ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2026 р. м. Київ Справа № 911/235/26

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання за наявними матеріалами справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН», м. Миколаїв

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДТЕЛ-СВ», м. Бровари, Київська область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз», м. Лубни, Полтавська область

про відшкодування збитків, завданих пошкодженням газопроводу

без виклику представників учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» б/н від 27.01.2026 (вх. №8768 від 28.01.2026) (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДТЕЛ-СВ» (далі відповідач) про відшкодування збитків у розмірі 221657,69 грн., завданих пошкодженням газопроводу, а також, 442,32 грн. інфляційних втрат, 929,14 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 09.02.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/235/26 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи).

До суду через «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 25.02.2026 року (вх. №3306/26 від 26.02.2026), в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову.

До суду через «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив б/н від 26.02.2026 (вх. №3345/26 від 26.02.2026).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 27.09.2025 року близько 13 год. 25 хв. працівниками Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДТЕЛ-СВ» при виконанні робіт з прокладання волоконно-оптичного кабелю зв`язку було механічно перервано підвідний газопровід високого тиску комплексу по прийманню, зберіганню та відвантаженню зернових та олійних культур Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» філії «Мар`янівська» за адресою: вул. Степова, 1а, с. Мар`янівка, Гребінківського району, Полтавської області. Факт пошкодження газопроводу підтверджується Актом на аварію від 27.09.2025 року та Актом про порушення №30003 від 27.09.2025, в яких зафіксовано механічне переривання трубопроводу ПЕ діаметром 180 мм. Бригадою АДС після прибуття на місце події була розрита відповідна ділянка газопроводу для проведення ремонтних робіт, а газопостачання перекрито біля АГРС «Майорщина» о 13 год. 37 хв. 27.09.2025 року.

В Акті на аварію від 27.09.2025 року відповідачем викладено зауваження та зазначено, що газопровід не виявлявся кабелешукачем, а також, на місці не було надано документів про «легальність» газопроводу та він не був відображений на топографічній зйомці.

Позивачем вказано, що відповідач в порушення пунктів 7-9 Глави 4 Розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем не звертався ані до оператора ГРМ - АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз», ані до позивача як балансоутримувача для погодження земляних робіт.

Крім того, відповідач в порушення п. 1.34. Глави 1 Розділу V Правил безпеки систем газопостачання, затверджені Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року №285, не здійснив шурфування вручну, що призвело до пошкодження газопроводу землерийною технікою.

Позивач зазначає, що внаслідок аварії з 27.09.2025 року по 03.10.2025 року було повністю припинено газопостачання філії «Мар`янівська» ТОВ СП «НІБУЛОН», що унеможливило сушіння зерна та призвело до повної зупинки господарської діяльності підприємства. Позивачем проведено розрахунок заподіяних збитків, до складу яких входять прямі матеріальні втрати позивача: вартість використаних матеріалів (труби, арматури тощо) та обладнання для ремонту газопроводу, оплата праці аварійних бригад і спеціалістів, витрати на транспорт та спеціальну техніку, витрати на повторний пуск газу споживачам, а також, вартість втраченого природного газу внаслідок витоку.

Розмір збитків складається з вартості ремонту пошкодженого газопроводу (матеріали і робота) 24532,40 грн., заміщення повітря природнім газом трубопроводу високого тиску комплексу по прийманню, зберіганню та відвантаженню зернових та олійних культур ТОВ СП «НІБУЛОН» філії «Мар`янівська» 16522,81 грн., втрат природного газу при аварії 180602,48 грн. Загальний розмір реальних збитків за розрахунком позивача складає 221657,69 грн.

Позивачем па адресу відповідача направлено претензію з розрахунком завданих реальних збитків (отримана відповідачем 17.11.2025, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення), які позивач просив відповідача добровільно відшкодувати у визначений строк.

