ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2026 р. Справа № 918/1089/25

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом фізичної особи-підприємця Назарука Вадима Петровича

до фізичної особи-підприємця Пасічника Ігоря Мирославовича,

Приватного підприємства "СтарДевелопмент",

Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант Ко"

про стягнення збитків у розмірі 1 882 370 грн 52 коп.,

у судовому засіданні приймали участь:

від позивача - Лавренчук Т.В., ордер серія ВК № 1199660 від 21.11.2025 р.;

від відповідача-1 - не з`явився;

від відповідача-2 - Власик В.Я., ордер серія ВК № 1210737 від 09.02.2026 р.;

від відповідача-3 - Власик В.Я., ордер серія ВК № 1203531 від 18.12.2025 р.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

У судовому засіданні 19 березня 2026 року, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, проголошено скорочене рішення (вступну та резолютивну частини).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2025 року фізична особа-підприємець Назарук Вадим Петрович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Пасічника Ігоря Мирославовича (далі - відповідач-1), Приватного підприємства "СтарДевелопмент" (далі - відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант Ко" (далі - відповідач-3) про стягнення збитків у розмірі 1 882 370 грн 52 коп.

Також позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу. В позовній заяві позивачем наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, та який складається з: витрат на сплату судового збору в розмірі відповідно до платіжного документу, що додається; витрат на професійну правничу допомогу, що надається позивачу за договором з Адвокатським бюро "Миколи Бляшина" в орієнтовному розмірі 80 000,00 грн.; витрат на оплату вартості судового експерта за надання висновку в сумі 45 000,00 грн.; витрат на оплату вартості аналітичне дослідження ринку в сумі 6 000,00 грн.

До позовної заяви фізичною особою-підприємцем Назаруком Вадимом Петровичем долучено платіжну інструкцію від 25 листопада 2025 року № 41 про сплату судового збору в сумі 22 588 грн 45 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30.06.2023 року Рівненським міським судом Рівненської області у справі № 569/10331/21 було прийнято рішення, яким в порядку поділу спільного майна подружжя виділено Назаруку Вадиму Петровичу 1/2 частину закладу громадського харчування "Колиба" (літ. "А-1" та літ. "Б-1") будинок номер 16-б по вул. Данила Галицького у м. Рівне, Рівненської області, загальною площею 723,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,16 га за адресою: 16-б по вул. Данила Галицького у м. Рівне, Рівненської області, кадастровий № :01:038:0078, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Вказане рішення суду було залишено без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 19.12.2023 року та постановою Верховного Суду від 26.06.2024 року, у зв`язку із чим з 19.12.2023 року рішення суду у справі № 569/10331/21 набрало законної сили і на його підставі за позивачем було зареєстровано право власності.

Право власності на вказані об`єкти підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав індексний № 360910774 від 04.01.2024 року та відомостями Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.

Реєстрація права власності на 1/2 частки вищевказаної нерухомості була здійснена за позивачем 29.12.2023 року, а отже, з вказаної дати позивач користується всім обсягом прав власника, гарантованих ст. 41 Конституції України, згідно якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а також основоположним принципом законодавства - право приватної власності є непорушним.

Статтею 320 ЦК України встановлено, що власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Позивач з 06.08.2015 року здійснює підприємницьку діяльність у статусі фізичної особи-підприємця, одним із видів економічної діяльності якого є діяльність за КВЕД 68.20 - Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, що підтверджується витягом з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З огляду на вказане, будучи власником спільної часткової власності наведених вище об`єктів нерухомого майна позивач мав намір та бажання використовувати таку власність у своїй підприємницькій діяльності шляхом здачі її в оренду як закладу громадського харчування з метою отримання доходу від такої діяльності.

