ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026 м. Дніпро Справа № 908/3228/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Соп`яненко О.Ю. (доповідач)

суддів: Мартинюка С.В., Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Янкіної Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» на рішення Господарського суду Запорізької області від 24.12.2025 (повне рішення підписано 24.12.2025, суддя Федько О.А.) у справі № 908/3228/25

за позовом Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», буд. 137; )

до відповідача Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 11; )

про стягнення 226 950,68 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовної заяви і рішення суду першої інстанції.

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерну «Міські теплові мережі» до відповідача: Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» про стягнення 226 950,68 грн заборгованості за надані послуги з теплопостачання у період з 01.11.2021 по 31.05.2024 в рамках індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії №77202981 від 01.11.2021.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.12.2025 у задоволенні позову відмовлено. Повернуто на користь Концерну «Міські теплові мережі» з Державного бюджету України 352,68 грн (триста п`ятдесят дві гривні 68 коп.) судового збору, перерахованого за платіжною інструкцією № 10192 від 13.08.2024 на суму 3076,09 грн.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції Концерн «Міські теплові мережі» оскаржує його в апеляційному порядку та просить:

- скасувати рішення суду першої інстанції;

- прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі;

- розподілити судові витрати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, неправильно оцінив докази та помилково застосував норми матеріального права, дійшовши безпідставного висновку про відсутність у відповідача статусу споживача теплової енергії. Апелянт зазначає, що відповідач фактично мав повноваження укладати договори на постачання теплової енергії, що підтверджується укладеними раніше договорами, зокрема договором № 789900131 від 03.10.2023, підписаним за довіреністю начальником підприємства Шкаран Л.А., яка діяла на підставі статуту, а отже і спірний договір є правомірним.

Також скаржник зазначає, що після припинення користування приміщенням попереднім орендарем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Осінь ЛТД», позивач правомірно здійснив перерахунок заборгованості на відповідача як балансоутримувача приміщення, оскільки теплопостачання фактично надавалося безперервно.

Апелянт вказує на наявність судових рішень у пов`язаних справах, які підтверджують відсутність зобов`язань у попереднього користувача приміщення, що зумовлює покладення обов`язку оплати на відповідача.

На думку скаржника суд проігнорував надані докази і неправильно застосував положення статуту відповідача та не дотримався стандарту вірогідності доказів і принципу змагальності сторін, що призвело до помилкового висновку про відмову в позові.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7», скориставшись правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України, подало відзив на апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі», в якому заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить відмовити у її задоволенні в повному обсязі, а оскаржуване рішення першої інстанції залишити без змін.

Відповідач вважає, що подані позивачем разом з апеляційною скаргою нові докази (зокрема договори) є недопустимими, оскільки вони не були подані до суду першої інстанції без поважних причин, як цього вимагають норми Господарського процесуального кодексу України. Апелянт не обґрунтував неможливість їх подання до суду першої інстанції раніше та не довів наявність об`єктивних перешкод. Крім того, позивач не виконав ухвалу суду першої інстанції про витребування доказів і не надав ані витребуваних документів, ані пояснень щодо причин їх ненадання.

Також відповідач підкреслює, що він не є власником спірного приміщення, а лише був балансоутримувачем, і не має обов`язку укладати договори на теплопостачання чи сплачувати за такі послуги. Договір оренди припинив дію ще у 2021 році, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Осінь ЛТД» продовжувало користуватися приміщенням незаконно до моменту примусового виселення 12.04.2024, що підтверджено судовим рішенням і матеріалами виконавчого провадження. Орендар був фактичним споживачем теплової енергії у спірний період. Також зазначається, що відмова у задоволенні попереднього позову Концерну «Міські теплові мережі» зумовлена неналежним доведенням обставин і помилковою правовою позицією самого позивача, а не діями відповідача.

На думку відповідача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність порушення прав позивача та обґрунтовано відмовив у позові.

Заперечення апелянта на відзив Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» до апеляційного суду не надходили.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2026 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Соп`яненко О.Ю. (суддя-доповідач), судді: Мартинюк С.В., Фещенко Ю.В..

Процесуальний хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах Центрального апеляційного господарського суду.

Хронологія надходження інших процесуальних документів до суду.

23.02.2026 до Центрального апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В судове засідання 24.03.2026 з`явилися представники позивача та відповідача, надали пояснення.

Колегія суддів у судовому засіданні 24.03.2026 оголосила скорочену (вступну та резолютивну частини) постанову.

5. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Концерн «Міські теплові мережі» (надалі - позивач) діє на підставі статуту, який розміщений на офіційному сайті Концерну «Міські теплові мережі».

Відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності Концерну «Міські теплові мережі» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Позивача та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Позивача.

Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше.

02.10.2021 на виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Концерн «Міські теплові мережі» розмістив на офіційному вебсайті індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (за посиланням в мережі Інтернет http://teploseti.zp.ua).