Однак, відповідачем вимоги претензії залишено без виконання, збитки позивачу не відшкодовано, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Заперечуючи проти позову відповідач у відзиві зазначив, що відповідачем перед проведенням робіт було досліджено відомості Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, наявність будь якої комунікації та газопроводу виявлено не було. Відповідно до відповіді на адвокатський запит від 20.022026 року до Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області встановлено, що у відділі містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства виконавчого комітету Гребінківської міської ради відсутня виконавча документація газопроводу відводу «Шрамківка-Вікторія» та відповідна містобудівна документація радою не розроблялась. Зазначене, на думку відповідача, свідчить про те, що підвідний газопровід високого тиску комплексу по прийманню, зберіганню та відвантаженню зернових та олійних культур ТОВ СП «НІБУЛОН» філії «Мар`янівська», про пошкодження якого стверджує позивач, побудовано самочинно без проєктних і дозвільних документів, а також, не введено в експлуатацію як закінчений об`єкт будівництва, тому, використовується незаконно. При прокладці комунікацій відповідач не міг виявити інформацію про наявність підвідного газопроводу з незареєстрованою у визначеному законом порядку інженерно-технічною мережею позивача, тому, пошкодження поліетиленової труби газопроводу відбулось з вини ТОВ СП «НІБУЛОН». Відповідач вказує, що позивач не зареєстрував підвідний газопровід високого тиску у містобудівному кадастрі, чим позбавив можливості відповідача, використавши загальнодоступне офіційне джерело інформації у вигляді ЄДЕССБ, врахувати наявність всіх об`єктів на запланованій для роботи ділянці.

Відповідно до пп. 7, 8 глави 4 розділу ІІІ Кодексу ГРМ передбачено, що проведення ремонтних будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ здійснюється відповідно до законодавства за письмовим погодженням Оператора ГРМ.

Письмове погодження, що надається Оператором ГРМ на право проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт поблизу ГРМ, має містити вимоги та умови, обов`язкові для виконавців при виконанні ремонтних, будівельних та земляних робіт. До погодження додається схема газопроводу та інженерних комунікацій, споруд (ГРП, ШРП, ВОГ, засобів електрозахисту тощо). Видача погодження Оператора ГРМ, його переоформлення, видача дубліката та його анулювання здійснюються на безоплатній основі. Оператор ГРМ протягом 10 робочих днів з дня реєстрації письмового звернення юридичної чи фізичної особи або фізичної особи-підприємця щодо погодження проведення ремонтних, будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ має надати письмове погодження або письмову обґрунтовану відмову. Письмове погодження надається на безоплатній основі. Погодження має містити вимоги та умови, обов`язкові для виконавців при виконанні ремонтних, будівельних та/або земляних робіт, а також схему газопроводу та інженерних комунікацій, споруд (ГРП, ШРП, ВОГ, засобів електрозахисту тощо).

Юридичні та фізичні особи, а також, фізичні особи-підприємці для отримання погодження оператора ГРМ на проведення ремонтних, будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ повинні подати оператору ГРМ для узгодження проект плану їх проведення, розроблений з урахуванням вимог будівельних, а за необхідності - інших норм і правил, що регламентують ці роботи, а також заяву (лист) на отримання погодження (пункт 9 глави 4 розділу ІІІ Кодекс ГРМ).

Юридичні та фізичні особи, а також фізичні особи-підприємці, які отримали письмове погодження оператора ГРМ, зобов`язані керуватися порядком проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт і дотримуватись умов їх виконання з урахуванням вимог письмового погодження оператора ГРМ (погодження (пункт 10 глави 4 розділу ІІІ Кодексу ГРМ).

Письмове погодження оператора ГРМ на проведення ремонтних, будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ оформляється у двох примірниках, один з яких зберігається в оператора ГРМ протягом строку, визначеного законодавством погодження (пункт 11 глави 4 розділу ІІІ Кодексу ГРМ).

До початку ремонтних, будівельних та земляних робіт в охоронній зоні наказом організації, що проводить роботи, з числа фахівців призначається особа, відповідальна за проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт (керівник робіт) погодження (пункт 15 глави 4 розділу ІІІ Кодексу ГРМ).

Юридичні та фізичні особи, а також, фізичні особи-підприємці, що проводять ремонтні, будівельні та земляні роботи в охоронних зонах, зобов`язані не пізніше ніж за добу до початку робіт повідомити представника оператора ГРМ щодо проведення робіт погодження (пункт 16 глави 4 розділу ІІІ Кодексу ГРМ).