Оскільки у власності позивача є не цілий об`єкт, а 1/2 частки, то у правовідносинах, пов`язаних з використанням права власності на вказані об`єкти, мають застосовуватися норми ст. 358 ЦК України, відповідно до якої право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

З аналізу зазначеної норми матеріального права слідує, що ні позивач, ні другий власник 1/2 частки, якою є Назарук Жанна Мирославівна, не мають права одноосібно без згоди другого співвласника розпоряджатися цілим об`єктом нерухомості, в тому числі шляхом передачі у користування третім особам.

Позивач ніколи не надавав жодної згоди другому співвласнику на розпорядження його власністю.

Але після завершення розгляду судової справи № 569/10331/21 позивачу стало відомо про те, що вказані об`єкти нерухомого майна використовуються іншими суб`єктами господарювання у їх підприємницькій діяльності як заклад громадського харчування, одержуючи від такої діяльності прибутки, при цьому ні співвласник, ні особи, які фактично використовують зазначені вище об`єкти нерухомого майна у своїй підприємницькій діяльності не тільки не отримували згоди ФОП Назарука Вадима Петровича на таке використання його власності, але і не сплачують йому плати за використання його приватної власності.

З огляду на вказане, позивачем неодноразово було направлено на адресу Назарук Жанни Мирославівни (як особі, якій належить 1/2 частки нерухомості), ТОВ "Адамант Ко" та ПП "СтарДевелопмент" (як суб`єктам господарювання, які використовували вказану нерухомість у своїй діяльності) письмові вимоги щодо відшкодування понесених ним збитків у зв`язку із використанням вищевказаного нерухомого майна з комерційною метою, а також укладення з ним договору оренди, але всі його вимоги були залишені без будь-якої реакції.

В подальшому позивачу стало відомо про те, що у вказаній нерухомості, окрім зазначених вище суб`єктів, здійснює підприємницьку діяльність також і ФОП Пасічник Ігор Мирославович (РНОКПП НОМЕР_1 ). На адресу цього підприємця позивачем також було скеровано письмові вимоги щодо припинення протиправного використання власності від 25.04.2025 р. та від 02.09.2025 р., але ці вимоги також були залишені без розгляду і задоволення.

Таким чином, станом на даний час наявні відомості про використання належного позивачу нерухомого майна у 2024 та 2025 роках наступними суб`єктами господарювання: ТОВ "Адамант Ко" (); ПП "СтарДевелопмент" (); ФОП Пасічник Ігор Мирославович (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зазначене свідчить про те, що вказані суб`єкти господарювання володіючи достовірною інформацією про те, що право власності на 1/2 частки у вказаному вище нерухомому майні належить саме позивачу, усвідомлюють, що вони використовують таке майно у своїй підприємницькій діяльності неправомірно - без дозволу власника та без сплати йому оплати за користування його майном, але свідомо продовжують це здійснювати.

В прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про витребування доказів, відповідно до якого просив витребувати у:

І. Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, 12, ) наступні докази:

- письмову інформацію про те, чи подавали ФОП Пасічник Ігор Мирославович (РНОКПП НОМЕР_1 ), Приватне підприємство "Стардевелопмент" (), ТОВ "Адамант Ко" () або будь-які інші суб`єкти господарювання форму № 20-ОПП, в якій би було вказано відомості про заклад громадського харчування "КОЛИБА" за адресою м. Рівне, вул. Данила Галицького, 16-б;

- письмову інформацію про те, чи подавалася ФОП Пасічником Ігорем Мирославовичем (РНОКПП НОМЕР_1 ), Приватним підприємством "СтарДевелопмент" (), ТОВ "Адамант Ко" () або будь-якими іншими суб`єктами господарювання заяву про реєстрацію реєстратора розрахункових операцій (форма № 1-РРО), в якій вказано заклад громадського харчування "КОЛИБА" за адресою м. Рівне, вул. Данила Галицького, 16-б, як господарську одиницю у якій використовуватиметься РРО;

