ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі про банкрутство

26.03.2026 року Справа № 917/246/26

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С. М., при секретарі судового засідання Щербатюк А.Ю., розглянувши матеріали

за заявою Приватного підприємства фірми "Юкон Агро", вул. Свято-Троїцька, 73, с. Наталине, Берестинський район, Харківська область, 63343,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй", вул. Нова, буд. 57, с. Попівка, Карлівський район, Полтавська область, 39524;

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Заявник - Приватне підприємство фірма "Юкон Агро" () звернулося до суду через систему "Електронний суд" із заявою № 19/02 від 19.02.2026 року (вх. № 255/26 від 20.02.2026 року) про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" ().

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2026 року дану заяву було передано на розгляд судді Білоусову С.М.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 02.03.2026 року прийнято заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" () до розгляду та призначено підготовче засідання на 17.03.2026 року на 11:10.

Від боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" до суду через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від 14.07.2025 року (вх. № 9336 від 15.07.2025 року) про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 17.03.2026 року відкладено підготовче судове засідання на 26.03.2026 року на 11:00.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" направило через систему "Електронний суд" заперечення на заяву від 24.03.2026 року (вх. № 3873 від 25.03.2026 року), у якому просить суд відмовити у задоволенні заяви Приватного підприємства фірми "Юкон Агро" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" ().

Також представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" - Лисенко В.А. направив через систему "Електронний суд" заперечення на заяву щодо кандидатури арбітражного керуючого від 24.03.2026 року (вх. № 3874 від 25.03.2026 року).

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" - Лисенко В.А. подав до суду клопотання від 24.03.2026 року (вх. № 3875 від 25.03.2026 року), у якому зазначив:

- у Товариства наявна заборгованість перед кредиторами за зобов`язаннями, що передбачають виплату грошових коштів, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), з виплати заробітної плати;

- Товариство має майно та/або майнові активи;

- Товариство має поточні рахунки у банківських установах;

- у Товариства відсутні рахунки, на яких ведеться облік прав на цінні папери, що належать боржнику у депозитарних установах;

- Товариство не здійснює діяльність, пов`язану з державною таємницею;

- у Товариства наявний забезпечений кредитор - АТ АБ "Укргазбанк".

- у Товариства на балансі відсутнє державне майно, що в процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до статутного капіталу боржника. З метою підтвердження вказаної інформації Підприємством направлений відповідний запит до ФДМ України.

Від представника боржника - Лисенко В.А. надійшло клопотання від 25.03.2026 року (вх. № 3930 від 26.03.2026 року) про зупинення розгляду справи № 917/246/26 у зв`язку із неможливістю її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи за № 917/1092/25.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання представника боржника про зупинення розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство з огляду на наявність законодавчої заборони на зупинення провадження у справі про банкрутство, встановлену ч. 5 ст. 9 КУзПБ, а також враховуючи висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 19.10.2021 року у справі №44/610-б-43/145, від 19.04.2024 року у cправі № 911/3456/15, згідно з якими переважному застосуванню у справах про банкрутство підлягають процесуальні норми, які визначені законодавством про банкрутство як такі, що є спеціальними.

Так, Верховний Суд у постанові від 13.05.2024 року у справі № 910/6210/20 зазначив таке:

"Щодо зупинення провадження у справі про банкрутство юридичної особи, колегія суддів враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 19.10.2021 року у справі №44/610-б-43/145, від 19.04.2024 року у cправі № 911/3456/15, згідно з якими переважному застосуванню у справах про банкрутство підлягають процесуальні норми, які визначені законодавством про банкрутство як такі, що є спеціальними.

Частинами четвертою та п`ятою статті 9 КУзПБ передбачено загальне правило, що судові рішення (ухвали та постанови), які приймаються місцевим судом набирають сили з моменту їх прийняття місцевим судом, оскарження судових рішень у процедурі банкрутства не зупиняє провадження у справі про банкрутство.

Також частиною сімнадцятою статті 39 КУзПБ передбачено загальну заборону щодо зупинення провадження у справі про банкрутство юридичної особи.

Отже, положення статей 9 та 39 КУзПБ щодо заборони зупинення провадження у справі про банкрутство мають застосовуватися судами переважно, як спеціальні норми права, у всіх випадках коли в суду за загальними правилами ГПК України виникає право зупинити провадження у справі.

Тобто заборона зупинення провадження на час оскарження судових рішень у процедурі банкрутства (частина п`ята статті 9 КУзПБ) має наслідком неможливість застосування судом загальних повноважень, наданих ГПК України, оскільки така процесуальна дія суду відбувається у процедурі, яка повинна здійснюватися судом без зупинення провадження у справі, що передбачено Кодексом України з процедур банкрутства.

Водночас системний аналіз положень статей 9 та 39 КУзПБ свідчить, що цим Кодексом передбачена заборона зупинення провадження у справі про банкрутство у суді при розгляді справи по суті. При цьому суди апеляційної та касаційної інстанцій не позбавлені права зупинити апеляційне/касаційне провадження під час розгляду окремих процесуальних питань та в окремих випадках, визначених процесуальним законом, коли така зупинка розгляду справи не обмежує дій учасників справи про банкрутство в межах, передбачених КУзПБ".

Від представника боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" - Плеханова І.О. до суду через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від 26.03.2026 року (вх. № 3940) про відкладення (перенесення) розгляду справи для надання часу ознайомитись з поданими 24-25.03.2026 року документами.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання представника боржника про відкладення (перенесення) розгляду справи, оскільки розгляд справи вже відкладався ухвалою суду від 17.03.2026 року, якою надавався час на подання відзиву на заяву про банкрутство та своїх міркувань.

В частині 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вказує на те, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Кодексу України з процедур банкрутства підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14 днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.

Частиною другою статті 35 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14 днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.

З урахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд здійснив усі необхідні дії для надання сторонам достатнього часу в умовах воєнного стану для реалізації своїх прав, а також беручи до уваги строковий характер проведення підготовчого засідання суду, суд вважає, що зібраних доказів достатньо для проведення підготовчого засідання за наявними справи матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та фактичні обставини заяви, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, судом встановлено наступне.

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" зареєстроване як юридична особа - суб`єкт господарювання за адресою: вул. Нова, буд. 57, с. Попівка, Карлівський район, Полтавська область, 39524;

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання.

За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі (ч. 5 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства).

Згідно ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; заяву подано про порушення справи про банкрутство оптового постачальника електричної енергії.

Отже, завданням першого судового засідання у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (підготовчого засідання) є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі; наявність у боржника статусу оптового постачальника електричної енергії.

Як зазначено в поданій заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" перед Приватним підприємством фірмою "Юкон Агро" виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором поставки.

Судом встановлено, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" наявні грошові зобов`язання перед Приватним підприємством фірмою "Юкон Агро", строк виконання яких настав, що підтверджуються наступним.

Приватне підприємство "Юкон Агро" (покупець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" (постачальник) уклали договір поставки від 19.06.2024 року за № 19062024-О (договір), строком дії з моменту його підписання сторонами і до 31.12.2024 року, а в частині зобов`язань за договором, які є не виконаними на зазначену дату - до повного виконання сторонами цих зобов`язань (преамбула та п. 8.1. договору).

Предметом договору є передання постачальником у власність покупцю обладнання (товар) в найменуванні, комплектації, кількості та ціні відповідно до Специфікації згідно додатків, що є невід`ємною частиною договору, за що покупець зобов`язався прийняти та оплатити обладнання в порядку та на умовах визначених даним договором (п. 1.1., п. 1.2. Договору).

Якість та комплектність обладнання повинні відповідати технічним умовам та стандартам, що пред`являються до обладнання даного виду (п. 2.1. Договору).

Так, постачальник зобов`язався поставити покупцю обладнання загальною вартістю 2 615 916,00 грн:

- комплект металоконструкції естакади транспортерної (№1 та №2) в комплекті з опорами, у кількості 1штук, вартістю 1419096 грн з ПДВ;

- транспортер ланцюговий № 1 ТСЛ-100, 100т/год, L=31м, у кількості 1 штук, вартістю 569220 грн з ПДВ;

- транспортер ланцюговий № 2 ТСЛ-100, 100т/год, L=32м, у кількості 1 штук, вартістю 627600 грн з ПДВ.

Крім того, додатком № 1 до договору сторони визначили наступні умови договору.

Покупець здійснює оплату вартості товару, у такі терміни:

- передплата, у розмірі 70% від загальної суми додатку, а саме 1831141,20 грн, протягом 3-х банківських днів з моменту підписання цього додатку до договору;

- доплата у розмірі 30% від загальної суми додатку, а саме 784774,80 грн після повідомлення про готовність до відвантаження останньої партії обладнання згідно комплектувальної відомості №1.

Строки поставки: 50 робочих днів з моменту здійснення передоплати згідно умов додатку.

Відповідно до умов договору сторони також визначили, що продавець передає товар покупцеві на умовах EXW «товар зі складу продавця» за адресою: Полтавська область, Карлівський район, с. Павлівка, вул. Нова, буд. 57 (п. 1.3. договору).

Обладнання постачається шляхом отримання його покупцем в пункті поставки, вказаному в п. 1.3. договору (п. 5.1. договору).

Датою поставки обладнання вважається дата підписання документів про приймання-передачу (видаткової накладної, податкової накладної) обладнання згідно додатків та повне його відвантаження, згідно якої здійснено передачу усіх складових частин обладнання за комплектацією, визначеною специфікацією (п. 5.2. договору).

При цьому строк поставки регламентується додатками до договору, для кожного додатку окремо (п. 5.3. договору).

Покупець зобов`язаний отримати обладнання протягом 10-ти робочих днів з дня отримання повідомлення про готовність обладнання до відвантаження на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 або іншим засобом зв`язку. У разі відмови покупця вiд отримання обладнання в зазначений термін, що призводить до прострочення постачальником строків поставки зазначених у п. 5.3, постачальник звільняється вiд сплати штрафів i пені пов`язаних з простроченням, лише при yмові, що відмова покупця вiд отримання обладнання не спричинена неготовністю чи некомплектністю обладнання відповідно до даного договору (п. 5.4. договору).

Остаточне відвантаження обладнання проводиться за умови 100% сплати суми договору (п. 5.5. договору).

Право власності на обладнання від постачальника до покупця переходить в момент підписання документів про приймання-передачу обладнання, але в будь-якому разі не раніше дня повної оплати покупцем обладнання (п. 5.7. договору).

Крім викладених умов, сторони спору узгодили відповідальність за порушення умов договору. Зокрема, у разі несвоєчасної поставки обладнання, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виконання зобов`язань, обчислену від вартості непоставленого у строк обладнання, за кожен день прострочки (п. 7.3. договору).

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач 19.06.2024 року виставив рахунок №СФ-0000060 на оплату обладнання на загальну суму 2615916,00 грн.

Покупець, в свою чергу, оплатив зазначений рахунок платіжними інструкціями від 24.06.2024 року за № 271 на суму 1 569 549,60 грн; від 09.07.2024 року, № 429 на суму 500 000,00 грн; від 30.08.2024 року, № 677 на суму 546 366,40 грн, з відповідними призначеннями платежу.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення постачальником покупця про готовність обладнання до відвантаження ні на електронну пошту (ІНФОРМАЦІЯ_1), ні іншим способом.

В подальшому покупець, у зв`язку з невиконанням постачальником зобов`язань за договором, 11.12.2024 року, направив останньому вимогу про повернення попередньої оплати за договором, яка була отримана відповідачем 04.01.2025 року.

