номер провадження справи 4/156/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.03.2026 Справа № 908/3005/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Зінченко Н.Г., розглянувши матеріали заяви вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС 13.03.2026, (вх. № 2755/08-08/26 від 16.03.2026) Приватного акціонерного товариства «ЯНЦІВСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР», сел. Кам`яне Запорізького району Запорізької області про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, у справі № 908/3005/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНРОЗРОБКА», (11555, Житомирська область, Коростенський район, с. Поліське, вул. Молодіжна, буд. 8),

до відповідача Приватного акціонерного товариства «ЯНЦІВСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР», (70050, Запорізька область, Запорізький район, сел. Кам`яне, вул. Зелена, буд. 30)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державне підприємство «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ «ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД», (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Заводська, буд. 44)

про стягнення 4 796 695,52 грн.

заінтересована особа Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, (69041, м. Запоріжжя, бул. Вінтера, буд. 26, офіс 1.11)

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача (заявника): не з`явився;

від третьої особи: не з`явився;

заінтересована особа: не з`явився;

УСТАНОВИВ

Приватне акціонерне товариство «ЯНЦІВСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР», сел. Кам`яне Запорізького району Запорізької області (відповідач у справі, боржник) звернулося до Господарського суду Запорізької області із заявою вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС 13.03.2026, (вх. № 2755/08-08/26 від 16.03.2026) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, у справі № 908/3005/25, якою просить суд на підставі ст. 328 ГПК України визнати наказ Господарського суду Запорізької області від 02.03.2026 у справі № 908/3005/25 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «ЯНЦІВСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНРОЗРОБКА» 4 796 695 грн. 52 коп. заборгованості за виконані у 2021 2022 роках буровибухові роботи та 57 560 грн. 36 коп. судових витрат на сплату судового збору таким, що не підлягає виконанню.

Згідно Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.03.2026 заяву про визнання наказу Господарського суду Запорізької області від 02.03.2026 у справі № 908/3005/25 таким, що не підлягає виконанню, передано для розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.03.2026 заяву Приватного акціонерного товариства «ЯНЦІВСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР» про визнання наказу Господарського суду Запорізької області від 02.03.2026 у справі № 908/3005/25 таким, що не підлягає виконанню, прийнято суддею Зінченко Н.Г. до розгляду, судове засідання з розгляду заяви призначено на 26.03.2026.

В судове засідання 26.03.2026 представники позивача, відповідача (заявника), тертої особи та приватний виконавець не з`явилися, письмових пояснень по суті заяви суду не надали, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Про дату, час та місце розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі № 908/3005/25 всі учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України шляхом направлення відповідної ухвали суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» сторони спору зобов`язані в розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У справі «Осіпов проти України» суд зазначив, що стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Суд повинен лише встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента (там само). З точки зору Конвенції заявник не має доводити, що його відсутність у судовому засіданні справді підірвала справедливість провадження або вплинула на його результат, оскільки така вимога позбавила б змісту гарантії статті 6 Конвенції.

Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, згідно з ч. 3 ст. 328 ГПК України.

Враховуючи присічний строк розгляду заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви в судовому засіданні 26.03.2026.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за доцільне розглянути заяву по суті в судовому засіданні 26.03.2026 за відсутністю представників сторін, третьої особи та приватного виконавця за наявними в ній матеріалами та прийняв ухвалу по суті заяви в судовому засіданні 26.03.2026.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи № 908/3005/25 та заяву про визнання наказу Господарського суду Запорізької області від 02.03.2026 у справі № 908/3005/25 таким, що не підлягає виконанню, суд встановив наступне.

Господарським судом Запорізької області розглянуто справу № 908/3005/25 (номер провадження справи 4/156/25) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНРОЗРОБКА», с. Поліське Коростенського району Житомирської області до Приватного акціонерного товариства «ЯНЦІВСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР», сел. Кам`яне Запорізького району Запорізької області, за участю як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державного підприємства «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ «ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД», м. Павлоград Дніпропетровської обоасті про стягнення 4 796 695,52 грн. заборгованості за виконані у 2021 2022 роках буровибухові роботи

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.01.2026 у справі № 908/3005/25 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ЯНЦІВСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНРОЗРОБКА» 4 796 695 грн. 52 коп. заборгованості за виконані у 2021 2022 роках буровибухові роботи та 57 560 грн. 36 коп. судових витрат на сплату судового збору.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 02.02.2026.

02.03.2026 Господарським судом Запорізької області на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.01.2026 у справі № 908/3005/25 видано відповідний наказ.

09.03.2026 за вх. № 219/08-06/26 до Господарського суду Запорізької області надійшла ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 05.03.2026 про витребування матеріалів справи № 908/3005/25 у зв`язку із відкриттям апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ЯНЦІВСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР» на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.01.2026 у справі № 908/3005/25.

10.03.2026 матеріали справи № 908/3005/25 направлені до Центрального апеляційного господарського суду.

Приватне акціонерне товариство «ЯНЦІВСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР» звернулося до Господарського суду Запорізької області із заявою про визнання наказу Господарського суду Запорізької області від 02.03.2026 у справі № 908/3005/25 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «ЯНЦІВСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНРОЗРОБКА» 4 796 695 грн. 52 коп. заборгованості за виконані у 2021 2022 роках буровибухові роботи та 57 560 грн. 36 коп. судових витрат на сплату судового збору таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із тим, що не погоджуючись із рішенням суду від 15.01.2026 у справі № 908/3005/25 відповідач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. № 48966 від 23.02.2026). Апеляційну скаргу подано у межах строку на апеляційне оскарження, встановленого статтею 256 ГПК України. Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.03.2026 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою. Разом з тим 02.03.2026 Господарським судом Запорізької області видано наказ у справі № 908/3005/25. На підставі вказаного наказу приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Антоном Юрійовичем відкрито виконавче провадження № 80496810 та вчиняються виконавчі дії. Відповідно до частини 1 статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після: повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Отже, з огляду на те, що ПрАТ «ЯНЦІВСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР» подало апеляційну скаргу у межах встановленого процесуального строку, а Центральний апеляційний господарський суд ухвалою від 05.03.2026 відкрив апеляційне провадження, рішення Господарського суду Запорізької області від 15.01.2026 у справі № 908/3005/25 не набрало законної сили. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають, зокрема, судові рішення на підставі виконавчих документів за умови набрання такими рішеннями законної сили, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, за відсутності факту набрання рішенням законної сили правові підстави для його примусового виконання відсутні. Відповідно до статті 328 ГПК України, суд, який видав виконавчий документ, може визнати його таким, що не підлягає виконанню, якщо виконавчий документ видано помилково. У даному випадку наказ Господарського суду Запорізької області від 02.03.2026 у справі № 908/3005/25 фактично використовується як підстава для примусового виконання рішення, яке на момент відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій не набрало законної сили. Таким чином, у даному випадку наявні передбачені статтею 328 ГПК України підстави для визнання наказу господарського суду таким, що не підлягає виконанню.

Дослідивши матеріали справи № 908/3005/25, подану ПрАТ «ЯНЦІВСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР» у справі заяву про визнання наказу Господарського суду Запорізької області від 02.03.2026 у справі № 908/3005/25 таким, що не підлягає виконанню, та докази, надані на її обґрунтування, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 18 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень між народного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються, зокрема, дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

За умовами ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Частиною 2 ст. 241 ГПК України передбачено, що у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Тобто положення ч. 2 ст. 241 ГПК України щодо моменту набрання рішенням законної сили стосуються випадків, коли апеляційна скарга подана у строк, визначений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з положеннями пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За змістом положень статей 1, 5, 6, 11, 18 Закону України «Про виконавче провадження» метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а виконавці при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що повний текст рішення Господарського суду Запорізької області від 15.01.2026 у справі № 908/3005/25 складений 02.02.2026, отже, з огляду на приписи ч. 1, 4 ст. 116 ГПК України, останнім днем на його апеляційне оскарження було 23.02.2026 /понеділок/ з урахуванням того, що 22.02.2026 /неділя/ є вихідним днем. Таким чином, вказане рішення мало набрати законної сили 24.02.2026.

Приватне акціонерне товариство «ЯНЦІВСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.01.2026 у справі № 908/3005/25 23.02.2026, про що зазначено в ухвалі Центрального апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження. Таким чином, апеляційна скарга надіслана у межах строку, встановленого процесуальним кодексом.

Проте суд зауважує, що наказ на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 15.01.2026 у справі № 908/3005/25 виданий судом 02.03.2026, а запит від апеляційного господарського суду про надіслання справи до суду апеляційної інстанції у зв`язку із надходженням апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.01.2026 у справі № 908/3005/25 надійшов до Господарського суду Запорізької області 09.03.2026. Відтак, на час винесення наказу, 02.03.2026, Господарський суд Запорізької області не був обізнаний про наявність апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

В контексті встановлених обставин суд виходить з того, що зміст статті 241 ГПК України свідчить, що до набрання рішенням законної сили воно не створює жодних правових наслідків для сторін.

Верховний Суд у постанові від 11.07.2019 у справі № 910/8665/17 зазначав, що підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі №755/15479/15-ц.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 02.09.2020 по справі № 195/465/15-ц висловився про те, що при розгляді заяви щодо визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, судом не вирішується питання про помилкову чи непомилкову видачу наказу на виконання рішення, а лише можливість виконання рішення, яке не набрало законної сили у відповідності до положень ГПК України.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відтак, приймаючи до уваги наведене вище, виходячи із засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення заяви Приватного акціонерного товариства «ЯНЦІВСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР» про визнання наказу Господарського суду Запорізької області від 02.03.2026 у справі № 908/3005/25 таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 327, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «ЯНЦІВСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР», сел. Кам`яне Запорізького району Запорізької області про визнання наказу Господарського суду Запорізької області від 02.03.2026 у справі № 908/3005/25 таким, що не підлягає виконанню, відмовити повністю.

Копію даної ухвали направити всім учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 31.03.2026.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: http://zp.arbitr.gov.ua/sud5009/.

Суддя Н.Г.Зінченко

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.