України "Про захист економічної конкуренції порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З урахуванням статті 19 та частини 1 статті 25 Господарського кодексу України (тут і надалі в редакцій чинній на час ухвалення 27.03.2025 рішення АМК України) суб`єкти господарювання мають усвідомлювати можливість настання як певного обмеження їх діяльності з точки зору дотримання конкурентного законодавства, так і відповідальності за його порушення.

Пунктом 1 частини 1 статті 48 Закону України Про захист економічної конкуренції встановлено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, зокрема про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про накладення штрафу тощо.

Відповідно до статті 25 Закону України Про Антимонопольний комітет України з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про: стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Із змісту приписів пункту 4 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є: невиконання рішення, попереднього рішення органів Антимонопольного комітету України або їх виконання не в повному обсязі.

Відповідно до частин 7,9 та 14 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Комітету стягують штраф та пеню у судовому порядку.

Наказ Голови Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу, є виконавчим документом, який пред`являється до органів державної виконавчої служби для примусового виконання в порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 60 Закону України Про захист економічної конкуренції заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Як зазначалось, 27 березня 2025 року АМК України за результатами розгляду справи № 54/5-24 прийнято рішення № 54/10-р/к, на підставі якого накладено на ТОВ АПАЛУЗА ЮА/ Код штраф у розмірі 68000,00 грн.

Абзацом 1 частини 1 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції встановлено, що рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах (частини 1 та 4 статті 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

Відповідно до представленого АМК України та дослідженого судом супровідного листа рішення № 54/10-р/к надіслано ТОВ АПАЛУЗА ЮА на адресу: 65023, м. Одеса, вул. Пастера, буд. 26, яка є аналогічній зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте надіслана поштова кореспонденція повернулась до АМК України неврученою із відміткою поштової установи про повернення 17.04.2025 за закінченням терміну зберігання.

В свою чергу, абзаци з 2 по 5 частини 1 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції визначають, що у разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Із представленої до матеріалів справи роздруківки газети Кабінету Міністрів України Урядовий кур`єр від 26 квітня 2024 року № 85 (8010)) вбачається розміщення оголошення від АМК України про прийняте 27.03.2025 рішення № 54/10-р/к у справі № 54/5-24 відносно ТОВ АПАЛУЗА ЮА/ Код .

Приписам статті 19 Конституції України імперативно встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

АКМ України, визнаючи неможливість вручення рішення, надісланого на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу ТОВ АПАЛУЗА ЮА, яка вважається достовірною та може бути використана для ідентифікації юридичної особи, реалізуючи наявні в нього повноваження, в межах встановлених Законом України Про захист економічної конкуренції, розмістив оголошення про прийняте рішення в газеті Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", що підтверджується як представленою до матеріалів справи роздруківкою газети, так і змістом газети, розміщеної на офіційному сайті https://ukurier.gov.ua/uk/, який є відкритим та доступним для кожного користувача.

Відтак, спираючись на правову конструкцію частини 1 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, дослідження представлених до матеріалів справи доказів, господарський суд доходить до висновку про наявність правових підстав вважати, що рішення АМК України від 27.03.2025 № 54/10-р/к у справі № 54/5-24 вважається таким, що вручене ТОВ АПАЛУЗА ЮА 07 травня 2025 року, тобто через 10 днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі газеті Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", відповідно наявними підстави вважати, що Позивачем реалізовано передбачені Законом України Про захист економічної конкуренції дії для належного вручення прийнятого рішення.

Відповідно до частини 3 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції особа, на яку накладено штраф рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Встановлені у рішенні органу Антимонопольного комітету України зобов`язання, передбачені статтею 48 цього Закону, підлягають виконанню у двомісячний строк з дня одержання рішення органу Антимонопольного комітету України, якщо інше не передбачено законом або цим рішенням.

Строки, передбачені абзацом першим цієї частини, зупиняються на час розгляду судом справи про оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також на час проведення перевірки чи перегляду рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органом Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені припиняється з дня сплати штрафу, накладеного рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Під час розгляду спору про стягнення коштів (штрафу, пені) на підставі рішення АМК, щоб дійти висновку про обов`язковість виконання такого рішення, суди мають дослідити спірні рішення АМК на предмет його відповідності вимогам Закону (адже сторона це заперечує, ураховуючи її доводи), дослідити та встановити чого стосуються доводи, чи стосуються вони законності/незаконності та обґрунтованості/необґрунтованості рішення, встановити та дослідити чи заявлені вимоги у строки оскарження до/чи після закінчення строків, встановлених частиною 2 статті 47 та частиною 1 статті 60 Закону (близька за змістом позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 18.05.2023 у справі № 904/4203/20).

Верховний Суд, вирішуючи спори, зокрема, про стягнення коштів (штрафу, пені) на підставі рішення АМК, господарським судам необхідно мати на увазі, що для того щоб дійти висновку про обов`язковість виконання рішення АМК чи його територіального відділення, господарському суду потрібно досліджувати це рішення на предмет його відповідності вимогам законодавства, якщо така відповідність заперечується іншою стороною у справі. Так, сам по собі факт неоскарження рішення особою, якої воно стосується, не є безумовним свідченням законності відповідного акта державного органу.

