УХВАЛА

м. Київ

30.03.2026Справа № 910/1029/26

Суддя Господарського суду міста Києва Блажівська О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Національної спілки художників України (04053, місто Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 1-5, )

про скасування судового наказу № 910/1029/26 від 16.02.2026, виданого за заявою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (01021, місто Київ, провулок Івана Мар`яненка, буд. 7, )

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (01021, місто Київ, провулок Івана Мар`яненка, буд. 7, ) із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Національної спілки художників України (04053, місто Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 1-5, ) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (01021, місто Київ, провулок Івана Мар`яненка, буд. 7, ) заборгованості в розмірі 95 801 (дев`яносто п`ять тисяч вісімсот одна) грн 29 коп. за Договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №105/44/10-10 від 16.01.2025, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 332 (триста тридцять дві) грн 80 коп.

16 лютого 2026 Господарським судом міста Києва було видано судовий наказ №910/1029/26 про стягнення з стягнення з Національної спілки художників України (04053, місто Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 1-5, ) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (01021, місто Київ, провулок Івана Мар`яненка, буд. 7, ) заборгованості в розмірі 95 801 (дев`яносто п`ять тисяч вісімсот одна) грн 29 коп. за Договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №105/44/10-10 від 16.01.2025, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 332 (триста тридцять дві) грн 80 коп.

26 березня 2026 на електронну пошту Господарського суду міста Києва від з Національної спілки художників України надійшла заява від 23.03.2026 про скасування даного судового наказу.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду вказану заяву розподілено судді Блажівській О.Є., яка відповідно до реєстру автоматизованого розподілу справ/матеріалів отримана сектором судді Блажівської О.Є. - 27.03.2025.

Розглянувши заяву Національної спілки художників України про скасування судового наказу, суд прийшов до висновку про необхідність її повернення, з огляду на наступне.

Згідно із частиною 2 статті 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частиною 1 статті 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом статті 154 ГПК України передбачено, що суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому цим розділом.

Як вбачається з матеріалів справи 16 лютого 2026 Господарським судом міста Києва було видано судовий наказ №910/1029/26 про стягнення з стягнення з Національної спілки художників України (04053, місто Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 1-5, ) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (01021, місто Київ, провулок Івана Мар`яненка, буд. 7, ) заборгованості в розмірі 95 801 (дев`яносто п`ять тисяч вісімсот одна) грн 29 коп. за Договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №105/44/10-10 від 16.01.2025, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 332 (триста тридцять дві) грн 80 коп.

Відповідно до частини 1 статті 156 ГПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного.

Положеннями статті 157 ГПК України передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником.

До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

У разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Частиною 2 статті 158 ГПК України визначено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною 1 статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до норм статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина 1 статті 2 ГПК України).

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина 2 статті 2 ГПК України).

В частині 3 статті 2 ГПК України визначено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Зазначеними нормами чітко встановлено процесуальну поведінку, відповідно до якої учасники справи зобов`язані діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строків на подання заяви боржника про скасування судового наказу. Для цього особа, зацікавлена у поданні такої заяви, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, у передбачені законодавством строки.

Водночас інститут строків в господарському процесі сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників господарського процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дотримання процесуальної дисципліни учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ГПК України певних процесуальних дій (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 910/186/21).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина 1 статті 119 ГПК України).

З наведеного вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідної заяви (клопотання) скаржника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк був пропущений та чи підлягає він поновленню.

ГПК України не пов`язує право суду визнати поважною причину пропуску процесуального строку з вичерпним колом обставин, що його спричинили.

Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування заяви (клопотання) про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Інститут строків в господарському процесі сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників господарського процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ГПК певних процесуальних дій (подібний висновок наведено в постанові Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 910/186/21 та від 04.06.2024 у справі №916/3924/23).

Як вбачається з матеріалів справи, копію судового наказу від 16.02.2026 у справі № 910/1029/26 в порядку статті 156 ГПК України було направлено боржникові до електронного кабінету у підсистемі "Електронний суд" 17.02.26 18:04 та доставлена йому 18.02.26 09:07, що підтверджується довідкою Господарського суду міста Києва про доставку електронного документу.

Відповідно до частин 5, 7 статті 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів); особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Частиною 5 статті 242 ГПК України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Таким чином, суд виходить з того, що надсилання копій судових рішень учасникам справи через підсистему "Електронний суд" відповідає приписам частин 5, 7 статті 6 ГПК України та статті 242 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 04.06.2024 у справі №916/3924/23.

Зважаючи на встановлені фактичні обставини у цій справі Національна спілка художників України вважається таким, що обізнана з ухваленням рішення суду, з огляду на доставлення повного тексту рішення до електронного кабінету боржника 18.02.26 09:07.

Враховуючи викладене вище, останнім днем для подання до суду заяви про скасування судового наказу було 11.03.2026, однак жодних заяв чи клопотань в означений період до суду від боржника не надходило.

Лише 26.03.2026 до господарського суду надійшла заява Національної спілки художників України про скасування судового наказу № 910/1029/26 від 16.02.2026, виданого за заявою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (01021, місто Київ, провулок Івана Мар`яненка, буд. 7, ).

До поданої заяви Національною спілкою художників України не подано заяви про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу, з підтвердженням їх належними та допустимими доказами.

Суд ураховує, що право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (пункт 27 рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", заява № 24402/02).

Згідно з практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, та як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права. Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства.

При цьому, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Таким чином, відповідна заява про скасування судового наказу подана після спливу строку, передбаченого частиною першою статті 157 ГПК України.

Як було встановлено вище, до заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті (ч. 5 ст. 157 ГПК України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Як встановлено пп. 22 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви про скасування судового наказу ставка судового збору складає 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 328, 00 грн.

Тобто, за подання заяви про скасування судового наказу передбачено сплату судового збору у розмірі 166, 40 грн.

Однак, до заяви про скасування судового наказу заявником не було долучено документу, що підтверджує сплату судового збору.

Поряд з цим, з заяви про скасування судового наказу № 910/1029/26 від 16.02.2026 вбачається, що її подано через електрону пошту Господарського суду міста Києва.

Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг», ЗУ «Про електронний цифровий підпис» та ЗУ «Про електронні довірчі послуги». Стаття 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачає, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ст.6 цього ж закону створення електронного документу завершується накладанням електронного підпису.

Тобто, електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу (приєднані файли), скріпленого електронним цифровим підписом. Документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису (ЕЦП) не належать до офіційних.

Заявником заява про скасування судового наказу заявником подана без електронного цифрового підпису (ЕЦП).

Таким чином, беручи вищезазначене в сукупності суд дійшов висновку, що заява Національної спілки художників України (04053, місто Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 1-5, ) про скасування судового наказу № 910/1029/26 від 16.02.2026, виданого за заявою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (01021, місто Київ, провулок Івана Мар`яненка, буд. 7, ) є неналежно оформленою та підлягає поверненню.

Відповідно до частини 6 статті 157 ГПК України в разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Керуючись статтями 156, 157,158, 232-235, 254-257 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Повернути Національній спілці художників України заяву від 23 березня 2026 про скасування судового наказу від 16.01.2026 у справі № 910/1029/26.

Згідно з ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА