ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" березня 2026 р. Справа №918/821/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., за участю секретаря судового засідання Оліфер С.М., розглянувши клопотання арбітражного керуючого (керуючого реалізацією майна) Шендери О. М. про затвердження звіту арбітражного керуючого про виконану роботу в процедурі погашення боргів у справі про неплатоспроможність та закриття провадження у справі

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність

учасники справи в судове засідання не з`явились

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Рівненської області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, в якій просить відкрити провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 та призначити керуючим реструктуризацією у справі про неплатоспроможність арбітражного керуючого Шендеру Олену Миколаївну.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 07.10.2025 (з врахуванням ухвали про виправлення описки від 19.11.2025) відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ). Введено процедуру реструктуризації боргів боржника - ОСОБА_1 . Призначено керуючим реалізацією майна боржника - арбітражного керуючого Шендеру Олену Миколаївну. Попереднє судове засідання призначено на 16.12.2025.

Офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 здійснено 08.10.2025.

Ухвалою суду від 16.12.2026 задоволено заяву Головного управління ДПС у Рівненській області з грошовими вимогами до боржника.

Постановою Господарського суду Рівненської області від 15.01.2026 припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи - ОСОБА_1 , визнано банкрутом ОСОБА_1 , введено процедуру погашення боргів боржника, призначено керуючим реалізацією майна боржника ОСОБА_1 арбітражного керуючого Шендеру Олену Миколаївну.

Офіційне оприлюднення оголошення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 здійснено 20.01.2026.

24.02.2026 через підсистему "Електронний суд" від арбітражного керуючого (керуючого реалізацією майна) Шендери О.М. надійшло клопотання про затвердження Звіту про виконану роботу в процедурі погашення боргів у справі про неплатоспроможність та Звіт про нарахування та виплату основної грошової винагороди.

Також, 24.02.2026 через підсистему "Електронний суд" від арбітражного керуючого (керуючого реалізацією майна) Шендери О.М. надійшло клопотання про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 02.03.2026 клопотання арбітражного керуючого (керуючого реалізацією майна) Шендери О.М. про затвердження звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди, звіту про виконану роботу та клопотання про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 призначено до розгляду у судовому засіданні на 24.03.2026.

20.03.2026 через підсистему "Електронний суд" від арбітражного керуючого (керуючого реалізацією майна) Шендери О.М. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

23.03.2026 через підсистему "Електронний суд" від Головного управління державної податкової служби у Рівненській області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, додатково зазначено, що щодо розгляду клопотання арбітражного керуючого (керуючого реалізацією майна) Шендери О.М. про затвердження звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди, звіту про виконану роботу та клопотання про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 покладається на розсуд суду.

В судове засідання 24.03.2026 учасники провадження у справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином. Керуюча реалізацією майна та представник кредитора подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до пункту 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (надалі - ГПК України), іншими законами України.

Згідно частини 1 статті 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання, відповідно до статті 202 ГПК, відсутні підстави для відкладення судового засідання, а неявка представників кредитора, боржника та арбітражного керуючого не перешкоджає розгляду в судовому засіданні поданих клопотань.

Крім того, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного розгляду клопотань арбітражного керуючого, внаслідок чого вони можуть бути розглянуті за наявними документами.

Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання без участі представників.

У зв`язку з неявкою учасників справи, в судовому засіданні 24.03.2026 постановлено ухвалу без її проголошення.

Розглянувши вказаний звіт та додані до нього документи, дослідивши наявні у справі докази, встановив, що в ході процедури погашення боргів боржника керуючим реалізацією майна арбітражним керуючим Шендерою О.М. було здійснено усі заходи, передбачені чинним законодавством України, спрямовані на виявлення активів боржника.

Згідно інформації, наданої Державною авіаційною службою України за ОСОБА_1 повітряні судна не зареєстровані.

Згідно відповіді Головного Управління Держгеокадастру в Рівненській області земельні ділянки за боржником не зареєстровані.

Згідно інформації Державної митної служби України у базі даних Єдиної інформаційної автоматизованої системи митних органів та Автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор" не знайдено інформації щодо фактів декларування при переміщенні через митний кордон товарів боржником.

Згідно інформації Виконавчого комітету Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" об`єктів нерухомого майна за боржником не зареєстровано.

Згідно інформації Департаменту надання адміністративних послуг та видачі документів у сфері судноплавства відомості про зареєстровані судна щодо боржника відсутні.

Згідно відповіді Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів інформація щодо зареєстрованої сільськогосподарської техніки за боржником відсутня.

Згідно відповіді Головного сервісного центру МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно інформації Філії "Головний інформаційно - обчислювальний центр" Акціонерного товариства "Українська залізниця" інформації про вагони чи іншого залізничного транспорту за боржником відсутня.

Згідно інформації Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях за боржником відсутнє державне майно, що в процесі приватизації увійшло до статутних капіталів господарських товариств.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником не значиться.

Авторських свідоцтв чи зареєстрованих торгових марок за боржником відсутні.

Таким чином під час розгляду справи арбітражним керуючим не виявлено належного боржнику рухомого та нерухомого майна, запасів, цінних паперів, фінансових інвестицій та інших активів, на які може бути звернено стягнення і від продаж, яких можна було б задовольнити вимоги кредиторів, окрім особистих речей та речей, що використовуються боржником у повсякденному побуті та на які не може бути звернено стягнення.

Враховуючи відсутність грошових коштів та відсутність у банкрута майна, що підлягає включенню до ліквідаційної маси, на думку арбітражного керуючого є доцільним затвердження звіту керуючою реалізацією майна боржника ОСОБА_1 , завершення процедури погашення боргів, звільнення його від боргів, окрім боргів за вимогами, передбачених частини 2 статті 134 Кодексу України з процедур банкрутства та закриття провадження у справі.

Зборами кредиторів по справі № 918/821/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 від 20.02.2026, схвалено звіт керуючого реалізацією майна арбітражного керуючого Шендери О.М. за підсумками процедури погашення боргів боржника, прийнято рішення про звернення з клопотанням до господарського суду про закриття провадження у справі про неплатоспроможність з списанням боргів боржника ОСОБА_1 . Уповноважено арбітражну керуючу Шендеру О.М. подати клопотання до господарського суду про закриття провадження у справі про неплатоспроможність з списанням боргів боржника ОСОБА_1 .

У зв`язку з наведеним арбітражний керуючий просить суд затвердити звіт про роботу керуючого реалізацією майна, завершити процедуру погашення боргів та закрити провадження у справі про неплатоспроможність.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Частина 1 статті 2 КУзПБ передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом частини 2 статті 6 КУзПБ банкрутства, відповідно до цього Кодексу щодо боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника.

Відповідно частини 1 статті 113 КУзПБ банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

За підсумком викладеного, суд встановив, що в ході проведення процедури погашення боргів, майно, яке підлягає включенню до ліквідаційної маси не виявлено, реалізація майна боржника не відбувалась за його відсутності, а й отже розрахунки з кредиторами не проводились.

Відповідно до частин 6 та 7 статті 133 КУзПБ, вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, а також інші вимоги особистого характеру, які не були задоволені або погашені частково у процедурі задоволення вимог кредиторів, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Згідно статті 134 КУзПБ, господарський суд при постановленні ухвали про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ухвалює рішення про звільнення боржника - фізичної особи від боргів.

Фізична особа не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме: 1) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; сплати аліментів; 3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи.

Такі вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині.

Відповідно до пунктів 5 - 7 частини 1 та частини 3 статті 90 КУзПБ , господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо: відновлення платоспроможності боржника або погашення всіх вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів; затвердження звіту керуючого санацією в порядку, передбаченому цим Кодексом; затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом. Про закриття провадження у справі про банкрутство постановляється ухвала.

Частиною 4 статті 90 КУзПБ встановлено, що у випадках, передбачених пунктами 5 - 8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Згідно статті 135 КУзПБ, протягом п`яти років після визнання фізичної особи банкрутом не може бути відкрито провадження у справі про неплатоспроможність за її заявою, крім випадку, якщо боржник погасив усі борги в повному обсязі у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Протягом п`яти років після визнання фізичної особи банкрутом така особа зобов`язана перед укладенням договорів позики, кредитних договорів, договорів поруки чи договорів застави письмово повідомляти про факт своєї неплатоспроможності інші сторони таких договорів.

Фізична особа не може вважатися такою, яка має бездоганну ділову репутацію, протягом трьох років після визнання її банкрутом.

Тобто, Кодексом України з процедур банкрутства передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити керуючого реалізацією майна в ході процедури реалізації майна та перелік додатків, які додаються до звіту і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками процедури реалізації майна, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів).

Судом встановлено, що наявні у матеріалах справи докази свідчать про вжиття керуючим реалізацією майна боржника арбітражним керуючим усіх можливих заходів, передбачених чинним законодавством, а саме: заходів, спрямованих на пошук та виявлення майна боржника шляхом надсилання до відповідних установ та організацій запитів; проведення інвентаризації майна, перевірка декларацій боржника.

Як встановлено судом та зазначено вище, станом на час розгляду даної справи єдиним кредитором ГУ ДПС у Рівненській області не подано власної процесуальної позиції щодо руху справи, не подано також і пропозицій/зауважень щодо здійснення процедури погашення боргів боржника. У справі відсутні скарги кредитора на неповноту чи несвоєчасність вчинених арбітражним керуючим дій щодо розшуку майна та активів боржника та здійснення погашення вимог кредиторів.

Більше того, як зазначено вище, на зборах кредиторів, що відбулись 24.02.2026 єдиний кредитор не заперечував проти звернення до господарського суду із клопотання про закриття провадження у справі.

Керуючою реалізацією майна у повній мірі проведено заходи, передбачені статтями 131 та 133 КУзПБ, що відображено у звіті, який відповідає вимогам законодавства.

За таких обставин суд констатує, що матеріали справи не містять заперечень щодо затвердження звіту арбітражного керуючого та клопотання про завершення процедури погашення боргів та закриття провадження у справі зі сторони ГУ ДПС у Рівненській області.

Враховуючи, що керуючою реалізацією майна здійснено всі заходи у процедурі погашення боргів, суд вважає за необхідне затвердити звіт керуючого реалізацією майна, завершити процедуру погашення боргів та закрити провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 4 статті 90 КУзПБ у випадках, передбачених пунктами 4 - 6 частини 1 цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Згідно частини 5 статті 121 КУзПБ, дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Таким чином, вимоги кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Крім того, дія мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного згідно ухвали Господарського суду Рівненської області у справі № 918/821/25 від 07.10.2025 підлягає припиненню.

Щодо клопотання арбітражного керуючого Шендери О.М. про затвердження звіту про нарахування, виплату грошової винагороди та стягнення частини винагороди з кредитора, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно із статтею 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Порядок сплати грошової винагороди арбітражного керуючого під час виконання повноважень у справі про банкрутство визначено положеннями статті 30 КУзПБ.

Згідно з частиною 1 статті 30 КУПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Таким чином, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 1 КУзПБ, арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 1 КУзПБ керуючий реалізацією - арбітражний керуючий, призначений господарським судом у справі про неплатоспроможність фізичної особи для здійснення реалізації майна банкрута та задоволення вимог кредиторів.

Частиною 1 КУзПБ передбачено, що арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частини 2 статті 30 КУзПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реалізацією становить три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

У відповідності до частини 4 статті 30 КУзПБ витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Частиною 5 статті 30 КУзПБ передбачено, що кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Таким чином, Кодексом України з процедур банкрутства визначено, що сплата грошової винагороди арбітражного керуючого в справі про банкрутство можлива за рахунок: 1) авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного комітетом кредиторів фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Суд враховує, 24.02.2026 відбулись збори кредиторів по справі № 918/821/25, на яких розглядалось питання про схвалення звіту керуючого реалізацією майна арбітражного керуючого Шендери О.М. про нарахування основної винагороди керуючого реалізацією.

Протоколом № 3 від 24.02.2026 єдиний кредитором Головним управлінням ДПС у Рівненській області проголосовано "проти" затвердження вказаного звіту.

При цьому, суд зазначає, що відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10 серпня 1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05 жовтня 2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.

Таким чином, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.07.2020 по справі № 918/454/18).

В силу частини 1 статті 4 ГПК України, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (статті 3 Конституції України), права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (статті 22 Основного Закону).

Таким чином, норми Кодексу України з процедур банкрутства, які визначають право арбітражного керуючого на оплату послуг, конкретизують положення Основного Закону, та є правовою підставою для отримання арбітражним керуючим винагороди за виконану роботу. Кодексом України з процедур банкрутства передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході відповідної судової процедури, що застосовується до боржника.

Отже, зважаючи на вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про те, що клопотання арбітражного керуючого Шендери О.М. підлягає задоволенню, а звіт ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди за період з 15 січня 2026 по 17 лютого 2026 в розмірі 10 203,79 грн - затвердженню.

З матеріалів справи вбачається, що за період виконання повноважень арбітражним керуючим Шендерою О.М. будь-які скарги, претензії чи зауваження щодо виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів (керуючого реалізацією майна) боржника по справі № 918/821/25 не надходили, відповідно судом та іншими компетентними органами не розглядалися та жодних рішень відносно цих питань не приймалося.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що арбітражний керуючий Шендера О.М. має право на оплату грошової винагороди та на відшкодування витрат за здійснення повноважень у справі № 918/821/25, у повному обсязі, встановленому законом, за рахунок майна (коштів) кредитора Головного управління ДПС у Рівненській області в сумі 10 203,79 грн.

Керуючись статтями 2, 90, 130-135 КУзПБ, статтями 2, 202, 232-235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Затвердити звіт арбітражного керуючого Шендери Олени Миколаївни за підсумками процедури погашення боргів боржника у справі № 918/821/25 про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 .

2. Завершити процедуру погашення боргів у справі №918/821/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

3. Припинити повноваження керуючого реалізацією майна у справі №918/821/25 - арбітражного керуючого Шендери Олени Миколаївни (свідоцтво №1856 від 06.02.2018), місце розташування контори (офісу) арбітражного керуючого: 33028, м. Рівне, вул. Словацького, буд. 4/6, офіс 343).

4. Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Рівненської області від 07.10.2025 у справі № 918/821/25.

5. Звільнити фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) від боргів.

6. Вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк, або були відхилені, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

7. Згідно частини 2 статті 134 КУзПБ, ОСОБА_1 не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме: 1) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; 2) сплати аліментів; 3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи.

8. Затвердити Звіт керуючого реалізацією майна вих. №02-01/918/821/25-2 від 24.02.2026 про нарахування та виплату грошової винагороди за період з 15.01.2026 по 17.02.2026.

9. Клопотання арбітражного керуючого Шендери Олени Миколаївни про стягнення грошової винагороди та здійснення витрат арбітражного керуючого за рахунок кредиторів банкрута - задовольнити повністю.

10. Стягнути з Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, буд. 12, ) на користь арбітражного керуючого Шендери Олени Миколаївни (33028, м.Рівне, вул. Симона Петлюри, буд. 14а, офіс 41, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1405 від 22.07.2013) грошову винагороду в розмірі 10 203,79 (десять тисяч двісті три грн 79 коп.) грн. Видати наказ.

11. Закрити провадження у справі №918/821/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

12. Протягом п`яти років після визнання фізичної особи неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) банкрутом не може бути відкрито провадження у справі про неплатоспроможність за його заявою, крім випадку, якщо боржник погасив усі борги в повному обсязі у порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття 24.03.2026 та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254-257 ГПК України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повна ухвала виготовлена та підписана 30.03.2026.

Суддя А.М. Горплюк