Відповідне повідомлення про розміщення 02.10.2021 на сайті Концерну «Міські теплові мережі» публічних договорів опубліковано також на офіційному вебсайті органу місцевого самоврядування Запорізької міської ради (https://zp.gov.ua/uk).

Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаних договорів підлягають застосуванню до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору, та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків.

02.06.2003 між Управлінням житлово-комунального господарства Запорізької міської ради (орендодавець), Комунальним підприємством «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 4» (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Осінь» (орендар) був укладений Договір оренди нежитлового приміщення № 328/4, відповідно до якого Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСІНЬ ЛТД» було надане в оренду нежитлове приміщення № 15 підвалу (літ. А-2) по вул. Тенісній, буд. 23 в м. Запоріжжя, загальною площею 211,7 кв.м.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 439/9 від 21.09.2018 «Про передачу майна комунальної власності в господарське відання комунальному підприємству «Виробниче ремонтно-експлуатаційне об`єднання № 7» Запорізької міської ради відповідачеві передано у господарське відання приміщення 15 підвального поверху (А-2) за адресою вул. Тенісна, 23 площею 211,70 кв.м (п. 232 Додатку № 1 до вказаного рішення) (рішення розміщено на офіційному вебпорталі Запорізької міської ради https://zp.gov.ua/uk/documents/item/32394).

Договором від 31.10.2016 про внесення змін до договору оренди було визначено, що Договір оренди від 02.06.2003 № 328/4 нежитлового приміщення по вул. Тенісній, 23 вважається продовженим до 02.06.2021.

Пунктом 5.13 договору оренди в редакції Додаткової угоди від 31.10.2016 на орендаря покладено обов`язок, серед іншого, укласти відповідні договори з постачальниками комунальних послуг або з Балансоутримувачем на компенсацію витрат на комунальні послуги (крім витрат на теплову енергію), експлуатаційних витрат, витрат на спільне утримання прибудинкової території та елементів благоустрою, своєчасно вносити плату за ці послуги.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 31.01.2024 у справі № 908/3130/23 позов Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» про звільнення нежитлового приміщення № 15 підвалу (літ. А-2) площею 211,7 кв.м. в будинку № 23 по вулиці Тенісній у місті Запоріжжя, шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Осінь ЛТД», на користь Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» - задоволено. Рішення суду набрало законної сили 22.02.2024.

Суд першої інстанції під час розгляду справи № 908/3130/23 встановив, що додатковою угодою від 01.10.2018 до Договору оренди № 328/4 нежитлового приміщення замінено Балансоутримувача з КП «Наше місто» на КП «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7».

У мотивувальній частині рішення від 31.01.2024 у справі №908/3130/23 суд дійшов висновку, що Договір № 328/4 припинено з дати закінчення строку договору.

Господарським судом Запорізької області 29.02.2024 на примусове виконання рішення суду по справі № 908/3130/23 видано наказ про звільнення нежитлового приміщення № 15 підвалу (літ. А-2) площею 211,7 кв.м. в будинку № 23 по вулиці Тенісній у місті Запоріжжя шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Осінь ЛТД», ідентифікаційний код юридичної особи 22159988 (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 21) на користь Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7», ідентифікаційний код юридичної особи 05478717 (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 11).

Постановою державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №74468604 від 18.03.2024 відкрито виконавче провадження для виконання наказу Господарського суду Запорізької області у справі № 908/3130/23 про звільнення нежитлового приміщення № 15 підвалу (літ. А-2) площею 211,7 кв.м. в будинку № 23 по вулиці Тенісній.

12.04.2024 державним виконавцем за участю представників Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» та Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради складено Акт про звільнення нежитлового приміщення № 15 за адресою: вул. Тенісна, буд. 23 шляхом виселення.

15.04.2024 державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову ВП № 74468604 про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частина 1 статті 39, стаття 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.06.2024 у справі № 908/909/24 відмовлено у задоволенні позову Концерну «Міські теплові мережі» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСІНЬ ЛТД» 189667,88 грн заборгованості за період з листопада 2021 року по грудень 2023 року. Рішення набрало законної сили 05.11.2024.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб 26.10.2023 внесений запис про припинення юридичної особи - Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» в результаті її реорганізації.

Концерн «Міські теплові мережі» листом від 14.07.2025 № 004074/44 звернувся до голови комісії з припинення Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» (шляхом приєднання до Комунального підприємства «ГРАДПРОЕКТ») в якому, зокрема, зазначив, що Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» у період надання послуг з постачання теплової енергії з 01.11.2021 по 11.04.2024 було користувачем об`єкта нежитлове приміщення № 15 по вулиці Тенісна, буд. 23, та відповідно зобов`язано укласти договір про надання послуг з постачання теплової енергії з Концерном «Міські теплові мережі». До листа додані Акт приймання-передачі послуг, наданих за особовим рахунком № 77202981 (2 примірники), та Рахунок за надані послуги за особовим рахунком № 77202981 (1 примірник).