- письмову інформацію про те, чи здійснювалися розрахункові операції ФОП Пасічником Ігорем Мирославовичем (РНОКПП НОМЕР_1 ) в період з 01.01.2024р. по даний час за адресою закладу громадського харчування "КОЛИБА" (м. Рівне, вул. Данила Галицького, 16-б), якщо так, то надати інформацію про дати таких операцій;

- письмову інформацію про те, чи здійснювалися розрахункові операції Приватним підприємством "СтарДевелопмент" () в період з 01.01.2024 р. по даний час за адресою закладу громадського харчування "КОЛИБА" (м. Рівне, вул. Данила Галицького, 16-б), якщо так, то надати інформацію про дати таких операцій;

- письмову інформацію про те, чи здійснювалися розрахункові операції ТОВ "Адамант Ко" () в період з 01.01.2024 р. по даний час за адресою закладу громадського харчування "КОЛИБА" (м. Рівне, вул. Данила Галицького, 16-б), якщо так, то надати інформацію про дати таких операцій;

- письмову інформацію про те, чи видавалася в період 2024-2025 років податковим органом та/або чи є чинною у вказаний період видана раніше ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з місцем здійснення торгівельної діяльності - м. Рівне, вул. Данила Галицького, 16-б та копію такої ліцензії.

ІІ. ПП "Телерадіокомпанія СФЕРА-ТВ" (33027, м. Рівне, вул. Київська, 47, офіс 505 В, ) наступні докази:

- письмову інформацію про те, хто саме є замовником послуг ПП "Телерадіокомпанія СФЕРА-ТВ" щодо рекламної компанії закладу громадського харчування "КОЛИБА" у місті Рівне у жовтні та листопаді 2025 року (з вказанням відомостей про найменування замовника, його ідентифікаційний номер);

- копію договору, який було укладено ПП "Телерадіокомпанія СФЕРА-ТВ" з замовником реклами закладу громадського харчування "КОЛИБА" у 2025 році, та усіх додатків до нього, а також первинних документів, які були складені на виконання такого договору (зокрема, акти приймання-передачі наданих послуг);

- копію документів, які підтверджують здійснення грошових розрахунків замовником реклами закладу громадського харчування "КОЛИБА" з Приватним підприємством "Телерадіокомпанія СФЕРА-ТВ";

- письмову інформацію про те, хто саме є власником та виробником рекламного ролику, який демонструється на відеобордах у місті Рівне у жовтні та листопаді 2025 року.

Ухвалою суду від 26 листопада 2025 року позовну заяву фізичної особи-підприємця Назарука Вадима Петровича прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження у змішаній (паперовій та електронній) формі та призначено підготовче засідання на 22 грудня 2025 року. Одночасно вказаною ухвалою клопотання фізичної особи-підприємця Назарука Вадима Петровича про витребування доказів задоволено та постановлено витребувати у Головного управління ДПС у Рівненській області та у ПП "Телерадіокомпанія СФЕРА-ТВ" відповідні докази. Зазначені докази постановлено надати суду до 16.12.2025 року.

15 грудня 2025 року від ПП "Телерадіокомпанія СФЕРА-ТВ" на адресу суду надійшло клопотання з додатками на виконання ухвали суду від 26 листопада 2025 року.

18 грудня 2025 року від Головного управління ДПС у Рівненській області на адресу суду надійшло клопотання з додатками на виконання ухвали суду від 26 листопада 2025 року.

22 грудня 2025 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант Ко" на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року підготовче засідання відкладено на 12 січня 2026 року.

22 грудня 2025 року від представника відповідача-3 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

7 січня 2026 року від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшли заперечення проти прийняття та врахування відзиву на позовну заяву поданого ТОВ "Адамант Ко".