Проте, зазначена вимога залишилася без задоволення, з огляду на що покупець звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з постачальника на його користь заборгованість з повернення попередньої оплати за Договором поставки № 19062024-О від 19 червня 2024 року у розмірі 2 615 916,00 грн; інфляційних втрат у розмірі 253 016,09 грн; 3 % річних, у розмірі 53 904,44 грн; пені у розмірі 206 078,14 грн. за період прострочення з 17.09.2024 по 25.05.2025, вважаючи, що строк поставки обладнання відповідачем сплинув 16.09.2024.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 25.09.2025 року у справі № 917/1092/25 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" (; вул. Нова, буд. 57, с. Попівка, Полтавський (Карлівський) район, Полтавська область, 39523) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкон Агро", ; вул. Свято-Троїцька, 73, с. Наталине, Берестинський район, Харківська область, 63343: 2 615 672,00 грн попередньої оплати; 204 219,84 грн пені; 53 751,70 грн 3% річних; 253 016,09 грн інфляційних втрат; 37 519,92 грн витрат на відшкодування судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Полтавської області від 06.10.2025 року у справі № 917/1092/25 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" (; вул. Нова, буд. 57, с. Попівка, Полтавський (Карлівський) район, Полтавська область, 39523) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкон Агро" (; вул. Свято-Троїцька, 73, с. Наталине, Берестинський район, Харківська область, 63343) витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 992,79 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 25.09.2025 у справі № 917/1092/25 залишено без змін.

22.01.2026 року Господарський суд Полтавської області видав накази про примусове виконання рішень.

Однак, як вказує заявник, боржник заборгованість не сплатив, рішення не виконав, доказів сплати заборгованості не надав.

Боржник у відзиві на заяву вказує на те, що з його боку була здійснена поставка частини товару за договором від 19.06.2024 року № 19062024-0 на суму 1 196 820,00 грн., в т.ч. відвантаження за товарно-транспортною накладною від 11.10.2024 року № 1110/1 згідно Додатку №1 (Комплектувальна відомість №1) до Договору, наступного Обладнання:

- Транспортеру ланцюгового № 1 ТСЛ-100, 100т/год, L=31м, у кількості 1штук, вартістю 569 220 грн з ПДВ;

- Транспортеру ланцюгового № 2 ТСЛ-100, 100т/год, L=32м, у кількості 1штук, вартістю 627 600 грн з ПДВ.

Також боржник зазначає, що згідно ст. 527 ЦК України ПП фірма "Юкон Агро" прийняв від ТОВ "АГРО ЕЛ СТРОЙ" часткове виконання зобов`язання 1 419 096,00 грн.

Суд, дослідивши умови договору поставки, вбачає, що документом на підтвердження поставки Товару сторони визначили саме видаткову накладну, яка має підтверджувати обставину передачі Товару між сторонами.

Однак, наявність підписаної між сторонами видаткової накладної згідно матеріалів справи не встановлено. Такий документ між сторонами не складався та не підписувався.

А тому, такі висновки суду спростовують обґрунтування боржника про те, що ним здійснено часткове виконання договору, в частині часткової поставки обладнання.

Отже, суд вказані заперечення не приймає, оскільки боржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження даної обставини у справі.

Стаття 43 ГПК встановлює: учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. суд зобов`язаний вживати заходи для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Добросовісність є однією із основоположних засад господарського та цивільного законодавства і принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав, а дії учасників таких відносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Зазначений принцип лежить в основі доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

За наведених обставин вимога заявника в частині стягнення попередньої оплати підлягає визнанню судом.

Крім того, суд звертає увагу на те, що заборгованість встановлена Рішенням Господарського суду Полтавської області від 25.09.2025 року по справі № 917/1092/25, в загальній сумі 2 615 672,00 грн. не сплачена навіть частково, у зв`язку з чим порушення боржником грошового зобов`язання триває, а тому, як зазначає заявник, в силу ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити на користь кредитора інфляційні втрати за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за весь період прострочки, що не охоплений рішенням Господарського суду Полтавської області від 25.09.2025 року по справі № 917/1092/25, 3% річних за період з 26.05.2025 року до 17.02.2026 року, який складає: 57 616,45 грн., інфляційні витрати за період червень 2025 року - січень 2026 року в сумі 76 655,59 грн. та пеня за період з 05.05.2025 року по 17.02.2026 року в сумі 640 660,48 грн.

