ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2026 року м.Дніпро Справа № 904/2253/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,

суддів: Іванова О.Г., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Жолудєв А.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2025 (суддя Крижний О.М.)

у справі № 904/2253/24

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельне підприємство "Восток"

2) Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради

про усунення від виконання обов`язків директора та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить:

- усунути ОСОБА_2 від виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток";

- тимчасово з метою забезпечення діяльності підприємства до проведення у встановленому законом порядку зборів учасників та вирішення відповідного питання визнати ОСОБА_1 виконуючим обов`язки директора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток";

- зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради замість запису Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо: ОСОБА_2 змінити на запис Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо ОСОБА_1 .

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2025 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Судові витрати покладено на ОСОБА_1 .

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, згідно якої апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2025 у справі № 904/2253/24 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує на те, що оскаржуване рішення прийнято за неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, при неправильному застосуванні норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2024 року було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про: 1. Усунення ОСОБА_2 від виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо - будівельне підприємство "Восток"; 2. Тимчасово з метою забезпечення діяльності підприємства до проведення у встановленому законом порядку зборів учасників та вирішення відповідного питання визнання ОСОБА_1 виконуючим обов`язки директора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток"; 3. Зобов`язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради замість запису Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо: ОСОБА_3 змінити на запис Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо ОСОБА_1 . Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду ухвала від 28.05.2024 року була скасована, а справа № 904/2253/24 направлена для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2025 року позовну заяву повернуто позивачу. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.07.2025 року така ухвала була скасована. В постанові суд зокрема зазначив: Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України , не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення № 9-зп від 25.12.1997, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11 рп/2012). Таким чином, апеляційний суд вже визнав незаконною таку ж саму підставу яку зазначив Господарський суд в оскаржуваному в даній скарзі рішенні. Різниця лише в тому, що в першому випадку було повернення, а зараз відмова в позові. Вирішуючи спір по суті суд повинен був застосувати вищезазначене положення щодо ст. 64 Конституції України, частину 2 ст. 5 ГПК України, а саме: У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду (що нібито встановив суд першої інстанції), суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону, висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 16.07.2025 у справі № 910/2389/23.

Процесуальний хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах Центрального апеляційного господарського суду.

Хронологія надходження інших процесуальних документів до суду.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

За приписами ч. 3 ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні 25.03.2026 року брав участь представник позивача (апелянта). Відповідач та треті особи, явку уповноважених представників не забезпечили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини відсутності суд не проінформували.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях від 28.10.1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції").

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Отже, при здійсненні правосуддя судом мають враховуватися не тільки процесуальні строки, визначені ГПК України, а й рішення ЄСПЛ, як джерела права, зокрема, в частині необхідності забезпечення судового розгляду впродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя, навіть в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд звертає увагу на висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", відповідно до якого заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany).

Таким чином, сторона повинна демонструвати зацікавленість у найшвидшому вирішенні її питання судом, брати участь на всіх етапах розгляду, що безпосередньо стосуються її, для чого має утримуватись від дій, що можуть безпідставно затягувати судовий процес, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.10.2021 у справі № 11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).

Як відзначив Верховний Суд у постановах від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17, від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18, від 07.07.2022 у справі № 918/539/16 відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, згідно усталеної судової практики та позиції ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-то неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Слід зауважити, що відповідач та треті особи, як учасники судового процесу, не були позбавлені права забезпечити участь у судовому засіданні 25.03.2026 будь-якого представника, якому доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді, в тому числі в режимі відеоконференції.

Аналогічна за змістом позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17.

В свою чергу, варто наголосити на тому, що визначення пріоритету на користь неучасті в судовому засіданні у випадку невизнання судом обов`язкової явки представника, не тягне за собою неможливість здійснення розгляду справи, тобто відсутність уповноваженого представника в судовому засіданні не є безумовною підставою для відкладення судового засідання.

До того ж обставин, що ускладнювали б вирішення відповідного спору за наявними матеріалами судом не встановлено.

