ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" квітня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/800/26

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕРЖАВНИЙ ЗЕМЕЛЬНИЙ БАНК (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 1, ) від 26.03.2026р. за вх.№2-591/26 про застосування зустрічного забезпечення позову у справі №916/800/26

за позовом: Петровірівської сільської ради Березівського району Одеської області (66860, Одеська обл., Березівський район, с. Петровірівка, вул. Шевченка, буд. 1, )

до відповідачів: 1. Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Космонавтів, 36 ); 2. Державної установи ШИРЯЇВСЬКИЙ ВИПРАВНИЙ ЦЕНТР (№111)" (66850, Одеська обл., Березівський район, село Армашівка, вул. Лесі України, буд. 27, ); 3. Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕРЖАВНИЙ ЗЕМЕЛЬНИЙ БАНК (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 1, ); 4. Державного підприємства СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДЕРЖАВНОЇ КРИМІНАЛЬНО ВИКОНАВОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (№115)" (09214, Київська обл., Обухівський р-н, с. Зікрачі, вул. Незалежності, буд. 11, );

про витребування земельних ділянок та скасування державних реєстрацій

ВСТАНОВИВ:

Петровірівська сільська рада Березівського району Одеської області звернулась до господарського суду з позовною заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, відповідно до якої заявник просить суд накласти арешт на 112 земельних ділянок та заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (у т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних, міських рад, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень) вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись щодо реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно, а також внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записів про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо спірних земельних ділянок, перелік яких наведено в прохальній частині поданої заяви.

Ухвалою суду від 06.03.2026р. заява Петровірівської сільської ради Березівського району Одеської області була задоволена, накладено арешт на 112 земельних ділянок та заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (у т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних, міських рад, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень) вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись щодо реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно, а також внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записів про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо спірних земельних ділянок.

17.03.2026р. до суду від Петровірівської сільської ради Березівського району Одеської області надійшла позовна заява до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Державної установи ШИРЯЇВСЬКИЙ ВИПРАВНИЙ ЦЕНТР (№111)", Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕРЖАВНИЙ ЗЕМЕЛЬНИЙ БАНК, Державного підприємства СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДЕРЖАВНОЇ КРИМІНАЛЬНО ВИКОНАВОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (№115)" про витребування земельних ділянок та скасування державних реєстрацій, яка в подальшому ухвалою суду від 23.03.2026р. була залишена без руху.

26.03.2026р. за вх.№2-591/26 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕРЖАВНИЙ ЗЕМЕЛЬНИЙ БАНК надійшло клопотання про застосування заходів зустрічного позову по справі №916/800/26, згідно якого заявник просить суд застосувати у справі № 916/800/26 заходи зустрічного забезпечення позову як компенсаційний процесуальний механізм на захист майнових інтересів ТОВ «ДЕРЖАВНИЙ ЗЕМЕЛЬНИЙ БАНК, шляхом зобов`язання Петровірівську сільську раду Березівського району Одеської області внести на депозитний рахунок Господарського суду Одеської області грошові кошти у розмірі 10 747 274,88грн. як зустрічне забезпечення позову, що відповідає мінімально доведеному розміру можливих збитків Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕРЖАВНИЙ ЗЕМЕЛЬНИЙ БАНК» за мінімальний строк розгляду справи у загальному позовному провадженні шість місяців, встановивши Петровірівській сільській раді Березівського району Одеської області строк для внесення зустрічного забезпечення, що не перевищує десяти днів з дня постановлення ухвали суду про його застосування.

Так, обґрунтовуючи свою заяву заявник зазначає, що Товариству з обмеженою відповідальністю «Державний земельний банк» належить право користування 81 земельною ділянкою загальною площею 5 471,3414га, що набуто на законних підставах відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 13 червня 2024 року № 541-р «Про вилучення і передачу земельних ділянок у постійне користування без зміни цільового призначення», а в подальшому відповідно до статті 120-1 Земельного кодексу України переоформлене на оренду. Передача зазначених ділянок у суборенду через електронні земельні торги є не правом, а публічним обов`язком Товариства, прямо встановленим абзацом «г» частини першої статті 135 Земельного кодексу України.