За змістом статей 610, 611, 612 ЦК України невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника встановлених законом негативних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового обов`язку, що узгоджується з нормами статті 610 ЦК України.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею), за статтею 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

Відповідно до пункту 7.3. Договору сторони визначили, що у разі несвоєчасної поставки Обладнання, Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виконання зобов`язань, обчислену від вартості непоставленого у строк Обладнання, за кожен день прострочки.

Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).

За наведених обставин, враховуючи порушення умов Договору боржником, останній зобов`язаний повернути заявнику передплату, а також сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виконання зобов`язань, обчислену від вартості непоставленого у строк Обладнання, за кожен день прострочки, а також сплатити 3% річних та інфляційні втрати.

Отже перевіривши наведений у заяві розрахунок судом встановлено, що розрахунки пені, 3% річних та інфляційних витрат заявником зроблено правильно, а тому вони підлягають визнанню судом.

За наслідками розгляду поданих заявником документів, з урахуванням встановлених судом обставин справи, судом встановлено обґрунтованість тверджень Приватного підприємства фірми "Юкон Агро" про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" грошових зобов`язань у загальному розмірі 3 949 348,86 грн.

Боржником вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення суд не надано.

Згідно ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо:

- вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження;

- вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду;

- заяву подано про порушення справи про банкрутство оптового постачальника електричної енергії.

Відповідно до п. 1-9 "Прикінцевих та перехідних положень " Кодексу України з процедур банкрутства тимчасово, під час дії воєнного стану та протягом двох років після його припинення чи скасування:

1) не допускається відкриття провадження у справі про банкрутство господарських товариств, які відповідають сукупно таким критеріям: є оператором критичної інфраструктури; частки (акції, паї) господарського товариства були примусово відчужені під час дії воєнного стану; державі у статутному капіталі господарського товариства прямо або опосередковано належить більше 50 відсотків часток (акцій, паїв), крім господарських товариств, які ліквідуються за рішенням власника;

2) відкрите провадження у справі про банкрутство господарських товариств, які відповідають сукупно таким критеріям: є оператором критичної інфраструктури; частки (акції, паї) господарського товариства були примусово відчужені під час дії воєнного стану; державі у статутному капіталі господарського товариства прямо або опосередковано належить більше 50 відсотків часток (акцій, паїв), крім господарських товариств, які ліквідуються за рішенням власника, підлягає закриттю на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство (до та після визнання боржника банкрутом) (оозділ "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 1-9 згідно із Законом № 3723-IX від 22.05.2024).

У підготовчому засіданні судом не було встановлено підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй", перелічених у ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, а також не встановлено наявність обставин за яких не допускається відкриття провадження у справі про банкрутство згідно п. 1-9 "Прикінцевих та перехідних положень " Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Зважаючи на викладене вище, за наслідками розгляду у підготовчому засіданні заяви Приватного підприємства фірми "Юкон Агро" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй", суд дійшов до висновку про її задоволення.

Суд, приймаючи до уваги наявність ознак неплатоспроможності боржника вважає за необхідне відкрити відносно нього судову процедуру банкрутства - розпорядження майном боржника.

Згідно ч. 1 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 8 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства питання введення процедури розпорядження майном боржника, призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати вирішується господарським судом в ухвалі підготовчого засідання.

Зі змісту ч. 1 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору.