Враховуючи положення ст. 7, 13, 14, 42-46 ГПК України, зокрема, щодо того, що учасники справи мають рівні права, якими вони повинні користуватися добросовісно, та несуть ризик настання тих чи інших наслідків, зумовлених невчиненням ними процесуальних дій, з огляду на те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи містяться докази їх повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, приймаючи до уваги необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, зважаючи на обставини сприяння судом у наданні учасникам судового процесу достатнього часу для належної підготовки своєї позиції та викладення її в поданих процесуальних документах, а також в забезпеченні участі в судових засіданнях, в тому числі в режимі відеоконференції, і цими правами вони розпоряджаються на власний розсуд, констатуючи достатність матеріалів для ухвалення судового рішення, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами та без участі представників відповідача та третіх осіб.

Судом апеляційної інстанції було здійснено всі необхідні дії, що сприяли в реалізації сторонами принципу змагальності та диспозитивності.

Представник апелянта в судовому засіданні 25.03.2026 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив суд її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове - про задоволення позовних вимог.

Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та висновки місцевого господарського суду, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно з п. 1.1 Статуту (в редакції 2008 року) Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток" є юридичною особою приватного права з моменту його державної реєстрації і діє відповідно до Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законів України "Про власність", "Про господарські товариства", "Про зовнішньоекономічну діяльність" та інших законодавчих актів України з метою одержання прибутку.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновниками (учасниками) Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток" станом на 24.02.2024 є ОСОБА_2 (розмір частки 350000,00 грн) та ОСОБА_1 (розмір частки 350000,00 грн).

Згідно з вказаним витягом керівником Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток" є ОСОБА_2 , 01.05.2015 (тимчасово виконуючий обов`язки директора без нарахування заробітної плати) - керівник.

Пунктом 6.2 Статуту передбачено, що учасники товариства зобов`язані додержуватися установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариством; виконувати свої обов`язки перед товариством, в тому числі і зв`язані з майновою участю.

Відповідно до п.8.1 Статуту вищим органом управління товариством є загальні збори учасників чи їх представників.

Згідно з п. 8.3 Статуту загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Позачергові загальні збори учасників скликаються головою Товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-кому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза скорочення статутного капіталу.

Пунктом 8.9 Статуту передбачено, що керівництво поточною діяльністю товариства здійснюється директором товариства. Директор може бути достроково звільнений з посади, яку він займав (п. 8.10 Статуту).

Відповідно до п. 10.1 Статуту головним показником фінансово-господарської діяльності товариства є прибуток. Товариство здійснює бухгалтерський облік підсумків своєї роботи, веде статистичну звітність і представляє її в установленому об`ємі органам державної статистики. Річна (щоквартальна) звітність надається зборам не пізніше місяця з дня закінчення звітного періоду (п.п.11.2, 11.3 Статуту).

Позивач зазначає, що відповідач, який обіймає посаду директора свої обов`язки, передбачені Статутом, а саме подання звітів, не виконує протягом щонайменше останніх чотирьох років.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.03.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток" за 2024 рік звітність не подавало. Згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 10.09.2025 №0400-010604-8/170346 станом на 09.09.2025 від органів ДПСУ до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не надходила інформація зі звітності страхувальника Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток" за 2024-2025 роки. Останній зареєстрований звіт зазначеного страхувальника за березень 2015 року від 09.04.2015.

Відповідно до листа Головного управління ДПС в Дніпропетровській області від 08.05.2024 остання звітність підприємства за 2021 рік, податкову звітність за 2024 рік підприємство до ГУ ДПС у Дніпропетровській області не подавало.

Згідно з листом Головного управління статистики у Дніпропетровській області від 11.09.2025 №02-06/2641-25 Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток" у 2024-2025 р.р. статистичну та фінансову звітність не подавало. Остання фінансова звітність за 2021 рік подана 28.02.2022.

Позивач звертався до директора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток" з вимогами про проведення позачергових загальних зборів учасників товариства, які нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В. 18.05.2020 та 11.03.2020 та зареєстровані в реєстрі за №461 та №315 відповідно, а також з повідомленням про загальні збори Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток", яке нотаріально посвідчене приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В. 24.03.2020 та зареєстрована в реєстрі за №368.

