ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" квітня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/351/21(918/366/26)

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши заяву Приватного підприємства "Холдер Агро" про забезпечення позову

у справі

за позовом Приватного підприємства "Холдер Агро"

до відповідача-1 Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України

до відповідача-2 Національної академії аграрних наук України

до відповідача-3 Державного підприємства "Дослідне господарство "Тучинське" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України

до відповідача-4 Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Розпорядник майна ДП "Дослідне господарство "Білокриницьке" ІСГ Західного Полісся НААН України арбітражний керуючий Чепелюк Олександр Олександрович

про спростування майнових дій; відновлення становища, яке існувало до порушення; скасування постанови; скасування наказу; скасування рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень

Без виклику учасників спарви.

ВСТАНОВИВ:

26.03.2026 ПП "Холдер Агро" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до ДП "ДГ "Білокриницьке" ІСГ Західного Полісся НААН України, НААН України, ДП "ДГ "Тучинське" ІСГ Західного Полісся НААН України, ГУ Держгеокадастру у Рівненській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: розпорядника майна ДП "ДГ "Білокриницьке" ІСГ Західного Полісся НААН України арбітражного керуючого Чепелюка О.О., у якому просить суд:

- визнати недійсним правочин;

- спростувати майнові дії ДП "ДГ "Білокриницьке" ІСГ Західного Полісся НААН України щодо передачі на баланс ДП "ДГ "Тучинське" ІСГ Західного Полісся НААН України земельних ділянок загальною площею 2119,5035 га, а саме:

1) земельна ділянка площею 415,4405 га (кадастровий номер :05:017:1480);

2) земельна ділянка площею 403,9518 га (кадастровий номер :04:013:0303);

3) земельна ділянка площею 234.0869 га (кадастровий номер :01:005:1145);

4) земельна ділянка площею 222,8961 га (кадастровий номер :01:004:0238);

5) земельна ділянка площею 212,1075 га (кадастровий номер :01:001:0224);

6) земельна ділянка площею 209,3184 га (кадастровий номер :07:001:0130);

7) земельна ділянка площею 133,4155 га (кадастровий номер :01:001:0236);

8) земельна ділянка площею 75,3623 га (кадастровий номер :01:001:1436);

9) земельна ділянка площею 51,0633 га (кадастровий номер :01:001:1521);

10) земельна ділянка площею 47, 5291 га (кадастровий номер :04:013:0208);

11) земельна ділянка площею 44,7273 га (кадастровий номер :01:001:0222);

12) земельна ділянка площею 37,5709 га (кадастровий номер :04:013:0209);

13) земельна ділянка площею 25,4175 га (кадастровий номер :01:005:1144);

14) земельна ділянка площею 6,1107 га (кадастровий номер :01:002:0587);

15) земельна ділянка площею 0,5057 га (кадастровий :01:001:1472).

- відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом зобов`язання ДП "ДГ "Тучинське" ІСГ Західного Полісся НААН України повернути земельні ділянки:

1) земельна ділянка площею 415,4405 га (кадастровий номер :05:017:1480);

2) земельна ділянка площею 403,9518 га (кадастровий номер :04:013:0303);

3) земельна ділянка площею 234.0869 га (кадастровий номер :01:005:1145);

4) земельна ділянка площею 222,8961 га (кадастровий номер :01:004:0238);

5) земельна ділянка площею 212,1075 га (кадастровий номер :01:001:0224);

6) земельна ділянка площею 209,3184 га (кадастровий номер :07:001:0130);

7) земельна ділянка площею 133,4155 га (кадастровий номер :01:001:0236);

8) земельна ділянка площею 75,3623 га (кадастровий номер :01:001:1436);

9) земельна ділянка площею 51,0633 га (кадастровий номер :01:001:1521);

10) земельна ділянка площею 47, 5291 га (кадастровий номер :04:013:0208);

11) земельна ділянка площею 44,7273 га (кадастровий номер :01:001:0222);

12) земельна ділянка площею 37,5709 га (кадастровий номер :04:013:0209);

13) земельна ділянка площею 25,4175 га (кадастровий номер :01:005:1144);

14) земельна ділянка площею 6,1107 га (кадастровий номер :01:002:0587);