Крім того 7 січня 2026 року від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про витребування додаткових доказів, в якому просив витребувати у Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, м Рівне, вул. Відінська, 12, ) письмові відомості про:

- дати та суми розрахункових операцій в період з 01.01.2024 і по теперішній час, здійснених ФОП Пасічником Ігорем Мирославовичем (РНОКПП НОМЕР_1 ) через програмний реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером , у закладі громадського харчування "КОЛИБА" (м. Рівне, вул. Данила Галицького, 16-б);

- дати та суми розрахункових операцій в період з 01.01.2024 і по теперішній час, здійснених ПП "Стардевелопмент" () через програмний реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером , у закладі громадського харчування "КОЛИБА" (м. Рівне, вул. Данила Галицького, 16-б).

Ухвалою суду від 12 січня 2026 року відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант Ко" на позовну заяву залишено без розгляду, клопотання фізичної особи-підприємця Назарука Вадима Петровича про витребування додаткових доказів задоволено та постановлено витребувати у Головного управління ДПС у Рівненській області відповідні докази. Зазначені докази постановлено надати суду до 23.01.2026 року. Крім того вказаною ухвалою відкладено підготовче засідання на 26 січня 2026 року.

22 січня 2026 року від відповідача-2 через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву.

26 січня 2026 року від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшли заперечення проти прийняття та врахування відзиву на позовну заяву поданого ПП "СтарДевелопмент".

Ухвалою суду від 26 січня 2026 року відзив Приватного підприємства "СтарДевелопмент" на позовну заяву залишено без розгляду, строк підготовчого провадження у справі № 918/1089/25 продовжено з ініціативи суду на 30 днів до 24 лютого 2026 року включно та відкладено підготовче засідання на 9 лютого 2026 року.

Після підготовчого засідання 26 січня 2026 року від Головного управління ДПС у Рівненській області на адресу суду надійшло клопотання з додатками на виконання ухвали суду від 12 січня 2026 року.

2 лютого 2026 року від відповідача-2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву із заявою про поновлення процесуального строку подання відзиву на позов, а також клопотання про призначення експертизи та витребування оригіналів доказів. У відзиві на позовну заяву відповідач-2 просить відмовити в задоволенні позову. Зокрема відповідач-2 зазначає, що позивачем ФОП Назаруком В.П. не доведено протиправної поведінки Приватного підприємства "Стар Девелопмент", не доведено причинного зв`язку між збитками та протиправною поведінкою відповідача-2, не доведено вжиття ним певних заходів щодо одержання таких доходів та реальність таких доходів, не доведено наявності збитків у вигляді упущеної вигоди. Також відповідач-2 вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним, не відповідає обсягу наданих адвокатом послуг заявнику, не відповідає складності справи, необхідності процесуальних дій сторони, реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру.

9 лютого 2026 року від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшли заперечення на заяву про поновлення процесуального строку подання відзиву для ПП "СтарДевелопмент".

Ухвалою суду від 9 лютого 2026 року заяву Приватного підприємства "СтарДевелопмент" про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позов задоволено, поновлено Приватному підприємству "СтарДевелопмент" пропущений процесуальний строк для подання відзиву на позов та долучено до матеріалів справи відзив Приватного підприємства "СтарДевелопмент" на позовну заяву. Одночасно вказаною ухвалою підготовче засідання відкладено на 23 лютого 2026 року.

17 лютого 2026 року від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив та клопотання з додатком. У відповіді на відзив позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 23 лютого 2026 року у задоволенні клопотання Приватного підприємства "СтарДевелопмент" про призначення експертизи та витребування оригіналів доказів відмовлено. Одночасно вказаною ухвалою підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 9 березня 2026 року.

Ухвалою суду від 9 березня 2026 року розгляд справи відкладено на 19 березня 2026 року.

Представник позивача у судовому засіданні 19 березня 2026 року підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні. Також представник позивача повідомив, що докази на підтвердження розміру понесених судових витрат буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення у даній справі.

Представник відповідача-2 та відповідача-3 у судовому засіданні 19 березня 2026 року позов заперечив з підстав, зазначених у відзиві Приватного підприємства "СтарДевелопмент" на позовну заяву.