У зв`язку з викладеним, позивач просить усунути ОСОБА_2 від виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток" та тимчасово з метою забезпечення діяльності підприємства до проведення у встановленому законом порядку зборів учасників та вирішення відповідного питання визнати ОСОБА_1 виконуючим обов`язки директора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток"; зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради замість запису Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо: ОСОБА_2 змінити на запис Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо ОСОБА_1 .

Вказане і стало причиною виникнення спору та звернення до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки вирішення таких питань є виключною компетенцією загальних зборів товариства, а не суду. При цьому суд виснував, що вимога позивача про зобов`язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради змінити запис в реєстрі про керівника є похідною вимогою від попередніх, а тому також не підлягає задоволенню. До того ж, вказана вимога скерована до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, а дана юридична особа залучена до участі у справі як третя особа, а не як відповідач.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, оскаржуваному судовому рішенню та доводам апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить:

- усунути ОСОБА_2 від виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток";

- тимчасово з метою забезпечення діяльності підприємства до проведення у встановленому законом порядку зборів учасників та вирішення відповідного питання визнати ОСОБА_1 виконуючим обов`язки директора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток";

- зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради замість запису Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо: ОСОБА_2 змінити на запис Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо ОСОБА_1 .

Предметом доказування у даній справі є: встановлення обставин перебування відповідача на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток", виконання/невиконання обов`язків директора підприємства відповідачем, наявність/відсутність підстав для усунення відповідача від виконання обов`язків директора та визначення позивача виконуючим обов`язки директора.

На підтвердження своїх доводів позивач надав зокрема такі докази: Статут Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток"; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток"; лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.03.2024 №0400-010604-8/49708; лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 10.09.2025 №0400-010604-8/170346; лист Головного управління ДПС в Дніпропетровській області від 08.05.2024 №3275/6/04-36-04-04-10; лист Головного управління статистики у Дніпропетровській області від 11.09.2025 №02-06/2641-25; вимоги та повідомлення про проведення позачергових загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток" з доказами направлення; заяви про злочин в порядку статті 214 КК України.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 ст. 97 Цивільного кодексу України, органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Відповідно до частин першої - третьої статті 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Учасник товариства у випадках та в порядку, встановлених законом, може бути виключений з товариства (ч. 2 ст. 100 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» встановлено, що загальні збори учасників є вищим органом товариства. Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства (частина перша статті 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Пунктом 7 ч. 2 ст. 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що до компетенції загальних зборів учасників належить обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства.

Питання, передбачені частиною другою цієї статті, та інші питання, віднесені законом до компетенції вищого органу товариства, не можуть бути віднесені до компетенції інших органів товариства, якщо інше не випливає з цього Закону (ч. 3 вказаної статті Закону).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 31 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також: з ініціативи виконавчого органу товариства; на вимогу наглядової ради або ради директорів товариства; на вимогу учасника або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства.

Річні загальні збори учасників обов`язково скликаються щорічно протягом шести місяців наступного за звітним року, якщо інше не встановлено законом. До порядку денного річних загальних зборів учасників обов`язково вносяться питання про розподіл чистого прибутку товариства, про виплату дивідендів та їх розмір.

Виконавчий орган товариства зобов`язаний вчинити всі необхідні дії для скликання загальних зборів учасників у строк не пізніше 20 днів з дня отримання вимоги про проведення таких зборів. У разі якщо протягом 10 днів з дня, коли товариство отримало чи мало отримати вимогу про скликання загальних зборів, учасники не отримали повідомлення про скликання загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлено статутом, особи, які ініціювали їх проведення, можуть скликати загальні збори учасників самостійно. У такому випадку обов`язки щодо скликання та підготовки проведення загальних зборів учасників, передбачені статтею 32 цього Закону, покладаються на учасників товариства, які ініціювали загальні збори учасників. Загальні збори учасників можуть прийняти рішення з будь-якого питання без дотримання вимог, встановлених цим Законом та статутом товариства щодо порядку скликання загальних зборів учасників та щодо повідомлень, якщо в таких загальних зборах учасників взяли участь всі учасники товариства та всі вони надали згоду на розгляд таких питань (ч. 8-10 вказаної статті).