При цьому, ч. 2-1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутств визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

У разі якщо заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не містить пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією або до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не додано заяви цього арбітражного керуючого про участь у справі, або з підстав, визначених частиною третьою статті 28 цього Кодексу, цього арбітражного керуючого не може бути призначено розпорядником майна або керуючим реструктуризацією, або заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство подано боржником - юридичною особою, призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією здійснюється господарським судом самостійно з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, у порядку, що діяв до дня введення цього Кодексу в дію, шляхом застосування автоматизованої системи.

Частиною 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі, а призначені арбітражні керуючі підлягають відстороненню:1) які є заінтересованими особами у цій справі; 2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня відсторонення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років; 3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом; 4) які мають реальний чи потенційний конфлікт інтересів; 6) які є близькими особами боржника - фізичної особи; 7) щодо яких відкрито провадження у справі про неплатоспроможність або з дня закриття провадження у справі про неплатоспроможність минуло менше трьох років; 8) за наявності підстав, визначених статтею 26 цього Кодексу.

До призначення арбітражним керуючим особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до осіб, зазначених у цій частині.

Для виконання функцій розпорядника майна боржника ініціюючим кредитором в заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника суду запропоновано кандидатуру арбітражного керуючого Шубу Володимира Івановича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 467 від 15.03.2013 року).

До заяви ініціюючим кредитором було додано заяву зазначеного арбітражного керуючого на участь у справі.

Також до Господарського суду Полтавської області надійшла заява на участь у справі № 917/246/26 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" в якості розпорядника майна боржника від арбітражного керуючого Пічугіна І.В. (вх. № 3694 від 20.03.2026 року).

Боржник у запереченні за вх. № 3874 від 25.03.2026 року просить суд відмовити у задоволенні заяви Приватного підприємства фірми "Юкон Агро" щодо призначення розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" арбітражного керуючого Шуби В.І. з наступних підстав:

- порушення принципу оперативності через територіальну віддаленість;

- порушення принципу неупередженості;

- конфлікт інтересів та недопустимість суміщення;

- завантаженість, як перешкодою для належного виконання обов`язків.

Викладені обставини, на думку боржника, свідчать про наявний сумнів щодо можливості виконання свої обов`язків та великого ризику порушення процесуальних строків та затягування процедури банкрутства у цій конкретній справі.

З приводу вищевказаних заперечень боржника суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 2 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу норм КУзПБ арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Вимоги до арбітражного керуючого, права та обов`язки арбітражних керуючих під час виконання відповідних повноважень, зокрема, розпорядника майна, визначені у Кодексі.

Арбітражний керуючий має здійснювати неупереджене правозастосування, діючи з додержанням принципів незалежності і самостійності. Передумовою набуття незалежності і збереження самостійності є виключення, або зведення до мінімуму суб`єктивного фактору при призначенні та відстороненні арбітражного керуючого.

Через арбітражного керуючого здійснюються правовідносини між сторонами, господарським судом та іншими учасниками у справі про банкрутство. Як учасник провадження у справі про банкрутство, арбітражний керуючий набуває такого статусу лише після прийняття судом відповідного процесуального документа.

Кодекс України з процедур банкрутства встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності (ч. 1 ст. 10 КУзПБ). Вимоги до арбітражного керуючого визначені положеннями статті 11 Кодексу. Права та обов`язки арбітражного керуючого визначені у ст.12 Кодексу.

Розпорядник майна - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення процедури розпорядження майном (ст. 1 КУзПБ).

Пунктом 4 ч. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі, а призначені арбітражні керуючі підлягають відстороненню, зокрема які мають реальний чи потенційний конфлікт інтересів.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ термін "реальний конфлікт інтересів" та "потенційний конфлікт інтересів" вживаються у цьому Кодексі у значеннях, наведених у Законі України "Про запобігання корупції".

У ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" визначено два види конфлікту інтересів:

потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що запропонована ініціюючим кредитором кандидатура арбітражного керуючого Шуби В.І для участі у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" відповідає вимогам ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, а тому суд вважає за можливе задовольнити клопотання ініціюючого кредитора та призначити розпорядником майна боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" Шубу В.І. з покладенням на нього всіх прав та обов`язків, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Враховуючи те, що ініціюючий кредитор скористався своїм правом щодо запропонування суду кандидатури арбітражного керуючого і запропонована кандидатура відповідає вимогам ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, заява на участь у даній справі арбітражного керуючого Пічугіна І.В. (вх. № 3694 від 20.03.2026 року), який самостійно звернувся до суду, судом залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12-ть місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення).

У зв`язку з вищевикладеним, суд встановлює арбітражному керуючому розмір основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" із розрахунку трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Керуючись ст. ст. 2, 35 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 121, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відкрити провадження за заявою Приватного підприємства фірми "Юкон Агро" у справі № 917/246/26 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" (вул. Нова, буд. 57, с. Попівка, Карлівський район, Полтавська область, 39524; ).

2. Визнати грошові вимоги Приватного підприємства фірми "Юкон Агро" в сумі 26 624,00 грн - судовий збір за подання заяви - 1 черга задоволення вимог кредиторів, в сумі 3 949 348,86 грн. заборгованості, яка складається з повернення попередньої оплати за Договором у розмірі 2 615 916,00 грн.; інфляційних втрат у розмірі 329 671,68 грн; 3% річних у розмірі 111 368,15грн.; пені у розмірі 844 880,32 грн., витрат на відшкодування судового збору у розмірі 37 519,92 грн., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 992,79 грн. (основна заборгованість) - 4 черга задоволення вимог кредиторів (з правом вирішального голосу на зборах (комітеті) кредиторів).

3. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів (зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію, згідно зі ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства.

4. З метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, на офіційному веб-порталі судової влади України не пізніше наступного дня з дня постановлення ухвали суду про відкриття провадження у справі оприлюднити повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" (вул. Нова, буд. 57, с. Попівка, Карлівський район, Полтавська область, 39524; ).

5. Ввести процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів.

6. Призначити розпорядником майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" (вул. Нова, буд. 57, с. Попівка, Карлівський район, Полтавська область, 39524; ) арбітражного керуючого Шубу Володимира Івановича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 467 від 15.03.2013 року; адреса: 61165, м. Харків, вул. Космічна, 26, к. 313).

7. Зобов`язати розпорядника майна повідомити орган державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника та знаходженням його майна про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів. Докази повідомлення надати господарському суду.

8. Зобов`язати розпорядника майна подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, письмові нормативно-обґрунтовані пояснення щодо складеного реєстру по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстр заборон щодо майна боржника, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів), докази повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду (строк подання вказаних відомостей не може перевищувати одного місяця та 20 днів після дати проведення підготовчого засідання суду).

9. Зобов`язати розпорядника майна скласти та подати на затвердження господарського суду реєстр вимог кредиторів (строк подання реєстру не може перевищувати одного місяця та 20 днів після дати проведення підготовчого засідання суду).

10. Розгляд справи в попередньому засіданні призначити на 26.05.2026 року на 11:00.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Полтавської області за адресою: м. Полтава, вул. Капітана Володимира Кісельова, 1.

11. Явка в судове засідання заявника, боржника та арбітражного керуючого не є обов`язковою.

12. Вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

13. Зобов`язати розпорядника майна провести інвентаризацію майна боржника не пізніше двох місяців, а в разі значного обсягу майна боржника - трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання (акт інвентаризації надати суду). За можливості проведення санації боржника надати план санації останнього.

14. Копію ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство направити боржнику, кредитору та іншим особам, які беруть участь або мають взяти участь у цій справі (власнику майна, органу, уповноваженому управляти майном боржника, тощо), до контролюючого органу, визначеного Податковим кодексом України, місцевого загального суду, відповідного органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника, суб`єкту державної реєстрації до відома та внесення відповідних відомостей про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядки та строки, визначені ст. ст. 255-257 ГПК України.

Ухвала складена та підписана 31.03.2026 року.

Суддя Білоусов С. М.