Фізична особа або персонал юридичної особи чи фізичної особи-підприємця, залучені для проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт в охоронних зонах, повинні бути ознайомлені (проінструктовані) представником оператора ГРМ з інформацією про місцезнаходження газопроводу і споруд на ньому, їх позначення на місцевості, можливі аварійні ситуації і дії при їх виникненні (пункт 17 глави 4 розділу ІІІ Кодексу ГРМ).

Пунктом 1.34 Глави 1 Розділу V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285, встановлено, що перед початком робіт ударних механізмів і землерийної техніки поблизу підземного газопроводу працівники, що виконують земляні роботи, зобов`язані виявити фактичне місце розташування газопроводу шляхом шурфування вручну в присутності представника газорозподільного підприємства.

Як зазначено позивачем, підвідний газопровід виготовлений із поліетилену (ПЕ), отже, такий кабель не виявляється кабелешукачем через відсутність металевих елементів.

Враховуючи зазначене, незалежно від результатів кабелешукача, положення Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 №285 встановлюють обовязок шуфрування вручну, що відповідачем проігноровано та безпосередньо призвело до механічного пошкодження газопроводу землерийною технікою.

Однак, як зазначено позивачем, всупереч законодавчо встановленому порядку, представник відповідача 27.09.2025 року приступив до виконання земельних робіт без обов`язкового погодження з Оператором ГРМ, що призвело до пошкодження газопроводу та спричинення шкоди.

Так, у зв`язку з пошкодженням відповідачем газопроводу, позивач поніс матеріальні збитки на загальну суму 221657,69 грн., що включає в себе втрати, понесені у зв`язку з пошкодженням майна, а також витрати, яких особа зазнала або мусить зазнати для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Позивачем складено розрахунок збитків, заподіяних відповідачем внаслідок пошкодження газопроводу на суму 221657,69 грн.

Розмір збитків складається з: 1) вартості ремонту пошкодженого газопроводу (матеріали і робота) 24532,40 грн. (відповідно до договору підряду №15 від 01.10.2025, рахунків №1847 від 17.10.2025 та №1 від 09.10.2025, платіжних інструкцій №43007 від 04.11.2025 та №38656 від 13.10.2025; 2) заміщення повітря природнім газом трубопроводу високого тиску комплексу по прийманню, зберіганню та відвантаженню зернових та олійних культур ТОВ СП «НІБУЛОН» філії «Мар`янівська» період з 03.10.202. по 04.10.202. Комплекс КВР-1.01-G1640-0.16-0.7 зав.№0010306/00237; 03.10.2025 в обсязі 153,08 м. куб. природнього газу. 04.10.2025 в обсязі 93,34 м.куб. природнього газу. Лічильник турбінний TZ/FLUXI G1000 DN150 серійний № 04.10.2025 в обсязі 467 м.куб. природнього газу. Загальний об`єм згідно лічильників складає: 153,08 м.куб. + 93,34 м.куб. + 467 м. куб. = 713,42 м. куб. Вартість 1 м.куб. природнього газу складає 23,16 грн. Послуга з розподілу 1 м куб природнього газу згідно замовленої потужності 2,39 грн. 713,42 м куб*23,16 грн .= 16522,81 грн. Витрати на заміщення повітря природним газом складають 16522,81 грн.; 3) втрат природного газу при аварії 180602,48 грн. (рахунок №341 від 01.10.2025 та платіжна інструкція №37800 від 02.10.2025). Розрахунок виконано з використанням методики визначення втрат газу при аваріях на газопроводах, та підтверджено довідкою АТ «Лубнигаз».

За приписами ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частиною 1, п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

За загальним правилом, закріпленим у ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, для притягнення до цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді відшкодування заподіяних ним збитків є наявність складу правопорушення: протиправна поведінка особи, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою. При цьому чинне законодавство передбачає принцип вини контрагента або особи, яка завдала шкоду, як підставу для відшкодування заподіяних збитків (шкоди): за приписами ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на норми чинного законодавства, які регулюють відповідні правовідносини, слід розмежувати сам факт нанесення шкоди, як самостійну підставу для її відшкодування, та окремо обставини заподіяння шкоди для визначення ступеню вини.

