ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

01.04.2026 Справа № 914/1875/16

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Панова І.Ю.,

Судді Зварич О.В.,

Скрипчук О.С.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Павлиша Ігоря Степановича вих.№14/03 від 14.03.2026 (вх. №01-05/738/26 від 16.03.2026)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.09.2025 (повний текст ухвали складено 02.10.2025)

про скасування обтяжень на майно банкрута

у справі № 914/1875/16

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Гетьман"

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Гетьман"

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.09.2025 у справі №914/1875/16 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Гетьман" про скасування обтяжень на майно банкрута. Скасовано заборону вчинення реєстраційних дій, накладену на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 31.07.2023 р. у справі № 465/5668/23 щодо наступного нерухомого майна:

- нежитлове приміщення загальною площею 54,6 кв.м., що розташоване за адресою: Львівська обл., Жовківський р-н, м. Рава-Руська, вул. Грушевського, 36, приміщення 5; РНОРМ 27;

- нежитлові приміщення 1-го поверху, загальною площею 86,8 кв.м. (приміщення позначені за планом земельної ділянки літерою "А-5" (1-11)), що розташовані за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Городоцька, буд.212; РНОРМ 1;

- нежитлові приміщення загальною площею 290,5 кв.м., що розташовані за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Миколайчука І, буд. 22; РНОРМ 1;

- нежитлові приміщення 1-го поверху, загальною площею 113,1 кв.м., що розташовані за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 76; РНОРМ 1;

- нежитлові приміщення 54-1 54-21, приміщення підвалу ХVІІІ-ХХІІ, загальною площею 369,8 кв.м., що знаходяться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Зубрівська. буд. 7а; РНОРМ 1;

- нежитлові приміщення загальною площею 88,5 кв.м. (нежитлові приміщення в підвалі позначені номерами II, III; на першому поверсі будинку 11-1, 11-2, 11-3, 11-4, 11-5), що знаходяться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Хмельницького Б., буд. 173; РНОРМ 1;

- нежитлові приміщення загальною площею 119,7 кв.м. (приміщення позначені в поверхневому плані літерами 69, 70, 70(1), 71-75, 89, 90 і розташовані на першому поверсі будинку), що знаходяться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Медової Печери, буд. 38; РНОРМ 1;

- земельна ділянка, площею 1,0000 га, кадастровий номер :02:000:0102, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва відпочинкового комплексу, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Сколівський р-н, Тухольківська сільська рада, урочище "Стаї"; РНОРМ 45.

Скасовано заборону вчинення реєстраційних дій, накладену на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 26.05.2025 р. у справі № 466/4903/25 щодо наступного нерухомого майна:

- нежитлові приміщення, загальною площею 53,7 кв.м., що розташовані за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Шевченка Т., буд. 96; РНОРМ 1;

- нежитлове приміщення, загальною площею 22,4 кв.м. (нежитлові приміщення позначені номерами 7-1, 7-2, 7-3, 7-4, 7-5, розташовані на першому поверсі будинку), що розташовані за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Хмельницького Б., буд. 273; РНОРМ 1;

- нежитлове приміщення, загальною площею 50,2 кв.м., що розташоване за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Хмельницького Б., буд. 273; РНОРМ 1.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Павлиш Ігор Степанович оскаржив таке в апеляційному порядку. Повторна апеляційна скарга надійшла на адресу Західного апеляційного господарського суду 16.03.2026. В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області по справі № 914/1875/16 від 25.09.2025 та постановити ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Гетьман" про скасування обтяжень на майно боржника в повному обсязі.

Відповідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.03.2026 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Панова І.Ю., суддів Зварич О.В. та Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.03.2026 залишено без руху апеляційну скаргу Павлиша Ігоря Степановича вих.№14/03 від 14.03.2026 (вх. №01-05/738/26 від 16.03.2026) на ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.09.2025 у справі №914/1875/16 та надано скаржнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги на надання (надіслання) суду докази надсилання копії апеляційної скарги усім учасникам справи про банкрутство та належним чином обґрунтоване клопотання (з доказами в його обґрунтування) про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.09.2025 у справі №914/1875/16.

30.03.2026 від скаржника надійшла заява вих. №27-03 від 27.03.2026 про усунення недоліків (вх. №01-04/2611/26) разом із якою подав суду докази надсилання копії апеляційної скарги усім учасникам справи про банкрутство та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Клопотання обґрунтоване тим, що оскаржувану ухвали Господарського суду Львівської області від 25.09.2025 його представник фактично отримав лише 12.11.2025, що підтверджується відміткою на заяві про отримання копії рішення. Відтак, первинна апеляційна скарга була подана 22.11.2025, тобто в межах передбаченого законом десятиденного строку з моменту вручення повного тексту ухвали.

Заявник вказує, що невиконання вимог суду про надання доказів надсилання скарги окремим кредиторам у визначений раніше строк було зумовлене об`єктивними причинами -раптовою госпіталізацією представника скаржника 03.03.2026, що підтверджується доданою медичною довідкою та направленням на госпіталізацію.

Скаржник наголошує, що обов`язок щодо надсилання копій документів був виконаний ним ще 05.02.2026, однак через хворобу представника квитанції не були вчасно подані до суду, що призвело до постановлення апеляційним судом ухвали від 03.03.2026 про залишення скарги без розгляду. Про вказане судове рішення скаржнику стало відомо лише 12.03.2026 через Електронний кабінет, після чого він негайно усунув недоліки та повторно звернувся з апеляційною скаргою в порядку ч. 4 ст. 226 ГПК України.