Заявник наголошує, що єдиною та достатньою причиною неможливості виконання цього обов`язку є накладений оскаржуваною ухвалою арешт та заборона реєстраційних дій жодних інших правових або фактичних перешкод для проведення торгів не існує.

За посиланнями заявника, мінімальний розмір доходу, який Товариство могло б отримати за звичайних обставин, визначається нормативно та не залежить від суб`єктивних прогнозів. Товариство не здійснює господарську діяльність, пов`язану з сільськогосподарським обробітком земельних ділянок, основним видом діяльності Товариства є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (код КВЕД 68.20), а відтак неможливість завершення процедури земельних торгів та передачі земельної ділянки в суборенду їх переможцям зумовить заподіяння збитку у вигляді сплаченої орендної плати за період її перебування в оренді до моменту реєстрації права суборенди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за переможцями земельних торгів.

Заявник вказує, що для обґрунтування зустрічного забезпечення Товариство використовує мінімально доведену суму, розраховану за ставкою 12 відсотків від нормативної грошової оцінки, яка є об`єктивним та нормативно визначеним показником розміру орендної плати, яка підлягає сплаті Товариством до Державного бюджету України, та є мінімальним розміром суборендної плати під час оголошення земельних торгів з продажу права суборенди земельних ділянок. Згідно Розрахунку орендної плати у 2026 році за земельні ділянки, що перебувають в користуванні ТОВ "ДЕРЖЗЕМБАНК", що розташовані на території Петровірівської сільської ради Березівського району Одеської області, мінімальна річна плата за оренду 81 земельної ділянки при нормативній грошовій оцінці 179 121 247,96 гривні (станом на 01 січня 2026 року) та ставці 12 відсотків від нормативної грошової оцінки становить 21 494 549,76 гривні на рік, або 1 791 212,48 гривні щомісяця.

На переконання заявника, саме накладений Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.03.2026 у справі № 916/800/26 арешт на земельні ділянки та заборона державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо таких ділянок повністю блокують юридичну можливість передачі цих ділянок у суборенду. Державна реєстрація права суборенди є фінальним, завершальним етапом електронного аукціону як публічної конкурсної процедури відповідно до ч. 2 ст. 135 Земельного кодексу України, яким забезпечується можливість суборендаря приступити до використання земельної ділянки. Заборона реєстраційних дій унеможливлює цей етап, а отже унеможливлює отримання будь-якого доходу від суборенди. Реальність можливості отримання доходу також підтверджується тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Державний земельний банк» було створено державою саме і виключно для реалізації цієї функції.

Відповідно до завдань, покладених на Товариство державою, як зазначає заявник, дохід від суборенди земель має надходити до Державного бюджету України. При загальній нормативній грошовій оцінці 81 земельної ділянки в сумі 179 121 247,96 грн та мінімальній ставці суборендної плати в розмірі 12% від такої оцінки щорічний гарантований дохід державного бюджету від суборенди зазначених ділянок мав би складати щонайменше 21 494 549,76 грн. За час дії арешту як Товариство так і Державний бюджет не отримуватиме ці кошти. Натомість Петровірівська сільська рада, блокуючи реалізацію державної програми «Земельний банк», не лише порушує права Товариства, але й фактично перешкоджає наповненню державного бюджету.

Крім того, заявник вкаузє, що з урахуванням встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку розгляду справи у загальному позовному провадженні шість місяців мінімально обґрунтована сума зустрічного забезпечення, яка відповідає критерію співмірності, встановленому ч. 3 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України, складає 10 747 274,88грн. (21 494 549,76 грн. * 12 місяців * 6 місяців = 10 747 274,88 грн.).