Факт заподіяння відповідачем шкоди у вигляді пошкодження підвідного газопроводу під час виконання земельних робіт є підтвердженим, що згідно зі ст. 1166 ЦК України є підставою для відшкодування такої шкоди особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В будь-якому випадку, пошкодження підвідного газопроводу високого тиску відбулось в результаті дій відповідача, що супроводжувалось також порушенням вимог законодавства - Кодексу ГРМ та Правил безпеки систем газопостачання при проведенні робіт в охоронній зоні об`єктів ГРМ.

При цьому, відповідач заперечень щодо вчинення його працівником пошкодження газопроводу не надав.

Вина у формі необережності має місце за відсутності у особи наміру завдати шкоди. При необережності особа не передбачала можливість настання шкідливих наслідків свого діяння, хоча могла та повинна була їх передбачити або легковажно (безпідставно) сподівалася на їх відвернення.

Відповідач, як особа, яка здійснювала земляні роботи із залученням техніки, повинен був проявити розумну обачність та знати, що на земельних ділянках проходить газопровід та проводити роботи із застереженнями, прямо встановленими чинним законодавством.

Виходячи із встановлених судом обставин справи, вина відповідача кваліфікується судом як необережність. Відповідач не передбачав і не бажав тих наслідків, які фактично настали, хоча, виходячи із конкретних обставин, об`єктивно міг і був зобов`язаний їх передбачити.

Згідно ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В будь-якому випадку, має місце факт завдання шкоди майну позивача внаслідок його механічного пошкодження відповідачем через необережність останнього, тому, шкода підлягає відшкодуванню на підставі ст. 1166 ЦК України та п. 1 ст. 1187 ЦК України.

Як визначено ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Підприємницькі товариства, кооперативи відшкодовують шкоду, завдану їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства чи кооперативу.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 7 глави 4 розділу 11 Кодексу газорозподільної системи, об`єм витоку (витрати) природного газу при аварійних ситуаціях через пошкоджений газопровід третіми особами, що є юридичними особами чи фізичними особами підприємцями, визначається відповідно до пункту 6 цієї глави.

Пунктом 6 глави 4 розділу 11 Кодексу ГРМ встановлено, що якщо при порушеннях, визначених в пунктах 1-5 цієї глави, неможливо достовірно встановити номінальну потужність газового обладнання (відмова в доступі до об`єкта споживача, газовий відвід без наявного підключеного газового обладнання, несертифіковане обладнання, відсутність заводських паспортів, маркувань тощо), визначення об`єму природного газу здійснюється з урахуванням проміжку часу, за який необхідно визначити об`єм необлікованого природного газу, пропускної спроможності площі отвору, сопла, пальника або газопроводу за відповідною формулою.

Так, при виконанні робіт з прокладання волоконно-оптичного кабелю зв`язку відбулося механічне пошкодження підвідного газопроводу високого тиску (механічне переривання трубопроводу ПЕ діаметром 180 мм комплексу по прийманню, зберіганню та відвантаженню зернових та олійних культур Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» філії «Мар`янівська» за адресою: вул. Степова, 1а, с. Мар`янівка, Гребінківського району, Полтавської області, що підтверджується Актом на аварію від 27.09.2025 року та Актом про порушення №30003 від 27.09.2025, складеними та підписаними майстром аварійно-диспетчерської служби АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» та представником відповідача. Бригадою АДС після прибуття на місце події була розрита відповідна ділянка газопроводу для проведення ремонтних робіт, а газопостачання перекрито біля АГРС «Майорщина» о 13 год. 37 хв. 27.09.2025 року.

Позивачем проведено розрахунок відшкодування збитків (втрат газу) внаслідок пошкодження підземного газопроводу з врахуванням супутніх виробничо-технологічних витрат газу. Позивачем надано документально підтверджений та обґрунтований розрахунок вартості послуг по усуненню аварії, вартості виробничо-технологічних втрат та втрат природного газу.

З огляду на зазначене, наявний такий елемент складу цивільного правопорушення, як наявність шкоди в розмірі 221657,81 грн., яка відповідає фактичним обставинам справи і не спростована відповідачем належними доказами.

