ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2026 р. Справа№ 910/5096/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Майданевича А.Г.

без виклику сторін

за клопотанням Приватного акціонерного товариства «Київспецмонтаж»

про розподіл судових витрат

за апеляційною скаргою Садівничого товариства «Сонячний» Дарницького району м. Києва

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2025, повний текст рішення складено 25.09.2025

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2025

у справі № 910/5096/25 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Київспецмонтаж»

до Садівничого товариства «Сонячний» Дарницького району м. Києва

про зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 апеляційну скаргу Садівничого товариства «Сонячний» Дарницького району м. Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2025 у справі № 910/5096/25 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2025 у справі № 910/5096/25 залишено без змін. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2025 у справі № 910/5096/25 залишено без змін. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладено на скаржника.

12.02.2026 від Приватного акціонерного товариства «Київспецмонтаж» надійшло клопотання із проханням здійснити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом апеляційної скарги, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу та покласти судові витрати Приватного акціонерного товариства «Київспецмонтаж» на у розмірі 43 500,00 грн на Садівниче товариство «Сонячний» Дарницького району м. Києва.

Відповідно до протоколу передачі судової справи між суддями від 12.02.2026 клопотання передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Гаврилюк О.М.., суддів: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2026 призначено до розгляду клопотання Приватного акціонерного товариства «Київспецмонтаж» про розподіл судових витрат у справі № 910/5096/25 без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши клопотання Приватного акціонерного товариства «Київспецмонтаж» про розподіл судових витрат у справі № 910/5096/25, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про її часткове задоволення, враховуючи викладене та наступне.

Заява обґрунтована тим, що у відзиві позивачем зазначено, що останній очікує понести судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 43 500,00 грн.

З огляду на це, на виконання вимог ч. 4 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України представник Приватного акціонерного товариства «Київспецмонтаж» надає суду наступні докази:

- копію Договору № 17-11 про надання правової допомоги від 17.11.2025;

- копію Акту виконаних робіт від 05.02.2026;

- детальний опис робіт, виконаних адвокатом та розрахунок розміру витрат у справі № 910/5096/25.

20.02.2026 від відповідача надійшло заперечення на клопотання про розподіл судових витрат із проханням відмовити у задоволенні клопотання ПАТ «Київспецмонтаж» про розподіл судових витрат та стягнення з СТ «Сонячний» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 43 500,00 грн у повному обсязі, при цьому відповідач зазначив, що у разі якщо суд дійде висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до розумного, співмірного та економічно обґрунтованого розміру з урахуванням фактичного обсягу наданих послуг (підготовка одного відзиву та участь в одному судовому засіданні).

Також, відповідач зазначає, що заявлений ПАТ «Київспецмонтаж» розмір витрат у сумі 43 500,00 грн є завищеним та не відповідає критеріям співмірності, визначеним процесуальним законом. Представником ПАТ «Київспецмонтаж» було підготовлено один процесуальний документ та здійснено участь лише в одному судовому засіданні, сума 43 500,00 грн є непропорційною, економічно необґрунтованою та такою, що не відповідає принципам розумності й співмірності.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

17.11.2025 між Приватного акціонерного товариства «Київспецмонтаж» та адвокатом Сидоровим А.І. укладено договір № 17/11 про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 3.1. договору, сторони дійшли взаємної згоди, що плата за виконання цього договору виплачується повіреному в сум, порядку та в строки, передбаченні цим договором.

В п.п. 3.3. договору зазначено, що сума плати за виконання цього договору формується виходячи із фіксованої суми за складання відзиву на апеляційну скаргу та участі повіреного у першому засіданні у справі у розмірі 43 500 грн та погодинної оплати подальшої виконаної роботи ( наданих послуг) повіреним у зв`язка у із розглядом справи із розрахунку 4 200 гривень за 1годину роботи.

Так, у акті виконаних робіт від 05.02.2026 за договором №17/11 від 17.11.2025 про надання правової допомоги зазначено перелік виконаної роботи (надані послуги, а саме):

- складання відзиву на апеляційну скаргу та участі повіреного у першому судовому засіданні по справі - 03 лютого 2026 року - фіксований розмір оплати у сумі 43 500 грн.

За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Водночас у пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи". За таких обставин, колегія суддів у справі № 922/2869/19 вказала, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчать про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Колегія суддів, враховує те, що з метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Також колегія суддів апеляційної інстанції, дослідивши надані позивачем документи, додані до заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, дійшла висновку про те, що сума витрат на правничу допомогу у розмірі 43 500,00 грн за складення відзиву на апеляційну скаргу (фактично 5 сторінок) та участь у одному судовому засіданні 03.02.2026, є неспівмірною зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою, обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи те, що правова позиція адвоката у даній справі не змінювалась, доводи скаржника не потребували додаткового вивчення юридичної природи співмірних правовідносин, водночас доводи позивача є тотожними твердженнями, викладеними у суді першої інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду представником документів, час, витрачений нею на виконання відповідних робіт, доцільність та необхідність виконання даних робіт (надання послуг), колегія суддів дійшла до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат у розмірі 8 000,00 грн за складання відзиву на апеляційну скаргу та участі повіреного у першому засіданні у справі 03.02.2026.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає підтвердженим обсяг витрат на надану професійну правничу допомогу та оцінивши обґрунтованість клопотання Приватного акціонерного товариства «Київспецмонтаж» про ухвалення додаткового рішення, враховуючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена позивачем сума підлягає зменшенню, у зв`язку із чим, сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача становить суму у розмірі 8 000,00 грн, а в частині витрат на правничу допомогу у розмірі 35 500,00 грн належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 123-129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Приватного акціонерного товариства «Київспецмонтаж» про розподіл судових витрат у справі № 910/5096/25 задовольнити частково.

2. Стягнути з Садівничого товариства «Сонячний» Дарницького району м. Києва (адреса: 02132, місто Київ, урочище «Осокорки» вул. Садова, 53-61, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Київспецмонтаж» (адреса: 01010, місто Київ, вул. Левандовська, 3-Б, ) витрати на професійну правову допомогу у сумі 8 000 (вісім тисяч) грн.

У задоволенні іншої частини відмовити.

3. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання даної додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду.

4.Матеріали справи № 910/5096/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

А.Г. Майданевич