01.04.2026р. за вх.№11238/26 до суду від Петровірівської сільської ради Березівського району Одеської області надійшли заперечення на заяву про застосування зустрічного заперечення, згідно яких останній вказує, що сума коштів, яку заявник розрахував як сума можливих збитків за 6 місяців можливого строку розгляду справи, не підтверджується належними та допустимими доказами. На переконання Петровірівської сільської ради Березівського району Одеської області такий розрахунок є умовним, оскільки в даному випадку залежить не лише від можливого строку розгляду справи, а й від строку та результату розгляду апеляційних скарг ТОВ Державний земельний банк та ГУ Держгеокадастру в Одеській області на ухвалу суду від 06.03.2026р.;

Рада вважає, що розмір можливих збитків ТОВ Державний земельний банк є наслідком вчинення самим заявником дій, направлених на початок процедури земельних торгів, не зважаючи на вжиті судом заходи забезпечення позову станом на дату оголошення таких торгів. При цьому сам факт оголошення торгів не підтверджує можливе одержання Заявником прибутку, оскільки торги можуть не відбутись внаслідок відсутності допущених учасників.

Також, Петровірівська сільська рада Березівського району Одеської області зазначає, що ТОВ Державний земельний банк своїми власними діями погіршив своє фінансове становище та збільшив розмір можливих збитків, у випадку вжиття заходів забезпечення позову, прийнявши на себе обов`язок зі сплати орендної плати у розмірі 12% від НГО замість 1% земельного податку, шляхом укладення договорів оренди з ГУ Держгеокадастр в Одеській області.

Крім того, на переконання Ради, ТОВ Державний земельний банк не позбавлений можливості та права стягнути з Петровірівської сільської ради збитки, завдані заходами забезпечення позову у випадку прийняття судом у даній справі рішення про відмову у задоволені позовних вимог (повністю або частково) відповідно до положень ч. 1 ст. 146 ГПК України та загальних норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши клопотання від 26.03.2026р. за вх. ГСОО 2-591/26 Товариств з обмеженою відповідальністю Державний земельний банк про зустрічне забезпечення позову по справу №916/800/26, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у його задоволенні, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача та уникнення будь-яких труднощів при виконанні судового рішення у випадку задоволення позову.

Водночас процесуальний закон передбачає також право господарського суду застосувати зустрічне забезпечення до особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, що передбачено статтею 141 Господарського процесуального кодексу України.

Метою зустрічного забезпечення є співмірне вжиття судом заходів, спрямованих на забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача відповідно до статті 146 Господарського процесуального кодексу України, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. Інститут зустрічного забезпечення спрямований на реалізацію таких основних засад господарського судочинства як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та пропорційність, адже забезпечення позову певною мірою обтяжує відповідача і у випадку незадоволення вимог позивача зустрічне забезпечення гарантує можливість відшкодувати збитки.

Відповідно до частини першої статті 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

За положенням частини другої статті 141 Господарського процесуального кодексу України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Згідно з ч. 4 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Отже, на відміну від забезпечення позову, яке застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача та виконання судового рішення та вживається судом виключно за заявою учасника справи, зустрічне забезпечення має на меті зберегти певний баланс сторін та мінімізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів, і може застосовуватися судом за власною ініціативою. Окрім того, зустрічне забезпечення позову застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

В той же час, саме лише посилання заявника на необхідність застосування такого інституту, не є достатньою підставою для вжиття відповідних заходів, адже на рівні з вжиттям заходів забезпечення позову має бути доведено існування правових підстави для їх застосування - обґрунтованої ймовірності виникнення негативних наслідків в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Заходи до зустрічного забезпечення повинні бути співмірними із заходами забезпечення позову. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до зустрічного забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

У принципі 7 доповіді Асоціації міжнародного права «Про забезпечувальні та запобіжні засоби в міжнародному цивільному процесі» (ILA, 1996) зазначається, що суд повинен мати повноваження вимагати від позивача гарантії відшкодування збитків відповідачу чи третій стороні, які можуть виникнути в результаті застосування забезпечувальних заходів. Сказане застосовне і до господарського процесу, який в цій частині містить аналогічне регулювання.

Отже, з наведеного вбачається, що умовою застосування заходів зустрічного забезпечення позову є перш за все можливість завданню відповідачу збитків, пов`язаних саме із вжиття судом заходів забезпечення позову.