Враховуючи викладене, скаржник просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити відповідний строк.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне провадження суд зазначає наступне:

Згідно зі статтею 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу. При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує виходячи з поважності причин пропуску строку на оскарження.

У розумінні статті 86 ГПК України питання про поважність причин пропуску процесуального строку вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як визначено статтею 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 статті 261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків, зокрема подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки.

Апеляційним господарським судом також враховано правові висновки, викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.07.2022 у справі 9/430-05-11867 щодо застосування приписів статей 256, 261 ГПК України відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках. У постанові зауважено на тому, що такі строки повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам лише факт подання стороною клопотання про поновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги з огляду на положення статті 256 ГПК України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Отже, відновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким суд користується, виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником, і лише сам факт подання скаржником клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду відновити цей строк.

Апеляційний звертає увагу на те, що сам по собі факт залишення без розгляду апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, а при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також те, чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Водночас, частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Слід зазначити, що факт залишення без розгляду апеляційної скарги та в цьому випадку не може свідчити про поважність причин пропуску строку на оскарження рішення місцевого суду та поновлення строку на подання повторної апеляційної скарги, оскільки ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 відкладено розгляд справи на 03.03.2026 та зобов`язано ОСОБА_1 надіслати копію апеляційної скарги із додатками до кредитору ОСОБА_2 , кредитору ОСОБА_3 та кредитору ОСОБА_4 .

Згідно із довідкою про доставку електронного листа підписана відповідальним працівником ухвала від 03.02.2026 була надіслана ОСОБА_1 в його електронний кабінет 04.02.2026 о 19:00.

Надалі, постановою Західного апеляційного господарського суду від 03.03.2026 апеляційну скаргу не учасника справи ОСОБА_1 вих.№22-11 від 22.11.2025 (вх. №01-05/3438/25 від 24.11.2025) на ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.09.2025 у справі №914/1875/16 - залишено без розгляду. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , як кредитора, вих.№15-12/25 від 15.12.2025 (вх. №01-05/3708/25 від 15.12.2025) - залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.09.2025 у справі №914/1875/16 - залишено без змін.

Апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що скаржник - ОСОБА_1 , як кредитор, уже звертався із апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.09.2025 у даній справі.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що саме по собі посилання скаржника на виконання обов`язку щодо надсилання копій документів 05.02.2026 не підтверджує належного виконання вимог процесуального закону, оскільки відповідні докази такого надсилання не були подані до суду у встановлений строк, тоді як обов`язок доведення вчинення процесуальних дій та належного оформлення апеляційної скарги покладається саме на особу, яка її подає.

При цьому колегія суддів враховує, що, за твердженням самого скаржника, відправлення копій документів відбулося 05.02.2026, тобто у нього було понад двадцять робочих днів до ухвалення постанови 03.03.2026 для подання до суду відповідних підтверджуючих документів, однак таких доказів у зазначений строк подано не було. Доводи про хворобу представника не спростовують цього висновку, оскільки скаржником не надано належних доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість вчинення відповідних процесуальних дій протягом усього зазначеного періоду.

Отже, подання до суду 16.03.2026 повторної апеляційної скарги, як кредитор, на ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.09.2025 у справі №914/1875/16 з пропуском строку апеляційного оскарження та відповідним клопотанням на поновлення строку такого оскарження, не може вважатися поважною причиною, оскільки вказане зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою, яка залежала виключно від самого скаржника.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у постанові від 04.09.2024 у справі № 23/448-б Верховний Суд наголосив, що принцип судового контролю у процедурах банкрутства щодо повноти та належності дій учасників провадження у справі про банкрутство, що зобов`язує суд з достатньою повнотою встановити об`єктивні обставини правовідносин сторін по множинних предметах спорів, які виникають у процедурах банкрутства. Рішення, які приймаються судом під час відновлення платоспроможності боржника, не повинні зводитись до формального виконання процесуальних вимог закону.

Застосування принципу судового контролю у процедурах банкрутства щодо повноти та належності дій учасників справи про банкрутство, єдиного правового захисту інтересів кредиторів в межах процедур банкрутства та пропорційності надає суду у процедурі банкрутства правові важелі, які можуть забезпечити дотримання балансу інтересів кредиторів та боржника на кожному з етапів процедур банкрутства.

Також необхідно враховувати, що процедура банкрутства за своєю суттю є конкурсним процесом, основною метою якого є пропорційне і справедливе задоволення вимог всієї сукупності кредиторів неплатоспроможного боржника з дотриманням балансу інтересів боржника, кредиторів та інших учасників справи про банкрутство.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд робить висновок, що скаржник в поданому клопотанні про поновлення строку на апеляційне провадження, не навів суду обґрунтованих, поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 25.09.2025 у справі №914/1875/16, відтак зазначені ним підстави пропуску строку, визнаються судом неповажними.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 260 ГПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи те, що скаржник при усуненні недоліків апеляційної скарги не довів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.09.2025 у справі №914/1875/16, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 81, 119, 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку - відмовити.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за повторною апеляційною скаргою ОСОБА_1 вих.№14/03 від 14.03.2026 (вх. №01-05/738/26 від 16.03.2026) на ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.09.2025 у справі №914/1875/16.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена у порядку, визначеному ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Панова І.Ю.,

Суддя Зварич О.В.,

Скрипчук О.С.