Статтею 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства, виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства, виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства, повідомлення про проведення загальних зборів надсилається поштовим відправленням з описом вкладення, але статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення.

Згідно з ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення). Виконавчий орган товариства підзвітний загальним зборам учасників і наглядовій раді товариства (у разі утворення) та організовує виконання їхніх рішень. Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва. Обрання членів колегіального виконавчого органу та його голови здійснюється голосуванням щодо кожного кандидата окремо, якщо статутом не передбачено обрання членів виконавчого органу та його голови списком, кумулятивним голосуванням чи в іншому порядку. Повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.

Таким чином, питання щодо усунення керівника від виконання обов`язків директора, обрання нового директора є виключною компетенцією загальних зборів учасників товариства із обов`язковим проведенням державної реєстрації змін відомостей про учасників товариства.

Матеріалами справи підтверджується, що керівником Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток" є ОСОБА_2 , 01.05.2015 (тимчасово виконуючий обов`язки директора без нарахування заробітної плати) - керівник.

Позивач зазначає, що відповідач, який обіймає посаду директора, свої обов`язки, передбачені Статутом, а саме подання звітів, не виконує протягом щонайменше останніх чотирьох років.

Позивач звертався до директора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток" з вимогами про проведення позачергових загальних зборів учасників товариства, які нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В. 18.05.2020 та 11.03.2020 та зареєстровані в реєстрі за №461 та №315 відповідно, а також з повідомленням про загальні збори Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток", яке нотаріально посвідчене приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В. 24.03.2020 та зареєстрована в реєстрі за №368.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Слід наголосити, що питання щодо усунення від виконання обов`язків директора та обрання нового директора належить до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю. Виключна компетенція полягає в тому, що лише єдиний орган (збори учасників товариства) може вирішувати питання про усунення (звільнення) та обрання (призначення) нового директора товариства. Це питання не може бути передане на вирішення виконавчому органу або суду. Рішення про усунення директора та обрання нового директора товариства з обмеженою відповідальністю приймається товариством в особі вищого органу - загальних зборів учасників, а не учасниками як такими чи судом.

Як слушно зауважено господарським судом, порушені у даному позові питання мають вирішуватися безпосередньо загальними зборами товариства. Суд лише може надати оцінку рішенню, прийнятому на загальних зборах, перевірити відповідність скликання та проведення загальних зборів тощо. Проте до компетенції суду не відносяться питання усунення від обов`язків директора та призначення нового директора. Це є внутрішніми питання товариства.

Доводи позивача щодо того, що у нього відсутні будь-які правові механізми щодо усунення відповідача від виконання обов`язків директора та призначення нового директора є необґрунтованими, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно зі Статутом позивач, як учасник Товариства, якому належить 50% частки у статутному капіталі ((розмір частки 350 000,00 грн), має право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час із будь-якого приводу, що стосується діяльності Товариства. Якщо протягом 25 днів голова не виконав зазначеної вимоги, він в праві був сам скликати загальні збори учасників (абз. 4 п. 8.3 Статуту).

Таким чином, відповідно до ст. 31 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та положень Статуту ТОВ «ВБП "Восток" позивач, як учасник товариства мав право самостійно скликати загальні збори учасників товариства.

До того ж, відповідачем у даній справі має бути саме товариство, а не безпосередньо директор цього товариства, який є одночасно і учасником товариства.

Верховний Суд у постанові від 13.05.2024 у справі № 925/1205/23 зазначив, що заявлення позивачем вимог у справі до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у позові.

При цьому колегія суддів погоджується з правильністю зауваження суду, що у даному випадку корпоративні права позивача та відповідача є рівними, оскільки кожен з них володіє рівними частками по 50% статутного капіталу товариства, а тому посилання позивача на ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є необґрунтованим.