Відповідач-1 у судове засідання 19 березня 2026 року не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення № R54, а саме ухвали суду від 09.03.2026 року (т. 2 а.с. 177). В той час про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Враховуючи належне повідомлення відповідача-1 про судове засідання, призначене на 19.03.2026 року, а також не повідомлення причини неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-2 та відповідача-3, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2023 року Рівненським міським судом Рівненської області у справі № 569/10331/21 було прийнято рішення, яким в порядку поділу спільного майна подружжя виділено ОСОБА_1 1/2 частину закладу громадського харчування "Колиба" (літ. "А-1" та літ. "Б-1") будинок номер 16-б по вул. Данила Галицького у м. Рівне, Рівненської області, загальною площею 723,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,16 га за адресою: 16-б по вул. Данила Галицького у м. Рівне, Рівненської області, кадастровий № :01:038:0078, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Вказане рішення суду було залишено без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 19.12.2023 року та постановою Верховного Суду від 26.06.2024 року, у зв`язку із чим з 19.12.2023 року рішення суду у справі № 569/10331/21 набрало законної сили і на його підставі за позивачем було зареєстровано право власності.

Право власності на вказані об`єкти підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав індексний № 360910774 від 04.01.2024 року та відомостями Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.

Реєстрація права власності на 1/2 частки вищевказаної нерухомості була здійснена за позивачем 29.12.2023 року, а отже, з вказаної дати позивач користується всім обсягом прав власника, гарантованих ст. 41 Конституції України, згідно якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а також основоположним принципом законодавства - право приватної власності є непорушним.

Статтею 320 ЦК України встановлено, що власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Позивач з 06.08.2015 року здійснює підприємницьку діяльність у статусі фізичної особи-підприємця, одним із видів економічної діяльності якого є діяльність за КВЕД 68.20 - Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, що підтверджується витягом з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як зазначено в позовній заяві, з огляду на вказане, будучи власником спільної часткової власності наведених вище об`єктів нерухомого майна позивач мав намір та бажання використовувати таку власність у своїй підприємницькій діяльності шляхом здачі її в оренду як закладу громадського харчування з метою отримання доходу від такої діяльності.

Оскільки у власності позивача є не цілий об`єкт, а 1/2 частки, то у правовідносинах, пов`язаних з використанням права власності на вказані об`єкти, мають застосовуватися норми ст. 358 ЦК України, відповідно до якої право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

З аналізу зазначеної норми матеріального права слідує, що ні позивач, ні другий власник 1/2 частки, якою є Назарук Жанна Мирославівна, не мають права одноосібно без згоди другого співвласника розпоряджатися цілим об`єктом нерухомості, в тому числі шляхом передачі у користування третім особам.

Зокрема в позовній заяві зазначено, що позивач ніколи не надавав жодної згоди другому співвласнику на розпорядження його власністю.

Також в позовній заяві зазначено, але після завершення розгляду судової справи № 569/10331/21 позивачу стало відомо про те, що вказані об`єкти нерухомого майна використовуються іншими суб`єктами господарювання у їх підприємницькій діяльності як заклад громадського харчування, одержуючи від такої діяльності прибутки, при цьому ні співвласник, ні особи, які фактично використовують зазначені вище об`єкти нерухомого майна у своїй підприємницькій діяльності не тільки не отримували згоди ФОП Назарука Вадима Петровича на таке використання його власності, але і не сплачують йому плати за використання його приватної власності.

З огляду на вказане, позивачем неодноразово було направлено на адресу Назарук Жанни Мирославівни (як особі, якій належить 1/2 частки нерухомості), ТОВ "Адамант Ко" та ПП "СтарДевелопмент" (як суб`єктам господарювання, які використовували вказану нерухомість у своїй діяльності) письмові вимоги щодо відшкодування понесених ним збитків у зв`язку із використанням вищевказаного нерухомого майна з комерційною метою, а також укладення з ним договору оренди, але всі його вимоги були залишені без будь-якої реакції.