Суд погоджується з правильністю розрахунку розміру шкоди, заподіяної позивачу, яка не спростована відповідачем його контррозрахунками.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак позовні вимоги про стягнення збитків у сумі 221657,81 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, оскільки, відповідачем не виконано вимоги позивача у надісланій претензії та не відшкодовано добровільно суму збитків, позивачем згідно ст. 625 ЦК України нараховано відповідачу 929,14 грн. 3% річних та 443,32 грн. інфляційних втрат за період з 08.12.2025 по 27.01.2026, які позивач просить суд стягнути на його користь.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у сумі 929,14 грн. та інфляційних втрат у сумі 443,32 грн., судом встановлено, що такий розрахунок є арифметично вірним, обґрунтованим, а тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві, суд зазначає наступне.

ЄДЕССБ це загальнонаціональна інформаційна система у складі містобудівного кадастру створена для впорядкування процесу будівництва в Україні, що через максимальну публічність інформації робить його прозорим та вільним від корупції.

Система забезпечує створення, перегляд, відправлення, прийняття, збирання, внесення, накопичення, обробку, використання, розгляд, зберігання, захист, облік та надання інформації у сфері будівництва, а також електронну взаємодію між фізичними та юридичними особами, державними органами, органами місцевого самоврядування, центрами надання адміністративних послуг з метою отримання визначених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» послуг у сфері будівництва.

Водночас, чинне законодавство не встановлює обов`язку власника або балансоутримувача існуючої інженерної мережі вносити окремі відомості про неї до ЄДЕССБ як умову її правомірної експлуатації чи збереження права власності.

На спростування вказаних тверджень відповідача, позивачем у позові та у відповіді на відзив зазначено, що законність існуючої інженерної мережі підтверджується Актом розмежування балансової належності газових мереж, відповідно до якого, ділянка газопроводу від місця врізки поблизу АГРС «Майорщина» до філії «Мар`янівська» перебуває на балансі ТОВ СП «НІБУЛОН» та Договором № 2-ГП від 21.02.2025 року, укладеним між ТОВ СП «НІБУЛОН» та АТ «Оператор газорозподільної системи «ЛУБНИГАЗ», що підтверджує технічне обслуговування газопроводу (Г-3, O 180, 159, 25 мм, загальною протяжністю 14 554 п.м.) копії яких додано до матеріалів справи.

Правилами безпеки систем газопостачання, що затверджені наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №285 від 15.05.2025 року визначено: « 1.34. Перед початком робіт ударних механізмів і землерийної техніки поблизу підземного газопроводу працівники, що виконують земляні роботи, зобов`язані виявити фактичне місце розташування газопроводу шляхом шурфування вручну в присутності представника газорозподільного підприємства. Ударні механізми для розпушування ґрунту можливо застосовувати на відстані не ближче ніж 3 м від підземного газопроводу, а механізми, що здатні значно відхилятися від вертикальної осі (куля, клин-баба тощо), - на відстані не ближче ніж 5 м…».

Пунктом 7, 8 глави 4 розділу ІІІ Кодексу ГРС передбачено, що проведення ремонтних будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ здійснюється відповідно до законодавства за письмовим погодженням Оператора ГРМ. Письмове погодження, що надається Оператором ГРМ на право проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт поблизу ГРМ, має містити вимоги та умови, обов`язкові для виконавців при виконанні ремонтних, будівельних та земляних робіт. До погодження додається схема газопроводу та інженерних комунікацій, споруд (ГРП, ШРП, ВОГ, засобів електрозахисту тощо).

Письмове погодження надається на безоплатній основі. Погодження має містити вимоги та умови, обов`язкові для виконавців при виконанні ремонтних, будівельних та/або земляних робіт, а також схему газопроводу та інженерних комунікацій, споруд (ГРП, ШРП, ВОГ, засобів електрозахисту тощо).