15) земельна ділянка площею 0,5057 га (кадастровий :01:001:1472), у постійне користування ДП "ДГ "Білокриницьке" ІСГ Західного Полісся НААН України;

- скасувати постанову Президії НААН України № 04/03 від 02.04.2025;

- скасувати наказ ГУ Держгеокадастру у Рівненській області №17-5/16-25-СГ від 21.05.2025;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, Державного реєстратора Насанович Н.А., Відділу "Центр надання адміністративних послуг" Великоомелянської сільської ради, Рівненська обл.:

1) індексний номер: 79097379 від 26.05.2025;

2) індексний номер: 79100592 від 26.05.2025;

3) індексний номер: 79097931 від 26.05.2025;

4) індексний номер: 79100958 від 26.05.2025;

5) індексний номер: 79098244 від 26.05.2025;

6) індексний номер: 79101154 від 26.05.2025;

7) індексний номер: 79099084 від 26.05.2025;

8) індексний номер: 79101364 від 26.05.2025;

9) індексний номер: 79103066 від 26.05.2025;

10) індексний номер: 79101590 від 26.05.2025;

11) індексний номер: 79099949 від 26.05.2025;

12) індексний номер: 79101776 від 26.05.2025;

13) індексний номер: 79100192 від 26.05.2025;

14) індексний номер: 79101969 від 26.05.2025;

15) індексний номер: 79100381 від 26.05.2025.

Ухвалою від 31.03.2026 позовну заяву ПП "Холдер Агро" залишено без руху. Надано позивачу 10-денний строк з дня отримання вказаної ухвали для їх усунення, а саме для подання: доказів доплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі - 47 923,00 грн, уточнень у частині вимог щодо правочину, який позивач просить визнати недійсним.

02.04.2026 від ПП "Холдер Агро" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено квитанцію від 02.04.2026 про доплату 47 923,00 грн - судового збору. Щодо уточнень у частині вимог щодо визнання недійсним правочину, позивач дану вимогу виключив.

Ухвалою від 07.04.2026 відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 05 травня 2026 р. на 10:30 год.

07 квітня 2026 року від позивача Приватного підприємства "Холдер Агро" надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову у справі №918/351/21(918/366/26) шляхом:

- Накладення арешту на земельні ділянки:

1) земельна ділянка площею 415,4405 га (кадастровий номер :05:017:1480);

2) земельна ділянка площею 403,9518 га (кадастровий номер :04:013:0303);

3) земельна ділянка площею 234.0869 га (кадастровий номер :01:005:1145);

4) земельна ділянка площею 222,8961 га (кадастровий номер :01:004:0238);

5) земельна ділянка площею 212,1075 га (кадастровий номер :01:001:0224);

6) земельна ділянка площею 209,3184 га (кадастровий номер :07:001:0130);

7) земельна ділянка площею 133,4155 га (кадастровий номер :01:001:0236);

8) земельна ділянка площею 75,3623 га (кадастровий номер :01:001:1436);

9) земельна ділянка площею 51,0633 га (кадастровий номер :01:001:1521);

10) земельна ділянка площею 47, 5291 га (кадастровий номер :04:013:0208);

11) земельна ділянка площею 44,7273 га (кадастровий номер :01:001:0222);

12) земельна ділянка площею 37,5709 га (кадастровий номер :04:013:0209);

13) земельна ділянка площею 25,4175 га (кадастровий номер :01:005:1144);

14) земельна ділянка площею 6,1107 га (кадастровий номер :01:002:0587);

15) земельна ділянка площею 0,5057 га (кадастровий :01:001:1472).

Загальною площею: 2119,5035 га., що перебувають в постійному користуванні Державного підприємства "Дослідне господарство "Тучинське" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України (Адреса: 35415, Рівненська обл., Гощанський р-н, село Тучин, вул.С.Наливайка, будинок 13, ).

- Заборони Державному підприємству "Дослідне господарство "Тучинське" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України (Адреса: 35415, Рівненська обл., Гощанський р-н, село Тучин, вул.С.Наливайка, будинок 13, ) вчиняти дії, щодо передачі за передавальним актом або розподільчим балансом правонаступнику наступні земельні ділянки: 1) земельна ділянка площею 415,4405 га (кадастровий номер :05:017:1480); 2) земельна ділянка площею 403,9518 га (кадастровий номер :04:013:0303); 3) земельна ділянка площею 234.0869 га (кадастровий номер :01:005:1145); 4) земельна ділянка площею 222,8961 га (кадастровий номер :01:004:0238); 5) земельна ділянка площею 212,1075 га (кадастровий номер :01:001:0224); 6) земельна ділянка площею 209,3184 га (кадастровий номер :07:001:0130); 7) земельна ділянка площею 133,4155 га (кадастровий номер :01:001:0236); 8) земельна ділянка площею 75,3623 га (кадастровий номер :01:001:1436); 9) земельна ділянка площею 51,0633 га (кадастровий номер :01:001:1521); 10) земельна ділянка площею 47, 5291 га (кадастровий номер :04:013:0208); 11) земельна ділянка площею 44,7273 га (кадастровий номер :01:001:0222); 12) земельна ділянка площею 37,5709 га (кадастровий номер :04:013:0209); 13) земельна ділянка площею 25,4175 га (кадастровий номер :01:005:1144); 14) земельна ділянка площею 6,1107 га (кадастровий номер :01:002:0587); 15) земельна ділянка площею 0,5057 га (кадастровий :01:001:1472). Загальна площа земельних ділянок 2119,5035 га.

Заява мотивована тим, що під час заслуховування звіту розпорядника майна від 01.03.2026 року, Позивачеві стало відомо, що земельні ділянки які перебували у Відповідача 1 у постійному користуванні, були вилучені та передані Державному підприємству "Дослідне господарство "Тучинське" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН (Відповідач 3) на підставі Постанови № 04/03 Президії НААН України (Відповідач 2) від 02.04.2025 року про вилучення з постійного користування Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН земельних ділянок та передачу їх у постійне користування Державного підприємства "Дослідне господарство "Тучинське" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН.

Вказані факти про зміну користувача земельних ділянок підтверджується сформованими довідками з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 24.03.2026 (номера інформаційних довідок: 469579509; 469580070; 469580446; 469580841; 469581266; 469581946; 469582340; 469583014; 469574918; 469583456; 469583806; 469584227; 469584695; 469585105; 469585549).

Отже, новим користувачем земельних ділянок стало Державне підприємство "Дослідне господарство "Тучинське" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України (). Однак, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивачу стало відомо, що Державне підприємство "Дослідне господарство "Тучинське" () перебуває в процесі припинення, шляхом реорганізації (витяг Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.04.2026).

Таким чином спірні земельні ділянки будуть передані за передавальним актом (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчим балансом (у разі поділу) до правонаступника. Що в свою чергу буде підставою для внесення змін в реєстрі нерухомого майна щодо зміни речових прав на право постійного користування на правонаступника.

Наведені обставини Позивач вважає очевидним фактом майбутнього ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, в разі задоволення позову, щодо вимог відновлення становища, яке існувало до порушення.

09 квітня 2026 року від Державного підприємства "Дослідне господарство "Тучинське" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН надійшли письмові заперечення на заяву про забезпечення позову. Серед іншого вказує, що Закон України від 09.01.2025 № 4196-IX "Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб" (далі Закон) визначає правові та організаційні засади діяльності юридичних осіб у перехідний трирічний період. Створення юридичних осіб в організаційно-правових формах державного підприємства (державного комерційного підприємства, державного некомерційного підприємства, казенного підприємства), комунального підприємства (комунального комерційного підприємства, комунального некомерційного підприємства), спільного комунального підприємства, приватного підприємства, іноземного підприємства, дочірнього підприємства, підприємства об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки), підприємства споживчої кооперації забороняється (частина перша ст. 13 Закону).

Відповідно до ст. 14 Закону, протягом шести місяців з дня введення в дію цього Закону учасники (засновники) підприємства, уповноважений суб`єкт управління об`єктами державної власності приймають рішення про припинення підприємства (крім державних некомерційних підприємств), єдиним учасником (засновником) якого є держава, крім підприємств, щодо яких відкрито провадження у справі про банкрутство.

На виконання положень зазначеного Закону та постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2025 № 1104 "Про затвердження Порядку перетворення державного підприємства в акціонерне товариство, товариство з обмеженою відповідальністю 100 відсотків акцій (часток) якого належать державі" Національною академією аграрних наук України видано постанови № 20/03/42 від 03 грудня 2025 р.

Постановою № 20/03/42 від 03 грудня 2025 р передбачено припинення Державного підприємства "Дослідне господарство "Тучинське" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН шляхом перетворення у Товариство з обмеженою відповідальністю "Тучинське" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН (копія додається в якості доказу).

Пунктом 2 постанови органу управління - Національної академії аграрних наук України № 20/03/42 від 03 грудня 2025 р передбачено, що після перетворення Товариство з обмеженою відповідальністю "Тучинське" Інституту сільського господарства Західного полісся Національної академії аграрних наук України є правонаступником майна, майнових та немайнових прав та обов`язків Підприємства. Правоприємництво суб`єктів господарювання, що утворюються в процесі перетворення відповідно до вимог Закону України від 09.01.2025 № 4196-IX "Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб" підтверджується листом Міністерства юстиції України № 6436/133-4-26 -11.3.1 от 16.01.2026 (додається в якості доказу).

Тож, в процесі перетворення фактично лише змінюється організаційно-правова форма Позивача. Відповідно, зазначене правонаступництво ніяким чином не впливає чи може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Частиною четвертою ст. 5 цього Закону України визначено, що "…На нерухоме майно Національної академії наук України та національних галузевих академій наук і організацій, що віднесені до їх відання, не може бути звернено стягнення за претензіями кредиторів…". Відповідно, Позивач звертається із заявою про накладення арешту на нерухоме майно, на яке не може бути звернено стягнення за його претензіями як кредитора.

Тому ДП ДГ "Тучинське" просить відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Розглянувши заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом норм чинного законодавства у вирішенні питання про забезпечення позову особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, а господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарем діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Одним із завдань господарського судочинства у відповідності до вимог статті 2 ГПК України є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів юридичних осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішення Європейського суду з прав людини у справі Горнсбі проти Греції зазначено, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини", заява № 32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову (Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 29.07.2019 у справі № 905/491/19).

При розгляді заяви про забезпечення позову суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування заходу забезпечення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З аналізу вищевикладеного слідує, що заявник зобов`язаний надати достатні докази, що підтверджують наявність обставин, що є підставою для обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може значно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесеності виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних законом інтересів учасників справи та інших осіб.

За висновком суду, подана заявником (Позивачем) заява про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях щодо ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких заявник (позивач) має намір звернутися до суду.

Суд приймає до уваги, що самі лише посилання заявника (Позивача) на те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу приведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову, та посилання на те, що новим користувачем земельних ділянок стало Державне підприємство "Дослідне господарство "Тучинське" (), яке перебуває в процесі припинення шляхом реорганізації, у зв`язку з чим спірні земельні ділянки будуть передані до правонаступника, що в свою чергу буде підставою для внесення змін в реєстрі нерухомого майна щодо зміни речових прав на право постійного користування на правонаступника, - не є достатньою підставою для необхідного в розумінні частини 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Також, суд приймає до уваги, що факт наявності/відсутності вчинення неправомірних дій відповідачами має установити суд під час розгляду відповідної судової справи. При цьому питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Суд вважає за необхідне зазначити, що для задоволення вимоги ПП "Холдер Агро" про накладення арешту на спірні земельні ділянки та заборону Державному підприємству "Дослідне господарство "Тучинське" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України вчиняти дії, щодо передачі за передавальним актом або розподільчим балансом правонаступнику означені земельні ділянки, - суду потрібно частково зробити висновки щодо правомірності/неправомірності дій відповідачів у справі щодо передачі спірних земельних ділянок від ДП ДГ "Білокриницьке" до ДП ДГ "Тучинське", що фактично буде частковим задоволенням позову, адже правомірність дій відповідачів та наявність/відсутність порушень, встановлюється за результатами розгляду судом відповідної судової справи по суті.

З аналізу вищевикладеного слідує, що заявником (позивачем) не доведено те, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся чи має намір звернутися.

Суд також приймає до уваги, що співмірність передбачає співвіднесення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги баланс інтересів сторін, та за відсутності достатніх доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування обраних заявником заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що у задоволенні поданої заяви необхідно відмовити.

Відповідно до частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі статей 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного підприємства "Холдер Агро" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 09.04.2026 та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Бережнюк В.В.