ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

30.03.2026м. ДніпроСправа № 904/3171/25

За позовом Керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі

позивача-1: Дніпровської міської ради, м. Дніпро

позивача-2: Східного офісу Держаудитслужби, м. Дніпро

до відповідача-1: Комунального підприємства "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

відповідача-2: Фізичної особи - підприємця Лещенко Євгена Павловича, м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів: Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпро

про визнання недійсним договору та стягнення 2 384 000,00грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача-1: не з`явився

Від позивача-2: Мосіна М.І., самопредставництво

Від відповідача-1: не з`явився

Від відповідача-2: Воронцов В.В., адвокат, ордер серії АЕ №1367326 від 25.01.2026

Від третьої особи: не з`явився

Від прокуратури: Богомол О.М., прокурор відділу прокуратури, посвідчення №069928 від 01.03.2023

С У Т Ь С П О Р У :

Керівник Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі позивача-1: Дніпровської міської ради, позивача-2: Східного офісу Держаудитслужби звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить:

- визнати недійсним договір поставки №71/3 від 13.12.2019, укладений між Комунальним підприємством "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Лещенком Євгеном Павловичем;

- стягнути з Фізичної особи-підприємця Лещенка Євгена Павловича на користь Комунального підприємства "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради 1 192000,00грн;

- стягнути з Комунального підприємства "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради одержані ним за рішенням суду 1 192 000,00грн в дохід держави.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2025 справу №904/3171/25 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 23.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів: Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

Ухвалою суду від 23.06.2025 зупинено провадження у справі №904/3171/25 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в касаційному порядку судових рішень у справі №922/3456/23.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 19.12.2025 Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду винесена постанова по справі №922/3456/23 до розгляду якої була зупинена справа №904/3171/25, тобто підстави зупинення провадження по даній справі відпали.

Ухвалою суду від 29.12.2025 поновлено провадження у справі №904/3171/25, призначено підготовче засідання на 26.01.2026.

02 січня 2026 року від третьої особи до господарського суду надійшли пояснення на позовну заяву. Так, відділення, в межах своїх повноважень, визнало дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлінк", Фізичної особи підприємця Півнюк Олени Олексіївни, Фізичної особи підприємця Лещенко Євгена Павловича, Фізичної особи підприємця Любчич Єлизавети Тарасівни та Фізичної особи підприємця Котенко Наталії Олександрівни порушенням законодавства про захист економічної конкуренції. Порушені у позовній заяві питання виходять за межі повноважень органів Антимонопольного комітету України, та відділення надає пояснення стосовно цього позову.

Третя особа просить здійснювати розгляд цієї справи без участі представника відділення.

12 січня 2026 року від позивача-1 до господарського суду надійшли письмові пояснення на позовну заяву. Дніпровська міська рада вважає, що позовна вимога в частині "стягнути в дохід держави", не підлягає задоволенню. Обов`язок повернення коштів на користь відповідача-1, а не позивача Дніпровської міської ради не може вважатись належним і ефективним захистом прав територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

14 січня 2026 року від позивача-2 до господарського суду надійшли письмові пояснення на позовну заяву. Східний офіс Держаудитслужби зазначає, що не проводив жодних заходів державного фінансового контролю, під час яких досліджувалось укладення між Комунальним підприємством "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Лещенко Євгеном Павловичем договір поставки № 71/3 від 13.12.2019, а тому позбавлений можливості надати пояснення щодо суті позовних вимог.

26 січня 2026 року від відповідача до господарського суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач вважає, що доводи прокурора щодо порушення інтересів суспільства та держави тому що не відбулось змагання під час проведення торгів є безпідставними, оскільки ТОВ "Інтерлінк" або будь-який інший суб`єкт господарювання не були позбавленні можливості запропонувати іншу, нижчу ціну. Тобто, прокурором не доведено у чому саме полягає завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета вчинення спірного правочину. За порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішенням від 22.06.2023 №54/29-р/к у справі №54/54-21 на ФОП Лещенко Є.П. накладено штраф у загальній сумі 8940,00грн. Отже, ФОП Лещенко Є.П. понесено відповідальність за вчинене ним порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Позовні вимоги прокурора фактично зводяться до повторного притягнення до відповідальності за одне і те саме правопорушення, що прямо заборонено Основним законом.

