ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

07 квітня 2026 рокум. ОдесаСправа № 916/547/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Савицького Я.Ф., Ярош А.І.

розглянувши без повідомлення учасників заяву головуючого судді Діброви Г.І. та судді - члена колегії: Ярош А.І. про самовідвід в апеляційному провадженні за апеляційною скаргою

Плющакова Сергія Миколайовича (вх. 1297/26 від 30.03.2026)

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.03.2026 року про залишення без розгляду скарги на дії приватного виконавця, суддя першої інстанції Гут С.Ф., повний текст складено та підписано 17.03.2026

у справі № 916/547/25

за позовом: керівника Доброславської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Південнівської міської ради Одеського району

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Плющакова Сергія Миколайовича, м.Південне Одеської області

за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Виробничо-комерційної приватної фірми «ВЯЧЕСЛАВА», м.Одеса

про припинення володіння правом власності з одночасним закриттям реєстраційного розділу та усунення перешкод у розпорядженні земельною ділянкою шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва,

ВСТАНОВИЛА:

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.03.2026 у справі №916/547/25 апеляційну скаргу (вх. 1297/26 від 30.03.2026) Плющакова Сергія Миколайовича на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.03.2026 року у справі №916/547/25 про залишення без розгляду скарги на постанову від 25.07.2025 року про стягнення з боржника основної винагороди, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Літвінішиною Інною Іванівною у виконавчому провадженні №78708658, зведеному виконавчому провадженні № 80355357 (зареєстрована 10.03.2026 року за вх. №2-466/26), передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Діброва Г.І., судді - Савицький Я.Ф., Ярош А.І.

Разом з тим, 07.04.2026 головуючий суддя Діброва Г.І та суддя - член колегії суддів Ярош А.І. подали заяву про самовідвід по справі № 916/547/25 від розгляду апеляційних скарг Плющакова Сергія Миколайовича, м. Південне Одеської області на ухвали Господарського суду Одеської області у даній справі, в тому числі і оскаржуваної ухвали від 17.03.2026 року про залишення без розгляду скарги на дії приватного виконавця у справі №916/547/25, яка обґрунтована наступним.

На розгляді колегії суддів у складі: головуючого судді: Ярош А.І., суддів Діброви Г.І., Таран С.В. перебувала апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Плющакова Сергія Миколайовича на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.08.2025 року про розгляд скарги на постанову приватного виконавця у справі 916/4106/14.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Плющакова Сергія Миколайовича, м. Південне Одеської області на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.08.2025 у справі №916/4106/14 задоволено. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.08.2025 у справі №916/4106/14 - скасовано. Скаргу Фізичної особи-підприємця Плющакова Сергія Миколайовича, м. Південне Одеської області на постанову від 25.07.2025 про відкриття виконавчого провадження №78708658, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Літвінішиною Інною Іванівною - задоволено. Визнано неправомірною та скасувано постанову від 25.07.2025 про відкриття виконавчого провадження №78708658, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Літвінішиною Інною Іванівною.

Не погодившись із ухваленою апеляційним господарським судом постановою, приватний виконавець Літвінішина І. І. звернулася до Верховного суду із касаційною скаргою.

Постановою Верховного Суду від 10.02.2026 у справі №916/4106/14 касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Літвінішиної Інни Іванівни задоволено. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 у справі № 916/4106/14 скасовано, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.08.2025 залишено без змін.

Отже, судді Ярош А.І. та Діброва Г.І. вже входили до складу колегії суддів, які розглядали апеляційну скаргу в іншій справі, але вона також стосується зведеного виконавчого провадження стосовно того самого спірного комплексу та правовідносин між ВКПФ ВЯЧЕСЛАВА та ФОП Плющакова С.М., пов`язаного із користуванням земельною ділянкою, самочинним будівництвом, демонтажем об`єкта та виконанням судових рішень.

Зазначені обставини, як вважають судді Діброви Г.І. та Ярош А.І., можуть вплинути на думку як учасників даного процесу, так і сторонніх спостерігачів, яким може вдатись, що судді за даних обставин не здатні винести неупередженого рішення, тобто, їх подальша участь у розгляді даної справи може викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності останніх.

У контексті наведеного судова колегія зазначає, що задля дотримання вказаними суддями морально-етичних принципів поведінки судді та задля того, щоб у учасників справи, аби навіть у стороннього спостерігача не виникло будь-яких сумнівів при розгляді даної справи, слід задовольнити заяву судді Діброви Г.І. та Ярош А.І. про самовідвід по справі №916/547/25 від розгляду апеляційних скарг Плющакова Сергія Миколайовича на ухвали Господарського суду Одеської області, в тому числі і апеляційної скарги (вх. 1297/26 від 30.03.2026) на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.03.2026 року про залишення без розгляду скарги на дії приватного виконавця у даній справі.

Так, у Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, в якій він повинен винести рішення. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (пункти 1.2, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів).

Згідно з висновком Венеційської Комісії від 11.12.2020 №1012/2020 для суддів важливим є не лише діяти неупереджено, а й доносити до громадськості сприйняття неупередженості.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Самовідвід дає змогу виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Як зазначив Європейський суд у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10.12.2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.021993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10.06.1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви №76556/01 та 38779/04, рішення від 08.04.2010 року, п. 97).

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" (рішення від 15.07.2010 року), навіть зовнішні прояви відсутності безсторонності без їх об`єктивного обгрунтування можуть бути важливими або, іншими словами, "правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26.10.1984 року, п. 26). На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28.10.1998 року, п. 45, Reports of Judgments and Decisions, 1998-VIII).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Схвалено Резолюцією Економічноїта Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливо винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Основним завданням суду, як органу державної влади, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Вимогами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судді повинні своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства (пункт 1 частини 5 статті 55 цього закону).

Правила етичної поведінки судді, затверджені в Кодексі суддівської етики, кореспондуються з зазначеними вимогами закону. Зокрема, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя може заявити самовідвід якщо є обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За положеннями ч. 1 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене, з метою недопущення виникнення у учасників судового процесу та стороннього спостерігача будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості суддів, для забезпечення достатніх гарантій на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, з метою недопущення порушень вимог Закону України "Про судоустрій і статус суддів", присяги судді, забезпечення довіри до судової влади в Україні, належного здійснення правосуддя та створення найбільш сприятливих умов для здійснення апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Одеської області від 17.03.2026 у справі №916/547/25, які виключатимуть у всіх учасників справи будь-які, навіть найменші, сумніви щодо особистої безсторонності та неупередженості суддів Діброви Г.І. та Ярош А.І., колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви про самовідвід головуючого судді Діброви Г.І. та судді-члена колегії: Ярош А.І.

Керуючись Законом України "Про судоустрій і статус суддів", положеннями Кодексу суддівської етики, статтями 35, 39, 232-236, 240, 281 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Заяву від 07.04.2026 головуючого судді Діброви Г.І. та судді-члена колегії Ярош А.І. про самовідвід у справі №916/547/25 задовольнити.

Відвести суддів у складі головуючого судді Діброви Г.І. та суддю-члена колегії Ярош А.І. від участі у розгляді справи №916/547/25.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу господарських судів та приписів статті 32 Господарського процесуального кодексу України матеріали справи №916/547/25 передати до повторного автоматичного розподілу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Г.І. Діброва

Суддя Я.Ф. Савицький

А.І. Ярош