УХВАЛА

30 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/6985/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Багай Н. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фонду "Адміністративне бюро ЛВВ"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 та рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 у справі

за позовом Фонду "Адміністративне бюро ЛВВ"

до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджиталс солюшнс", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1",

про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2026 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" надійшла касаційна скарга Фонду "Адміністративне бюро ЛВВ" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 та рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 у справі № 910/6985/25. Вказана касаційна скарга була подана 10.03.2026 через підсистему "Електронний суд".

17.03.2026 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджиталс солюшнс" надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження у справі № 910/6985/25.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Фонду "Адміністративне бюро ЛВВ", Верховний Суд дійшов висновку про таке.

Із матеріалів касаційної скарги та судових рішень у справі № 910/6985/25 вбачається, що Фонд "Адміністративне бюро ЛВВ" (позивач у цій справі) є нерезидентом України, оскільки зареєстрований у м. Амстелвен, Нідерланди та знаходиться за фактичною адресою: 1055, Угорщина, місто Будапешт, вулиця Балатон 19, поверх 3, квартира 2.

Статтею 365 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Верховний Суд установив, що касаційну скаргу подала адвокат Клачок Богдана Олександрівна, яка на підтвердження повноважень для представництва інтересів Фонду "Адміністративне бюро ЛВВ" додала ордер від 11.10.2025 серії ВН № 1587548, у якому зазначено, що вона може представляти інтереси позивача у справі № 910/6985/25, зокрема, у Верховному Суді. Адвокат Клачок Богдана Олександрівна (код РНОКПП: НОМЕР_1 ) зареєстрована у підсистемі "Електронний суд", тому Суд вважає за можливе направляти судові документи у цій справі до електронного кабінету представника Фонду "Адміністративне бюро ЛВВ" - адвоката Клачок Богдани Олександрівни. При цьому колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 7 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо копію судового рішення вручено представникові, то вважається, що його вручено й особі, яку він представляє. Крім того, колегія суддів зазначає, що національне законодавство та судова практика можуть передбачати випадки, коли суд не направляє відповідачам-нерезидентам судові документи за кордон. В Україні існує усталена судова практика, що судові документи можуть не відправлятися за кордон для вручення у разі, якщо іноземна юридична особа має представника на території України (пункти 50, 51 постанови Верховного Суду від 29.04.2022 у справі № 905/830/21).

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України в касаційній скарзі повинні бути зазначені судові рішення, що оскаржуються.

Фонд "Адміністративне бюро ЛВВ" у тексті касаційної скарги предметом касаційного оскарження визначив, зокрема, рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 у справі № 910/6985/25. Водночас у назві та в прохальній частині цієї скарги скаржник просить суд скасувати, зокрема, рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у справі № 910/6985/25, проте таке судове рішення згідно з Єдиним державним реєстром судових рішень у справі № 910/6985/25 не ухвалювалося.

За таких умов касаційна скарга Фонду "Адміністративне бюро ЛВВ" не відповідає вимогам пункту 4 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржником неправильно зазначено судове рішення, яке він просить скасувати.

Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Згідно із частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Фонду "Адміністративне бюро ЛВВ" необхідно подати до суду касаційної інстанції касаційну скаргу в новій редакції, в якій слід уточнити вимоги касаційної скарги, а саме: зазначити правильну дату судових рішень, що оскаржуються.

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що відповідно до частини 9 статті 42 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фонду "Адміністративне бюро ЛВВ" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 та рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 у справі № 910/6985/25 залишити без руху та надати строк на усунення недоліків протягом десяти днів із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Багай