За приписами частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Здійснивши оцінку доводів заявника, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕРЖАВНИЙ ЗЕМЕЛЬНИЙ БАНК про застосування заходів зустрічного забезпечення, оскільки необхідність у застосуванні судом визначеного заявником заходу не обґрунтована і документально не підтверджена, так як не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на понесення відповідачем витрат у зв`язку з застосування судом заходів забезпечення позову.

Саме лише посилання заявника на необхідність застосування такого інституту, не є достатньою підставою для вжиття відповідних заходів, адже на рівні з вжиттям заходів забезпечення позову має бути доведено існування правових підстав для їх застосування - обґрунтованої ймовірності виникнення негативних наслідків в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Згідно зі статтями 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, особа, звертаючись до суду із клопотанням про застосування заходів зустрічного забезпечення, повинна аргументувати та довести відповідними доказами в порядку статей 73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України наявність можливого заподіяння збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у справі.

Суд зазначає, що обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, що мають значення для справи.

Позаяк, матеріали справи та клопотання про застосування заходів зустрічного забезпечення не містять належних доказів можливого виникнення негативні наслідки для відповідача у вигляді завдання йому збитків у розмірі заявленому в клопотанні.

При цьому, суд відхиляє як необґрунтований розрахунок відповідача щодо розміру збитків, які можуть бути понесені останнім в сумі 10 747 274,88грн, оскільки визначаючи для розрахунку щомісячні розміри орендної плати по кожній земельній ділянці до відповідного розрахунку не надано жодних доказів на підставі яких суд міг би перевірити та пересвідчитись у вірності та обґрунтованості розрахованого розміру.

Так, заявник вказує, що орендна плата складає 12% від нормативно грошової оцінки земель, втім відповідних відомостей про номативно грошову земель до заяви не надано.

Заявник в своєму клопотання посилається на укладені ним з Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області договорів оренди на підставі яких у нього виникло право оренди та саме у яких й має бути визначений розмір орендної плати. Поряд з цим відповідних договорів до заявником до заяви не додано.

Не приймаються судом до уваги і вказані заявником показники строків розгляду справ 180 днів відповідно, для розрахунку розміру збитків, оскільки зазначені строки є орієнтовними.

Крім того, суд зазначає що наведений розрахунок по всім наявним на праві оренди у заявника земельним ділянкам по яким як він вказує не може звершити процедуру торів є умовим оскільки факт того що по всім земельним ділянкам відбудеться торги та вони будуть передані в суборенду не підтверджується належними та допустимими доказами.

Суд звертає увагу, що саме лише посилання в клопотанні на потенційну можливість завдання збитків або імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування та доказів на їх підтвердження не є достатньою підставою для задоволення заяви та вжиття заходів зустрічного забезпечення.

В контексті заявленого клопотання, суд виходить з того, що відповідачем належним чином не доведено можливості завдання збитків у заявленому розмірі внаслідок розгляду даного спору.

До того ж, реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, що відповідає правовій позиції викладеній у постановах Верховного Суду від 19.09.2022 у справі №757/36870/20-ц, від 22.02.2022 у справі №509/2652/20 та від 17.11.2021 у справі №487/4873/20.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності зустрічного забезпечення з урахуванням принципів розумності, обґрунтованості і адекватності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕРЖАВНИЙ ЗЕМЕЛЬНИЙ БАНК про зустрічне забезпечення позову у справі № 916/800/26, оскільки останнє не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку про понесення або реальну можливість понесення заявником збитків, внаслідок вжиття заходів забезпечення позову ухвалою Господарського суду Одеської області у справі 916/800/26 від 06.03.2026р.

Керуючись ст.ст. 73,74, 79, 141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕРЖАВНИЙ ЗЕМЕЛЬНИЙ БАНК від 26.03.2026р. за вх.№2-591/26 про зостосування зустрічного забезпечення позову по справу №916/800/26 - відмовити.

Ухвала набрала законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Погребна Катерина Федорівна