В подальшому позивачу стало відомо про те, що у вказаній нерухомості, окрім зазначених вище суб`єктів, здійснює підприємницьку діяльність також і ФОП Пасічник Ігор Мирославович (РНОКПП НОМЕР_1 ). На адресу цього підприємця позивачем також було скеровано письмові вимоги щодо припинення протиправного використання власності від 25.04.2025 р. та від 02.09.2025 р., але ці вимоги також були залишені без розгляду і задоволення.

Таким чином, як зазначено в позовній заяві, станом на даний час наявні відомості про використання належного позивачу нерухомого майна у 2024 та 2025 роках наступними суб`єктами господарювання: ТОВ "Адамант Ко" (); ПП "СтарДевелопмент" (); ФОП Пасічник Ігор Мирославович (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Підтвердженням протиправного використання нерухомості позивача у підприємницькій діяльності відповідачів є:

1. відомості з сервісу https://www.google.com/;

2. відомості з соціальної мережі Instagram по ніку "restoran_koluba";

3. відомості з соціальної мережі Facebook по ніку "Restoran Koluba";

4. безпосереднім відвідуванням позивачем вказаного закладу і особистим пересвідченням у тому, що заклад функціонує як повноцінний ресторан, у якому реалізуються не тільки страви, але і алкогольні напої іншими суб`єктами господарювання;

5. розрахунковим документом за 14.04.2025 р.;

6. розрахунковим документом за 15.04.2025 р.;

7. фотографіями куточку споживача, з яких вбачається, розміщення у ньому відомостей про те, що діяльність у закладі здійснює ФОП Пасічник І.М. та ПП "СтарДевелопмент";

8. відомостями з сайту https://prozorro.gov.ua/uk, на якому оприлюднено відомості про закупівлю послуг харчування у ФОП Пасічник І.М., де місцем надання послуг вказано - м. Рівне, вул. Данила Галицького, 16б.

9. розміщення рекламного відеоролику на відеобордах ТОВ "Дошка реклами" у місті Рівне (що підтверджується відповіддю на адвокатських запит, протоколом огляду, складеним адвокатом Лавренчук Т.В., відео та фотоматеріалами, які додано до позовної заяви).

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків законодавством вимагається наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Аналізуючи обставини даної справи вбачається наявність всіх вищевказаних елементів, а саме: протиправна поведінка відповідачів, які використовували у своїй підприємницькій діяльності майно позивача без його згоди/дозволу, без укладення правочину та без оплати за таке користування; результатом протиправної поведінки відповідачів для позивача стали збитки у вигляді неотримання доходів, які позивач міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене (упущена вигода); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками в даному випадку є прямим, адже здійснення діяльності відповідачами у "Колибі" унеможливлювали використання її позивачем у його підприємницькій діяльності; вина відповідачів є у формі умислу, адже інформація про власність позивача є відкритою, загальнодоступною, а отже, виходячи з принципу належної обачності відповідачі повинні були перевірити належність об`єктів нерухомості, які вони використовували у своїй діяльності і після з`ясування того, що позивач як власник не надавав згоди на використання ними його власності мали припинити таке використання, але не здійснили цього.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, реалізація цього права гарантована нормою ч. 1 ст. 16 ЦК України, згідно якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків, що підтверджує правомірність пред`явлення позивачем даного позову.