Втім не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні статті 39 Закону України Про захист економічної конкуренції), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною 2 статті 47 та частиною 1 статті 60 Закону, оскільки ця особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу АМК (близька за змістом позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 30.05.2019 у справі № 904/3535/18, від 27.08.2019 у справі № 922/3685/18, від 18.05.2023 у справі № 904/4203/20).

Так, у силу приписів частини 1 статті 60 Закону України Про захист економічної конкуренції заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.

Правова позиція Верховного Суду стосовно вказаної вище норми є послідовою, сталою та неодноразово висловлювалася, зокрема, про таке: за приписами частини 1 статті 60 Закону України Про захист економічної конкуренції передбачені вказаною нормою строки оскарження рішень АМК не може бути відновлено; зазначені строки є присічними (близька за змістом правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 27.06.2020 у справі № 905/1605/19, від 12.02.2019 у справі № 915/352/18, від 08.07.2019 у справі № 915/756/18, від 27.08.2019 у справі № 922/3685/18 від 23.04.2019 у справі № 910/6538/18, від 14.03.2023 у справі № 910/4518/22, від 20.04.2023 у справі № 910/20438/21; від 18.05.2023 у справі № 904/4203/20).

Таким чином, спираючись на вищенаведене, господарський суд доходить до висновку, що встановлений частиною 1 статті 60 Закону України Про захист економічної конкуренції присічний двомісячний строк на оскарження рішення АМК України остаточно сплив 08 липня 2025 року, адже рішення Комітету у відповідності до правової конструкції частини 1 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції вважається врученим ТОВ АПАЛУЗА ЮА 07 травня 2025 через 10 днів після оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі газеті Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", з огляду не неможливість його вручення засобами поштового зв`язку (повернення у зв`язку із закінченням терміну зберігання).

Відповідно до пункту 5 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Враховуючи викладене, те, що рішення АМК України вважається врученим ТОВ АПАЛУЗА ЮА 07.05.2025, строк для оплати штрафу у розмірі 68000,00 грн з урахуванням приписів законодавства становив до 07 липня 2025, втім доказів сплати накладеного рішенням Позивача штрафу до матеріалів справи Відповідачем не представлено.

Перевіривши представлений АМК України розрахунок суми пені, судом встановлено відповідність методології нарахування приписам законодавства України, відповідно стягненню з ТОВ АПАЛУЗА ЮА до Державного бюджету України підлягає 68000,00 грн пені, нарахованих упродовж 08.07-28.11.2025 на суму 68000,00 грн, у зв`язку із відсутністю своєчасної та остаточної оплати суми штрафу, накладеного рішенням Адміністративної колегія АМК України від 27.03.2025 № 54/10-р/к, ухваленим за результатами розгляду справи № 54/5-24.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

У рішенні від 03.01.2018 Віктор Назаренко проти України (Заява № 18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції справедливого судового розгляду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають справедливого балансу між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі Беер проти Австрії (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17,18, від 06 лютого 2001 року).

Стосовно розподілу судового збору господарський суд зазначає наступне.

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону України „Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України ,,Про Державний бюджет України на 2025 рік …прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2025 року складає 3028,00 грн…

Підпунктами 1 та 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України „Про судовий збір визначено ставки судового збору за подання до господарського суду: позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України „Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Звертаючись із позовом АМК України у відповідності до підпункту 1 пункт 2 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір сплачено до Державного бюджету України 2422,40 грн судового збору (за позовну заяву майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб/3028 * 0,8 = 2422,40).

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, стягненню з ТОВ АПАЛУЗА ЮА на користь АМК України підлягає 2422,40 грн витрат зі сплати судового збору (відповідне пропорційне співвідношення у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України).

Керуючись ст.ст.13,20,73,74,76,86,129,165,232,233,237,238,240,241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю АПАЛУЗА ЮА про стягнення 68000,00 грн пені задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АПАЛУЗА ЮА (65023, м. Одеса, вул. Пастера, буд. 26, Код ) в дохід загального фонду Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», на рахунок ГУК в Од.обл./ м.Одеса/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526, номер рахунку (IBAN) UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП) пеню в сумі 68000/шістдесят вісім тисяч/грн 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АПАЛУЗА ЮА (65023, м. Одеса, вул. Пастера, буд. 26, Код ) на користь Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (49004, м. Дніпро, просп. Олександра Поля, буд. 2, Код ; р/р UA0001441, банк отримувач: ДКСУ м. Київ, МФО 820172) 2422/дві тисячі чотириста двадцять дві/грн 40коп. витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Накази видати в порядку статті 327 ГПК України.

Повний текст складено 27 березня 2026 р.

Суддя С.Ф. Гут