Юридичні та фізичні особи, а також фізичні особи-підприємці, що проводять ремонтні, будівельні та земляні роботи в охоронних зонах, зобов`язані не пізніше ніж за добу до початку робіт повідомити представника оператора ГРМ щодо проведення робіт погодження (пункт 16 глави 4 розділу ІІІ Кодекс ГРМ). Фізична особа або персонал юридичної особи чи фізичної особи- підприємця, залучені для проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт в охоронних зонах, повинні бути ознайомлені (проінструктовані) представником оператора ГРМ з інформацією про місцезнаходження газопроводу і споруд на ньому, їх позначення на місцевості, можливі аварійні ситуації і дії при їх виникненні погодження (пункт 17 глави 4 розділу ІІІ Кодекс ГРМ).

Отже, для виконання земляних робіт на земельній ділянці, що входить до охоронних зон, відповідач зобов`язаний був попередньо звернутися до позивача, як оператора ГРМ, для отримання відповідного письмового погодження та керуватись порядком проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт та умов їх виконання з урахуванням вимог зазначеного письмового погодження оператора ГРМ.

Відповідач перед виконанням робіт не перевірив земельну ділянку на наявність охоронних зон об`єктів ГРМ для дотримання встановлених обмежень та отримання письмового погодження оператора ГРМ, що мало містити вимоги та умови, обов`язкові при виконанні відповідних робіт.

Окрім обов`язку відповідача отримати письмове погодження оператора ГРМ на виконання робіт в охоронній зоні газопроводу, працівник відповідача перед початком виконання робіт повинен був отримати інструктаж представника оператора ГРМ з інформацією про місцезнаходження газопроводу, можливих аварійних ситуацій і дій при їх виникненні.

Разом з тим, зазначені вимоги відповідачем не дотримані, так як його працівник 27.09.2025 приступив до виконання земельних робіт без отримання відповідного погодження оператора ГРМ, яке містило б обов`язкові для виконавців вимоги та умови щодо проведення таких робіт для запобігання пошкодженню газопроводу, що в свою чергу призвело до заподіяння шкоди.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, а тому, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивач просив суд зазначити в рішенні про нарахування 3% річних до моменту виконання рішення, з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Згідно ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення, з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Правовий аналіз наведених вище норм чинного законодавства свідчить про те, що законодаство передбачає право, а не обов`язок суду зазначити про нарахування відсотків або пені у рішенні про стягнення боргу, і таке право надано суду для нарахування відсотків, або для нарахування пені, тобто за вибором позивача один з видів відповідальності.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що зазначення про нарахування відсотків або пені є правом суду, а не обов`язком, враховуючи відсутність доказів ухилення відповідача від виконання рішення, суд не вбачає підстав для застосування п. 10 ст. 238 ГПК України.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивачем заявлено майнову позовну вимогу про стягнення 223030,15 грн.

Отже, позивач з врахуванням коефіцієнта 0,8 мав сплатити судовий збір у розмірі 2676,36 грн. Разом з тим, згідно платіжної інструкції №3077 від 27.01.2026, судовий збір сплачено у розмірі 2662,40 грн.

Таким чином, позивачем не доплачено судовий збір в розмірі 13,96 грн. Ця недоплачена сума підлягає до стягнення з позивача в дохід Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 163 ГПК України та за усталеною судовою практикою суд, встановивши недоплату судового збору за подання позовної заяви, має право за результатом вирішення спору стягнути недоплачену суму судового збору в дохід Державного бюджету України (постанова КГС ВС від 20.02.2020 у справі №914/185/18).

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» в дохід Державного бюджету України недоплачену суму судового збору в розмірі 13,96 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2662,40 грн., відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДТЕЛ-СВ» про стягнення збитків задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДТЕЛ-СВ» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Київська, буд. 249А, кв. 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» (54020, м. Миколаїв, Каботажний узвіз, 1, ) 221657 (двісті двадцять одну тисячу шістсот п`ятдесят сім) грн. 69 коп. майнової шкоди, 929 (дев`ятсот двадцять дев`ять) грн. 14 коп. інфляційних втрат, 443 (чотириста сорок три) грн. 32 коп. 3% річних та 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» (54020, м. Миколаїв, Каботажний узвіз, 1, ) в дохід Державного бюджету України (ГУК у Київ. обл./м.Київ/22030101, код отримувача 37955989, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Рахунок отримувача UA3010001, Код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у розмірі 13 (тринадцять) грн. 96 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць