ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"10" квітня 2026 р. Справа № 918/693/25

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Бучинська Г.Б.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОКОМ ОІЛ" на рішення Господарського суду Рівненської області від 12 березня 2026 року у справі №918/693/25 (повний текст складено 16 березня 2026 року, суддя Селівон А.О.)

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОКОМ ОІЛ"

про стягнення коштів.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 12 березня 2026 року у справі №918/693/25 задоволено частково позов Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОКОМ ОІЛ" про стягнення коштів.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОКОМ ОІЛ" (34240, Рівненська обл., Рокитнівський р-н., смт. Томашгород, вул. Соборна, 22, кім. 2, ) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85, ) 129 343,04 грн. (сто двадцять дев`ять тисяч триста сорок три гривні 04 копійки) заборгованості за спожиту електричну енергію, 60 797,71 грн. (шістдесят тисяч сімсот дев`яносто сім гривень 71 копійка) 15% річних, 110 422,09 грн. (сто десять тисяч чотириста двадцять дві гривні 09 копійок) інфляційних втрат та 5 420,41 грн. (п`ять тисяч чотириста двадцять гривень 41 копійка) витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "НАФТОКОМ ОІЛ" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, перевіривши відповідність їх вимогам Господарського процесуального кодексу України, суд встановив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Загальні вимоги, яким має відповідати апеляційна скарга встановлені статтею 258 ГПК України, відповідно до пункту 2 частини 3 якої, зокрема, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з частиною 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розмір судового збору, що підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги до господарського суду визначено Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а з позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за розгляд апеляційних скарг на рішення суду передбачена сплата судового збору у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За положеннями частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відтак, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 12 березня 2026 року у справі №918/693/25 необхідно сплатити 6504,50 грн. судового збору (5420,41 грн. * 150% * 0,8).

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОКОМ ОІЛ" на рішення Господарського суду Рівненської області від 12 березня 2026 року у справі №918/693/25 оформлена з порушенням вимог, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 258 ГПК України.

Також, 18 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України №3200-ІХ від 29 червня 2023 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами". Вказаним законом внесені відповідні зміни до Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до частин 1 та 5 статті 6 ГПК України у редакції від 18 жовтня 2023 року у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Згідно з частиною 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Частиною 8 вказаної статті також передбачено, що реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Отже, суд зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "НАФТОКОМ ОІЛ" відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України, починаючи з 18 жовтня 2023 року, зобов`язане зареєструвати електронний кабінет в обов`язковому порядку, що, однак, не позбавляє його права подавати процесуальні документи в паперовій формі.

Про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС у юридичної особи з кодом вбачається також із відповіді №33337698 сформованої засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд".

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України, що відповідно до вимог статті 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Відповідно до частини 2 статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього кодексу.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОКОМ ОІЛ" на рішення Господарського суду Рівненської області від 12 березня 2026 року у справі №918/693/25 підлягає залишенню без руху, з наданням 10-денного строку з дня вручення скаржнику даної ухвали для усунення вказаних недоліків. Суд визначає скаржнику спосіб усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду доказів на підтвердження доказів сплати судового збору та доказів реєстрації електронного кабінету.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОКОМ ОІЛ" на рішення Господарського суду Рівненської області від 12 березня 2026 року у справі №918/693/25 - залишити без руху.

Запропонувати скаржнику усунути протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, шляхом подання заяви про усунення недоліків апеляційної скарги до якої долучити докази сплати судового збору у розмірі 6504,50 грн., та докази реєстрації електронного кабінету.

Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя Бучинська Г.Б.