ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

31.03.2026м. ДніпроСправа № 904/1588/26

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "МІАН" про забезпечення позову, що подається одночасно з позовною заявою, у справі № 904/1588/26

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "МІАН", 49000, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 63, кв. 74,

до Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦМОНТАЖ", 49075, м.Дніпро, вул. Володимира Дубовика, буд.11,

про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 268 002,37грн.

Суддя Панна С.П.

Без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "МІАН" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦМОНТАЖ", в якій просить суд стягнути заборгованість у сумі 268 002,37грн., з яких: основна заборгованість - 137 992,50грн., пеня - 86 639,12грн., 3%: річних - 8 960,06грн., інфляційні втрати - 31 678,93грн., а також судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на виробництво та поставку товарів №1409/23 від 14.09.2023р. в частині повної оплати поставленого позивачем товару.

Разом із позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "МІАН" подало до господарського суду заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові суми або майно, що належить відповідачеві, в межах ціни позову.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про повернення її без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Так, відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається за заяви про забезпечення позову, в прохальній частині заявник просить: "Накласти арешт на грошові суми або майно, що належить відповідачеві, в межах ціни позову."

Господарський суд зазначає, що позивачем не дотримані вищезазначені вимоги, як в описовій так і в прохальній частині заяви, відсутні обґрунтування необхідності одночасного застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та грошові кошти, які належить застосувати.

Крім того, в заяві про забезпечення позову не вказано, на яке конкретно майно необхідно накласти арешт.

Господарський суд зазначає, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову до подання позову, не надає оцінки доказам обґрунтованості майбутнього позову.

Однак, ураховуючи доводи, наведені в обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог п. 7 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, а саме: відсутні інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч.ч. 1, 3 ст. 74, ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст. 78 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Таким чином, обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену у процесуальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає у правовідносинах, у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, що мають значення для справи.

З заяви не вбачається чим саме заявник обґрунтовує необхідність забезпечення позову, відсутність пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Отже, в заяві Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "МІАН" про забезпечення позову не дотримано вимог п. 3,4,6 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини сьомої статті 140 Господарського процесуального кодексу України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська злагода" про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 136-140, 144, 234, 235, 254-256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "МІАН" про забезпечення позову, що подається одночасно з позовною заявою

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.П. Панна