ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2026 Справа № 904/7287/25
За позовом: Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, м. Дніпро

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Біарн», м. Дніпро

Про: стягнення 60 966,10грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

ДАС ДМР (позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Біарн» (відповідач) про стягнення 60 966,10 грн. - заборгованості з орендної плати за договором №352-ДРА/17 від 07.11.17р. оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Дніпра за період з 07.11.17 р. по 18.09.19р.

Ухвалою суду від 29.12.25р. року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

ТОВ «Біарн» (відповідач) просить закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків позовної давності для звернення позивачем до суду з цим позовом.

ДАС ДМР (позивач) в письмових поясненнях зазначив, що ДАС ДМР був наділений повноваженнями на звернення до суду про стягнення заборгованості з орендної плати з 23.02.22р. року на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 23.02.22р. №84/16.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.17р. між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради (орендодавець) та ТОВ «Біарн» ( орендар) укладено договір №352-ДРА/17 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста - нежитлових приміщень загальною площею251.4 кв.м., розташованих за адресою: м. Дніпро, вул. Боброва,18 на 1-му та 2-му поверсі 2-х поверхової будівлі.

Однією із істотних умов цього договору є обов`язок орендаря (відповідача) сплачувати на користь орендодавця (позивача) плату за користування приміщеннями в установлених розмірі та строках. Так , відповідно до п. 3.1. розрахунок орендної плати здійснюється за Методикою розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального нерухомого майна, затвердженою міською радою . Розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід`ємною частиною цього договору, становить 3 505,38 грн. без ПДВ /базова за вересень місяць 2017 рік/. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно з чинним законодавством та в повному обсязі спрямовується орендарем на рахунок балансоутримувача.

Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця, до останнього числа першого місяця оренди, починаючи з жовтня місяця 2017 року . У платіжному дорученні обов`язково зазначити номер договору оренди, дату укладення та назву орендаря (п.3.2.).

За користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує: 70% від загальної суми орендної плати у розмірі 2453,77 грн. - до загального фонду міського бюджету; 30% від загальної суми орендної плати у розмірі 1051,61 грн. - на рахунок балансоутримувача об`єкта оренди (п. 3.3 .). Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць (п.3.4.).

Орендна плата сплачується орендарем щомісяця у термін не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, і не залежить від наслідків господарської діяльності орендаря . Орендна плата сплачується орендарем за весь час фактичного використання об`єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди, включно (п.3.5.). Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням штрафних санкцій, у співвідношенні, визначеному п. 3.3 цього договору (п.3.8 .). Орендар зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату за весь час фактичного використання об`єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди, включно (п.5.2.) Цей договір діє з 07 листопада 2017 року по 05 листопада 2020 року включно (п.10.1.).

Згідно з Актом приймання-передачі від 07.11.17р. нежитлове приміщення площею 251,4 кв.м . було передано в користування відповідачу. Згідно з Актом приймання-передачі від 18.09.19р. нежитлове приміщення площею 251,4 кв.м . було повернуто відповідачем балансоутримувачу .

23.02.22р. Дніпровською міською радою було прийнято рішення №84/16 «Про затвердження Положення про департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради» . Згідно з п.2 рішення Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради виступає стороною по договорах оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, які були укладені до моменту прийняття цього рішення.

Таким чином, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради був наділений повноваженнями на звернення до суду про стягнення заборгованості з орендної плати з 23.02.22р. на підставі рішення Дніпровської міської ради від 23.02.2022 №84/16 (зі змінами). А до часу цього делегування повноважень питаннями оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста , опікувався Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради.

Як зазначає позивач, відповідач свої зобов`язання по повній та своєчасній оплаті орендованого приміщення за період з 07.11.17р. по 18.09.19р. не виконав належним чином , внаслідок чого утворилася заборгованість з орендної плати за договором №352-ДРА/17 у розмірі 60 966,10 грн.

Правовідносини сторін виникли на підставі договору оренди нерухомого майна, що регулюється загальними положеннями та статтями 759-786 ЦК України, а також статтями 283-291 ГК України.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з частиною першою статті 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Частиною першою статті 763 ЦК України визначено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно зі статтею 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, а також встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем умов договору №№352-ДРА/17 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста від 07.11.2017 року, суд визнає позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за період з 07.11.17р. по 18.09.19р. у розмірі 60 966,10 грн.

Щодо доводів відповідача стосовно пропуску позивачем позовної давності для заявлення цих вимог , суд зауважує на наступне.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частинами 3 та 4 статті 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

В той же час , пунктом 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Необхідно зазначити, що карантин КМУ установив на підставі постанови № 211 від 11.03.20р. з 12.03.20р., а постановою № 651 від 27.06.23р. КМУ відмінив карантин з 24 години 00 хвилин 30.06.23р.

Пунктом 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України зазначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.22р., затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.22р., перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Отже, до завершення карантину Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні був введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

Законом України № 4434-IX від 14.05.2025 пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключений. З набранням чинності цим Законом України № 4434-IX від 14.05.25р. (з 04.09.25р.) відновлено обчислення строків позовної давності.

Таким чином, строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України, в силу приписів п. 12 Прикінцевих положень ЦК України продовжено на строк дії карантину (з 12.03.20р. по 01.07.23р.), а в силу приписів п. 19 Прикінцевих положень ЦК України перебіг позовної давності зупинявся на строк дії воєнного стану (з 24.02.22р. по 04.09.25р.).

Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду 12.06.2024 у справі № 906/871/21 (пункт 81), від 28.03.2024 у справі 903/877/20 (903/932/23) (пункт 94).

Як вбачається з матеріалів справи , позивач звернувся до господарського суду із позовом у цій справі 23.12.25р., а отже, строки, визначені статтею 257 ЦК України, не закінчились. Враховуючи вищевикладене , заявлення відповідачем про пропуск позивачем строку позовної давності та застосування позовної давності є необґрунтованими. Також суд звертає увагу відповідача на те ,що пропуск строку позовної давності є підставою для відмови в позові ,а не закриття провадження у справі. У зв`язку з цим клопотання відповідача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає .

Судом враховано, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували факт наявності заборгованості у зв`язку з несплатою орендної плати у розмірі 60 966,10 грн. за період з 01.05.17р. по 18.09.19р.

Згідно з частиною 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено у 2025 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб, зокрема, з 1 січня 2025 року складає 3028,00 гривні.

Так, враховуючи позовну вимогу майнового характеру (стягнення 60 966,10), судовий збір повинен був сплачений у розмірі 3028,00 грн. Як вбачається з платіжної інструкції №859 від 08.09.25р. позивачем сплачено судовий збір у розмірі 8800,00 грн. Отже, позивачем сплачено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом , на 5 472 грн.

Для здійснення повернення судового збору з Державного бюджету України заявнику необхідно подати до суду заяву встановленої форми з відповідними реквізитами.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити .

2.Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Біарн» (49000, м. Дніпро, вул. Академіка Павла, буд.6, кВ.2; ) на користь позивача - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 75; ): 60 966,10грн. заборгованості з орендної плати та 3 028,00 грн. - витрат на сплату судового збору. Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 26.03.2026р.

Відповідно до вимог ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.