Варто також додати, що інтереси товариства можуть не збігатися з інтересами окремих його учасників, а інтереси учасників товариства також не завжди збігаються. Вирішуючи питання щодо ефективності обраного позивачем способу захисту, суди мають враховувати баланс інтересів усіх учасників і самого товариства, уникати зайвого втручання в питання діяльності товариства, які вирішуються виключно рішенням загальних зборів учасників товариства, надавати оцінку добросовісності інших учасників, права яких у разі задоволення позовних вимог можуть бути порушені.

На цьому неодноразово наголошувала Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 08.10.2019 у справі № 916/2084/17, від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, від 03.12.2019 у справі № 904/10956/16, а також Верховний Суд у постановах від 27.05.2020 у справі № 927/813/19, від 18.06.2020 у справі № 922/1393/19, від 04.08.2020 у справі №910/10764/19, від 23.12.2020 у справі № 926/4729/16, від 15.06.2022 у справі № 908/2289/20, від 01.06.2023 у справі № 914/596/22, від 16.08.2023 у справі № 904/1711/22.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що заявлена у даній справі позовна вимога про тимчасове (до проведення у встановленому законом порядку зборів учасників та вирішення відповідного питання) визнання ОСОБА_1 виконуючим обов`язки директора товариства фактично містить у собі вимогу про встановлення судом факту, що має юридичне значення. Однак вимога про встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, який порушує провадження у справі за позовом, в основі якого правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин.

Відповідний правовий висновок наведений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку, що позовні вимоги про усунення ОСОБА_2 від виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство "Восток", а також тимчасово визнати ОСОБА_1 виконуючим обов`язки директора товариства задоволенню не підлягають, оскільки вирішення таких питань є виключною компетенцією загальних зборів товариства, а не суду.

Вимога позивача про зобов`язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради змінити запис в реєстрі про керівника є похідною вимогою від попередніх, а тому також не підлягає задоволенню.

До того ж, вказана вимога скерована до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, а дана юридична особа залучена до участі у справі як третя особа, а не як відповідач.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17 не можна покладати на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, будь-які матеріально-правові обов`язки, а також установлювати чи захищати їх права, тобто винести рішення або ухвалу суду про права чи обов`язки цих третіх осіб.

Доводи апеляційної скарги обґрунтованості цих висновків суду не спростовують.

Посилання скаржника на неврахування господарським судом при вирішенні висновків Центрального апеляційного господарського суду у даній справі за наслідком оскарження ухвал про відмову у відкритті провадження у справі та повернення позовної заяви позивачу та порушення ст. 64 Конституції України є безпідставним, адже суд апеляційної інстанції не робив висновків щодо наявності/відсутності підстав для задоволення позову, а суд першої інстанції розглянув спір по суті та ухвалив відповідне рішення, а не відмовляв у прийнятті позовної заяви.

Щодо ефективності обраного способу захисту, то підставою для відмови у позові стало пред`явлення вимог до неналежного відповідача, необхідність дотримання балансу інтересів учасників Товариства, а також неможливість суду втручатися у виключну компетенцію загальних зборів за відсутності виняткових підстав, наявність яких позивачем не доведена, адже ним не використано всі доступні способи реалізації своїх прав та їх позасудового захисту.

Щодо посилання апелянта на висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 16.07.2025 у справі № 910/2389/23, то такий був врахований судом, який надав правильну правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначив, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Враховуючи у даному випадку сукупність встановлених обставин, підтверджених відповідними доказами, з огляду на положення ст.ст. 74-80, 86 ГПК України, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і обставини, надав їм належну правову оцінку.

Порушень або неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, не виявлено.

З огляду на все вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що аргументи скаржника, наведені ним в апеляційній скарзі, свого підтвердження не знайшли, не спростовують мотивів та висновків суду, викладених в оскаржуваному рішенні, у зв`язку з чим, відхиляються як необґрунтовані, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2025.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на її заявника.

Керуючись статтями 129, 236, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2025 у справі № 904/2253/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2025 у справі №904/2253/24 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 31.03.2026

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя О.Г. Іванов

Суддя А.Є. Чередко