Окрім того, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2025 у справі №904/4042/24 відмовлено в повному обсязі у задоволенні позовної заяви Комунального підприємства "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради до ФОП Лещенка Є.П. про визнання договору поставки №71/3 від 13.12.2019 недійсним з моменту укладання, з огляду на обрання неефективного способу захисту у виниклих спірних правовідносинах. На даний час триває апеляційний розгляд позовної заяви КП "Дніпровський електротранспорт" ДМР про визнання недійсним договору поставки №71/3 від 13.12.2019. Таким чином, незважаючи на існування судового спору із аналогічним предметом та підстав, який не вирішено на момент звернення прокурора до суду, про що і заявляє безпосередньо сам прокурор, останнім здійснюється ініціювання нового судового збору в інтересах держави, що на думку відповідача є передчасним.

Також відповідач зазначає, що оспорюваний договір поставки укладено 13.12.2019, а тому трирічний строк позовної давності сплинув 13.12.2022. Прокурор звернувся до суду із даним позовом у червні 2025 року, тобто із порушенням строку позовної давності. З урахуванням порушення прокурором строків позовної давності підлягають застосуванню наслідки такого порушення, що виключає можливість задоволення позову.

З 26.01.2026 підготовче засідання відкладено на 23.02.2026.

02 лютого 2026 року від прокуратури до господарського суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 23.02.2026 закрито підготовче провадження у справі і призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 16.03.2026.

З 16.03.2026 судове засідання відкладено на 30.03.2026.

Позивач-1, відповідач-1 та третя особа у судове засідання не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, про день, час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

У судовому засіданні прокурором заявлено усне клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/20111/23, у зв`язку з необхідністю єдиного застосування норм права у подібних правовідносинах.

Частиною першою ст. 2 Господарського процесуального кодексу України визначено завдання господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, що знаходяться в загальному доступі, Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду ухвалою від 30.05.2025 у справі №910/20111/23 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2024 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 у справі №910/20111/23.

В подальшому Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду ухвалою від 24.02.2026 справу №910/20111/23 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Передаючи справу №910/20111/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд в ухвалі від 24.02.2026 зазначив, зокрема, що:

- відсутність закріплених на нормативному рівні критеріїв визначення правочину таким, що не відповідає інтересам держави і суспільства, свідчить про існування виключної правової проблеми у контексті застосування частини третьої статті 228 ЦК України;

- наведене у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.12.2025 у справі №922/3456/23 формулювання "у виключних випадках" (навіть попри зазначення їх окремих прикладів), також не сприяє стабільності правозастосування та єдності судової практики у спорах з подібними правовідносинами, оскільки так само не визначає ознак їх виокремлення;

- вирішення у цій справі питання про застосування частини третьої статті 228 ЦК України при вчиненні правочину, що суперечить інтересам держави та суспільства, зокрема, при порушенні суб`єктом господарювання чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність, у тому числі законодавства про захист конкуренції, має істотне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права;

- наразі виникла потреба у формуванні єдиного та узгодженого підходу до співвідношення публічного інтересу, який полягає у цивільній відповідальності за вчинення антиконкурентних дій, закупівлі товарів, робіт, послуг за кошти державного чи місцевого бюджету за відсутності конкуренції, при формальному створенні учасниками тендера фікції її існування, та приватного інтересу осіб, які вчинили антиконкурентні узгоджені дії.

При цьому Верховний Суд посилається на частину п`яту статті 302 ГПК України, яка визначає однією з підстав для такого передання наявність виключної правової проблеми, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Вирішення правової проблеми Великою Палатою Верховного Суду забезпечить подальший розвиток права та формування єдиної правозастосовчої практики щодо визначеності поняття "невідповідності правочину інтересам держави та суспільства" та застосування відповідних наслідків недійсності такого правочину, передбачених частиною третьою статті 228 ЦК України.

Суд враховує те, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

У пункті 4 частини четвертої статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

За змістом статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Велика Палата Верховного Суду є постійно діючим колегіальним органом Верховного Суду, до складу якого входить двадцять один суддя Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права; здійснює інші повноваження, визначені законом (ст. 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Частиною шостою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та частиною четвертою статті 236 Господарського процесуального кодексу України визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд зауважує, що Господарським процесуальним кодексом України визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, судової палати й колегії суддів Касаційного господарського суду.

Суди під час вирішення спору у подібних правовідносинах мають враховувати саме останню правову позицію (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/109447/17).

Оскільки правовий висновок у справі №910/20111/23 може мати суттєве значення для правильного вирішення спору в цій справі, суд, з метою дотримання єдності судової практики вважає за необхідне зупинити провадження у справі №904/3171/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №910/20111/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.

Відповідно до п. 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з п.11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.7 частини першої ст.228 ГПК України - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що клопотання прокуратури є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 12, 228 (п.7 ч.1), 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області про зупинення провадження у справі - задовольнити.

2. Зупинити провадження у справі №904/3171/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №910/20111/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення за результатами такого розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена - 03.04.2026.

Суддя Н.М. Євстигнеєва