ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.04.2026 Справа № 917/1278/25

Суддя Мацко О.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз Ресурс» від 03.03.2026 р., (вх. № 2838 від 03.03.2026 р.) про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 06.11.2025 р. у справі № 917/1278/25

за позовною заявою Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх, кім. 35, ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз Ресурс», 37500, Полтавська обл., м. Лубни, вул. Кононівська, 152, ,

про стягнення 400 000,00 грн

Секретар судового засідання Токар А.В.

Представники: відсутні

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 06.11.2025 р. у справі № 917/1278/25, залишеним без змін Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 р., було задоволено позов Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз Ресурс» 200 000 грн штрафу та 200 000 грн пені із зарахуванням зазначених сум до Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України, а також стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз Ресурс» на користь Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України судовий збір у розмірі 4 800,00 грн.

03.03.2026 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз Ресурс» до суду надійшла заява про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 06.11.2025 р. у справі № 917/1278/25.

Розпорядженням керівника апарату суду від 17.03.2026 року № 112 на підставі п. 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 917/1278/25 у зв`язку зі звільненням судді з посади.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2026 року справу № 917/1278/25 розподілено судді Мацко О.С.

Також протоколом від 17.03.2026 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз Ресурс» від 03.03.2026 р., (вх. № 2838 від 03.03.2026 р.) про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 06.11.2025 р. у справі № 917/1278/25 передано судді Мацко О.С.

Ухвалою від 19.03.2026р. заяву прийнято до розгляду та призначено в засідання на 07.04.2026р.

Представники явку учасників справи в засідання не забезпечили. Заперечень проти заяви позивач (стягувач) не надав.

Відповідно до частини 3 статті 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

При розгляді заяви по суті судом приймаються до уваги наступні обставини.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст.326 ГПК України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 статті 239 ГПК України унормовано, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тобто, підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення є об`єктивні, непереборні, виняткові обставини, що ускладнюють вчасне виконання рішення.

Відповідно до приписів статей 74, 76-79 ГПК України на заявника покладається обов`язок доведення існування відповідних обставин.

При цьому розстрочення чи відстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке, до того ж, реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

В обґрунтування необхідності розстрочення сплати боргу відповідач просить врахувати суд реальні фінансові можливості підприємства.

Як вбачається з Фінансової звітності відповідача станом на 31.12.2025, а саме згідно з рядком 2350 Звіту про фінансові результати прибутку (збитку) від господарської діяльності за звітний період становить 907,0 тис. грн. Згідно з рядком 1420 Балансу (Звіту про фінансовий стан) станом на 31.12.2024 непокритий збиток товариства складає 6 636,0 тис. грн.

Фінансова звітність відповідача , а саме рядок 2350, свідчить, зокрема, що фінансові результати прибутку (збитку) від господарської діяльності за звітний період становить 907,0 тис. грн., що ускладнює виконання рішення суду.

Згідно з рядком 1420 Балансу (Звіту про фінансовий стан) станом непокритий збиток товариства складає 5729,0 тис. грн.

Боржник просить суд врахувати наступне:

ТОВ «Укргаз Ресурс» було постачальником природного газу для побутових споживачів (населення) на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 817 від 19.06.2017 року.

Починаючи з 01.05.2022 року побутові споживачі були виключені з Реєстру постачальника ТОВ «Укргаз Ресурс», відповідно, дія Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам між ТОВ «Укргаз Ресурс» та побутовими споживачами починаючи з 02.05.2022 року була припинена. Відповідно до наказу Міністерства енергетики України від 08.06.2022 № 198 з 01.05.2022 року всіх побутових споживачів ТОВ «Укргаз Ресурс» включено до Реєстру постачальника «останньої надії» - ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Починаючи з 01.05.2022 року ТОВ «Укргаз Ресурс» втратило зі свого Реєстру постачальника всіх побутових споживачів, тому в Товариства відсутня можливість сплатити штраф та пеню в загальному розмірі 400 000 (чотириста тисяч) 00 гривень одним платежем.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», Кабінет Міністрів України та до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальні послуги населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

Тобто відповідно до прийнятих нормативних актів населення мало можливість не сплачувати борги до закінчення воєнного стану і постачальники не можуть ні припиняти постачання, ні нараховувати інфляційні збитки та штрафні санкції, що значно вплинуло на фінансовий стан підприємства.

Суд не вбачає доказів щодо наміру відповідача ухилитися від виконання рішення суду у справі, а кошти на погашення боргу поступово сплачуватимуться з майбутніх доходів підприємства.

Суд вважає, що в даному конкретному випадку розстрочення виконання рішення суду у справі на умовах, запропонованих відповідачем, не порушує права позивача, з огляду на те, що відповідач приймає на себе зобов`язання регулярних щомісячних платежів, і у випадку невиконання будь-якого з таких платежів примусове виконання рішення суду буде проводитися виконавцем на користь позивача в звичайному режимі.

Отже, за таких обставин суд вважає, що при запропонованому розстроченні сплати боргу і його виконанні буде дотримано баланс інтересів обох сторін спору.

Одночасно заяву про розстрочення сплати боргу слід задовольнити лише частково, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 5 статті 331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Судом здійснено перевірку викладеного у наданій до суду заяві про розстрочення виконання рішення у справі розрахунку, та встановлено, що такий розрахунок перевищує однин рік з дня ухвалення рішення Господарського суду Полтавської області.

Так, рішення у справі було прийнято 06.11.2025, тому згідно положень ч. 5 ст. 331 ГПК України річний обмежувальний строк для розстрочення виконання рішення суду з моменту його ухвалення закінчується 06.11.2026 року. З цих підстав відповідач має сплатити останній запропонований ним платіж до 06.11.2026 року, а не до 26.02.2027р., як визначено у запропонованому ним графіку.

Вказане також узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 06 лютого 2025 року у cправі № 904/1060/24, в якій зокрема, зазначено, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 ГПК України, вказана норма не вимагає, а господарський суд законодавчо обмежений конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення, який не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає, що розстрочення виконання рішення суду наддасть можливість ефективно виконати рішення суду зберігаючи ресурси для існування підприємства відповідача. При цьому в даному випадку надання розстрочки виконання рішення відповідає збалансованості та інтересам сторін, оскільки забезпечити виконання рішення, а позивач (як стягувач) отримає таке виконання з чітко визначеними строками.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що наведені доводи підтверджують наявності виключних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять неможливим його виконання у розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України, а відтак заява боржника про розстрочення виконання рішення, підлягає задоволенню частково, із встановленням графіку погашення заборгованості.

Керуючись статтями 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз Ресурс» від 03.03.2026 р., (вх. № 2838 від 03.03.2026 р.) про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 06.11.2025 р. у справі № 917/1278/25 задовольнити частково.

2. В порядку статті 331 ГПК України, розстрочити виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 06.11.2025 у справі № 917/1278/25 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз Ресурс» на користь Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України частинами, із щомісячними платежами до вказаної дати, а саме:

- 30.04.2026 - 50000,00 грн,

- 31.05.2026 - 50000,00 грн,

- 30.06.2026 - 50000,00 грн,

- 31.07.2026 - 50000,00 грн,

- 31.08.2026 - 50000,00 грн,

- 30.09.2026 - 50000,00 грн,

- 31.10.2026 - 50000,00 грн,

- 06.11.2026 - 50000,00 грн.

3. В іншій частині вимог в задоволенні заяви у відмовити.

Ухвала складена та підписана 08.04.2026.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту складення повного тексту ухвали (ст. 235, 255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.С.Мацко