З огляду на те, що відповідачі використовували протягом 2024-2025 років безперервно належне позивачу нерухоме майно у своїй підприємницькій діяльності без укладення з позивачем договору оренди та не сплачуючи за таке користування жодних грошових коштів, то з метою встановлення розміру збитків позивач замовив:

- Аналітичне дослідження ринку оренди комерційної нерухомості у місті Рівне Рівненської області в період з 01.01.2024 по 31.12.2024;

- Аналітичне дослідження ринку оренди комерційної нерухомості у місті Рівне Рівненської області в період з 01.01.2025 по 21.07.2025;

- Висновок експерта № 06-10/ЕЕ/2025 за результатами проведення економічної експертизи, складений 06.10.2025 судовим експертом Величко Ю.Г. (свідоцтво судового експерта № 38-21/П від 27.07.2021р., видане ЦЕКК МЮ України).

Як вбачається з висновку експерта № 06-10/ЕЕ/2025 судовий експерт дійшов висновку, що: "За результатами проведеного дослідження, відповідно до наданих на експертизу документів, встановлено, що розмір збитків - недоотриманого доходу фізичної особи-підприємця Назарука Вадима Петровича від неможливості використання у власній господарській діяльності - здачі в оренду 1/2 нерухомого майна (закладу харчування загальною площею 723,3 кв.м.) та 1/2 земельної ділянки загальною площею 0,16 га, розташованих за адресою: м. Рівне, вул. Данила Галицького, 16-б, за період з 01.01.2024 року по 21.07.2025 року, документально підтверджується у сумі 1 580 438,30 грн.".

Оскільки у висновку експерт розглядав і досліджував період лише з 01.01.2023 року по 21.07.2025 року включно, а на даний час ще пройшло декілька місяців, то з урахуванням ринкового розміру орендної ставки на вказані об`єкти нерухомості позивач вважає, що до стягнення з відповідачів солідарно підлягає 1 882 370,52 грн., а саме:

- за січень 2024 року - 75 559,54 грн. (за "Колибу") та 5 577,37 грн. (за землю);

- за лютий 2024 року - 75 559,54 грн. (за "Колибу") та 5577,37 грн. (за землю);

- за березень 2024 року - 75 559,54 грн. (за "Колибу") та 5 577,37 грн. (за землю);

- за квітень 2024 року - 75 559,54 грн. (за "Колибу") та 5 577,37 грн. (за землю);

- за травень 2024 року - 75 559,54 грн. (за "Колибу") та 5 577,37 грн. (за землю);

- за червень 2024 року - 75 559,54 грн. (за "Колибу") та 5 577,37 грн. (за землю);

- за липень 2024 року - 75 559,54 грн. (за "Колибу") та 5 577,37 грн. (за землю);

- за серпень 2024 року - 75 559,54 грн. (за "Колибу") та 5 577,37 грн. (за землю);

- за вересень 2024 року - 75 559,54 грн. (за "Колибу") та 5 577,37 грн. (за землю);

- за жовтень 2024 року - 75 559,54 грн. (за "Колибу") та 5 577,37 грн. (за землю);

- за листопад 2024 року - 75 559,54 грн. (за "Колибу") та 5 577,37 грн. (за землю);

- за грудень 2024 року - 75 559,54 грн. (за "Колибу") та 5 577,37 грн. (за землю);

- за січень 2025 року - 84 626,10 грн. (за "Колибу") та 6 246,66 грн. (за землю);

- за лютий 2025 року - 84 626,10 грн. (за "Колибу") та 6 246,66 грн. (за землю);

- за березень 2025 року - 84 626,10 грн. (за "Колибу") та 6 246,66 грн. (за землю);

- за квітень 2025 року - 84 626,10 грн. (за "Колибу") та 6 246,66 грн. (за землю);

- за травень 2025 року - 84 626,10 грн. (за "Колибу") та 6 246,66 грн. (за землю);

- за червень 2025 року - 84 626,10 грн. (за "Колибу") та 6 246,66 грн. (за землю);

- за липень 2025 року - 84 626,10 грн. (за "Колибу") та 6 246,66 грн. (за землю);

- за серпень 2025 року - 84 626,10 грн. (за "Колибу") та 6 246,66 грн. (за землю);

- за вересень 2025 року - 84 626,10 грн. (за "Колибу") та 6 246,66 грн. (за землю);

- за жовтень 2025 року - 84 626,10 грн. (за "Колибу") та 6 246,66 грн. (за землю).

Стосовно того, чому збитки підлягають до стягнення з відповідачів солідарно, то позивач зауважує, що вказані збитки стали наслідком того, що зазначені суб`єкти господарювання в період 2024-2025 років одночасно використовували у своїй господарській діяльності належну позивачу власність.

У ст. 761 ЦК України вказано, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Зважаючи на те, що відповідачі не є власниками нерухомого майна за адресою м. Рівне, вул. Данила Галицького, 16-б, то вони однозначно мали усвідомлювати, що використання ними таких об`єктів може здійснюватися лише на підставі відповідного правочину, в даному випадку договору найму (оренди), який має бути укладений з власником, а якщо їх декілька, то за згодою з усіма такими власниками.

Оскільки збитки позивача є наслідком одночасних дій трьох вказаних суб`єктів підприємницької діяльності, то відповідно і відповідальність вони мають нести спільно.

Зокрема, визначити розмір/пропорцію участі кожного із вказаних суб`єктів господарювання у заподіянні збитків немає можливості, а тому відшкодування збитків має відбуватися солідарно.

Правомірність вказаної вимоги позивача вбачається зі ст. 1190 ЦК України, якою встановлено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Доводи відповідача-2, викладені у відзиві на позовну заяву, суд відхиляє як такі, що необґрунтовані та не доведені.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця Назарука Вадима Петровича до фізичної особи-підприємця Пасічника Ігоря Мирославовича, Приватного підприємства "СтарДевелопмент", Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант Ко" про стягнення солідарно збитків у розмірі 1 882 370 грн 52 коп. є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу. Зокрема в позовній заяві позивачем наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, та який складається з: витрат на сплату судового збору в розмірі відповідно до платіжного документу, що додається; витрат на професійну правничу допомогу, що надається позивачу за договором з Адвокатським бюро "Миколи Бляшина" в орієнтовному розмірі 80 000,00 грн.; витрат на оплату вартості судового експерта за надання висновку в сумі 45 000,00 грн.; витрат на оплату вартості аналітичне дослідження ринку в сумі 6 000,00 грн.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ч. 1 ст. 1 Закону України "Про судовий збір").

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу з 1 січня складає 3 028 грн 00 коп.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи, що позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру, за яку судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову (1 882 370,52*1,5%=28 235,56), та позовну заяву подано через систему "Електронний суд", відповідно останній зобов`язаний був сплатити при поданні позову до суду, судовий збір в розмірі 22 588 грн 45 коп., так як у даному випадку застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (28 235,56*0,8).

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду фізичною особою-підприємцем Назаруком Вадимом Петровичем було сплачено 22 588 грн 45 коп. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією від 25 листопада 2025 року № 41.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 22 588 грн 45 коп. покладаються на відповідачів у справі солідарно.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, фізичною особою-підприємцем Назаруком Вадимом Петровичем не надано докази, що підтверджують розмір понесених інших судових витрат, а відтак судом не вирішується питання щодо понесених позивачем вказаних судових витрат при ухваленні рішення.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 178, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця Пасічника Ігоря Мирославовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), Приватного підприємства "СтарДевелопмент" (33027, м. Рівне, вул. Дем`янчука С., буд. 21б, кв. 2, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант Ко" (33028, м. Рівне, вул. Шкільна, буд. 27, ) на користь фізичної особи-підприємця Назарука Вадима Петровича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 1 882 370 (один мільйон вісімсот вісімдесят дві тисячі триста сімдесят) грн 52 коп. збитків та 22 588 (двадцять дві тисячі п`ятсот вісімдесят вісім) грн 45 коп. витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 30 березня 2026 року.

Суддя Політика Н.А.