ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зміну способу та порядку виконання рішення суду

31.03.2026м. Дніпро№ 904/3325/25

Суддя Ліпинський О.В., розглянувши заяву: Девладівської сільської ради про зміну способу та порядку виконання рішення суду

у справі:

за позовом: Керівника Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної військової адміністрації - обласної державної адміністрації, м. Дніпро

до: Девладівської сільської ради, селище Девладове

Третя особа: Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України"

про скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку та державної реєстрації земельної ділянки

Представники:

прокурор, позивач та третя особа - не з`явились

від відповідача (заявника) - Єремєєв А.В.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору викладена в рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2025 року, яким позов задоволено в повному обсязі. Скасовано державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку площею 38,4 га, кадастровий номер :03:003:0285, проведену 29.12.2022 на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Софіївської селищної ради Круглик А.М., індексний номер рішення 66003542 від 02.01.2023, номер відомостей про речове право 48898612, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060. Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки площею 38,4 га, кадастровий номер :03:003:0285, у Державному земельному кадастрі. Стягнуто з Девладівської сільської ради на користь Дніпропетровської обласної прокуратури 4 844,80 грн. витрат зі сплати судового збору.

20.11.2025 року на виконання рішення суду видано наказ.

05.03.2026 року Девладівська сільська рада звернулась до суду з заявою про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2025 року, яку мотивовано відсутність у Відповідача відкритих рахунків у органах казначейства, що унеможливлює виконання рішення суду. Натомість, виконання судового рішення можливе у випадку зміни способу та порядку його виконання, шляхом списання коштів з рахунку Виконавчого комітету Девладівської сільської ради, як розпорядника коштів останньої.

Ухвалою суду від 10.03.2026 вказану заяву прийнято до розгляду в засіданні на 31.03.2026 о 11.30год.

Прокурор, Позивач та Третя особа в судове засідання не з`явились, про розгляд заяви повідомлені належним чином.

Прокурор подав письмові пояснення з приводу заяви Відповідача, за змістом якої проти її задоволення не заперечував.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У відповідності до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 1 ст. 327 ГПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року N 18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі Фуклев проти України, заява N 71186/01, п. 84).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п.1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Отже, під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. Зокрема, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми виконання (грошової чи майнової), тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу виконання рішення, ухвали, постанови, вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом на гарантування виконання рішення (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2015 №11-рп/2012).

Суд зазначає, що зміна способу виконання рішення, здійснена в порядку, визначеному статтею 331 ГПК України, не є прийняттям нового рішення, яке підлягає окремому виконанню, але означає прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб встановлений у рішенні та припинення здійснення тих заходів, які були визначені рішенням та здійснення їх у спосіб, встановлений ухвалою, винесеною відповідно до норм процесуального права. Отже, така ухвала є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення та спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу.

Відповідно до пп. 1 п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України від 08 липня 2010 року №2456-VI, рішення суду про стягнення (арешт) коштів держаного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України виключно для виконання.

Згідно з абз.1 пп. 2 п. 9 та абз. 2 п. 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України /КМУ/ від 03 серпня 2011 року №845, органи казначейства змушені повертати виконавчі документи у разі, якщо боржником зазначено не розпорядника бюджетних коштів.

Статтею 1 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до ч.1 ч. 2 ст. 11 Закону України „Про місцеве самоврядування виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

У відповідності до ст. 51 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Згідно з ч. 2 ст. 64 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні, сільські, селищні, міські, районі в містах (у разі їх створення) ради та їх виконавчі органи самостійно розпоряджаються коштами відповідних місцевих бюджетів, визначають напрями їх використання. При цьому, згідно з пп. 27 п. 1 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: як прийняття рішень щодо передачі коштів з відповідного місцевого бюджету.

Статтею 2 Бюджетного Кодексу України визначено, що головні розпорядники бюджетних коштів - бюджетні установи в особі їх керівників, які відповідно до статті 22 цього Кодексу отримують повноваження шляхом встановлення бюджетних призначень.

Згідно з ст. 22 Бюджетного Кодексу України Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно: 1) за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, - установи, уповноважені забезпечувати діяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України в особі їх керівників; міністерства, Національне антикорупційне бюро України, Конституційний Суд України, Верховний Суд, вищі спеціалізовані суди, Вища рада правосуддя та інші органи, безпосередньо визначені Конституцією України, в особі їх керівників, а також Державна судова адміністрація України, Національна академія наук України, Національна академія аграрних наук України, Національна академія медичних наук України, Національна академія педагогічних наук України, Національна академія правових наук України, Національна академія мистецтв України, інші установи, уповноважені законом або Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у відповідній сфері, в особі їх керівників; 2) за бюджетними призначеннями, визначеними рішенням про бюджет Автономної Республіки Крим, - уповноважені юридичні особи (бюджетні установи), що забезпечують діяльність Верховної Ради Автономної Республіки Крим та Ради міністрів Автономної Республіки Крим, а також міністерства та інші органи влади Автономної Республіки Крим в особі їх керівників; 3) за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

Виконавчий комітет Девладівської сільської ради є виконавчим органом Девладівської сільської ради, який створюється останньою на період її повноважень відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Як стверджує Відповідач, Девладівська сільська рада не має відкритих реєстраційних рахунків в органах казначейства, натомість розпорядником бюджету Девладівської сільської територіальної громади є її Виконавчий комітет.

Відтак, з урахуванням того, що Девладівська сільська рада, не є розпорядником коштів бюджету Девладівської сільської територіальної громади та не має рахунків в органах державного казначейства, суд вважає, що з метою реального виконання рішення суду у даній справі, стягнення заборгованості слід здійснювати з рахунку розпорядника бюджетних коштів, а саме Виконавчого комітету Девладівської сільської ради.

Вказаний висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 14.05.2020 року у справі № 916/1952/17.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне заяву Відповідача про зміну способу та порядку виконання рішення суду задовольнити, змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2025 та стягнути з Девладівської сільської ради шляхом списання коштів з відповідного рахунку Виконавчого комітету Девладівської сільської ради на користь Дніпропетровської обласної прокуратури 4 844,80 грн. витрат зі сплати судового збору.

В порядку ст. 233 ГПК України в засіданні проголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвалу.

Керуючись ст.ст. 233, 234, 331, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Девладівської сільської ради про зміну способу та порядку виконання рішення суду - задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2025.

Стягнути з Девладівської сільської ради (53132, Дніпропетровська область, селище Девладове, вул. Привокзальна, б. 10, ) шляхом списання коштів з відповідного рахунку Виконавчого комітету Девладівської сільської ради (53132, Дніпропетровська область, селище Девладове, вул. Привокзальна, б. 10, ) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р UA0000291 в ДКСУ в м. Київ код за , код класифікації видатків бюджету - 2800) 4 844,80 грн. витрат зі сплати судового збору.

Ухвала є додатком до рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2025 року та наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2025 року у справі №904/3325/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення - 31.03.2026 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повну ухвалу складено 03.04.2026

Суддя О.В. Ліпинський