Відповідно до Акту приймання-передачі послуг та Рахунку за надані послуги за особовим рахунком № 77202981 вартість наданої позивачем послуги з теплопостачання на об`єкт нерухомості № 15 по вул. Тенісна, буд. 23 за період з листопада 2021 по 11.04.2024 складає 226 950,68 грн.

Відповідач зобов`язання з оплати послуги з теплопостачання на об`єкт нерухомості № 15 по вул. Тенісна, буд. 23 не виконав.

6. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, погоджується з правовим обґрунтуванням та висновками Господарського суду Запорізької області з огляду на наступне.

Відповідно до частин 2, 3 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з частинами 1, 3 статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають зокрема у процесі надання споживачам послуг з постачання теплової енергії. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

За змістом статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг, зокрема, належать: комунальні послуги послуги з постачання теплової енергії.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) встановлено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є:

1) споживачі (індивідуальні та колективні);

2) управитель;

3) виконавці комунальних послуг.

Частина 2 статті 6 Закону встановлює, що виконавцями комунальних послуг є:

1) послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача;

2) послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом;

3) послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація;

4) послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води;

5) послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання;

6) послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення;

7) послуг з управління побутовими відходами - адміністратор послуги з управління побутовими відходами, а у разі його відсутності - визначений у встановленому законодавством порядку суб`єкт господарювання, який здійснює збирання та перевезення побутових відходів.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини 1 статті Закону).

Колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону).

Відповідно до приписів частини 2 статті 7, статті 8 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Виконавець комунальної послуги зобов`язаний, зокрема: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

За приписами статей 3, 4 Закону України «Про теплопостачання» відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Проєктування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання.

Укладання договору на постачання теплової енергії передбачено статтями 24, 25 Закону України «Про теплопостачання» та є обов`язковим для сторін на підставі закону.

За змістом статей 24, 25 вищезазначеного Закону встановлено, що теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами, водночас своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основними обов`язками споживача теплової енергії.

Положеннями статті 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що:

споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору;

теплова енергія - це товарна продукція, яка виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу;

теплова мережа - це сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Статтею 322 Цивільного кодексу України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить:

- прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення (пункту 31 частини 1);

- створення у разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення з іншими суб`єктами комунальної власності спільних проектів або спільного фінансування (утримання) комунальних підприємств, установ та організацій, визначення повноважень цих органів (служб) (пункт 32 частини 1).

Балансоутримувач комунального майна - це установи, організації або підприємства, які на праві господарського або оперативного управління отримали будинки і споруди, їх частини, а також нерухоме майно та обліковують його на балансі.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 439/9 від 21.09.2018 «Про передачу майна комунальної власності в господарське відання комунальному підприємству «Виробниче ремонтно-експлуатаційне об`єднання № 7» Запорізької міської ради» передано у господарське відання приміщення 15 підвального поверху (А-2) за адресою вул. Тенісна, 23 площею 211,70 кв.м. Факт передання вказаного нерухомого майна у господарське відання Комунальному підприємству «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» та виконання останнім обов`язків балансоутримувача до 30.06.2024 визнається відповідачем, відтак не потребує доказування відповідно до приписів частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом частини першої статті 24 Господарського кодексу України (чинного у спірний період) управління господарською діяльністю у комунальному секторі економіки здійснюється через систему організаційно-господарських повноважень територіальних громад та органів місцевого самоврядування щодо суб`єктів господарювання, які належать до комунального сектора економіки і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

Частинами 1, 2 статті 136 Господарського кодексу України було передбачено, що право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Розпорядженням міського голови від 22.02.2022 № 60р, яке розміщено на офіційному вебпорталі Запорізької міської ради (https://zp.gov.ua/upload/editor/vrezho7_60r_vid_22-02-2022.pdf), затверджений Статут Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне підприємство № 7». Відповідно до Статуту Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» створено на базі майна державного комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7». Предметом діяльності Підприємства є здійснення будь-якої діяльності, що не суперечить його цілям та чинному законодавству України, у тому числі: облік об`єктів нерухомого майна комунальної власності, іншого майна, яке закріплено на праві господарського відання за підприємством та забезпечення їх належного утримання, збереження та використання; здійснення заходів щодо контролю за ефективністю використання збереження майна комунальної власності, яке перебуває в його господарському віданні; здійснення контролю за виконанням користувачами комунального майна умов договорів оренди/користування, нарахування орендної плати, обліку заборгованості, вжиття заходів щодо стягнення заборгованості.

Територіальна громада як власник об`єкта нерухомого майна своїм рішенням наділяє балансоутримувача майна чітко визначеними повноваженнями щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади.

З аналізу змісту Статуту відповідача та договору оренди від 02.06.2003 № 328/4 про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Осінь ЛТД» у користування нерухомого майна приміщення № 15 по вул. Тенісна, 23, орендодавцем якого виступало Управління житлового господарства Запорізької міської ради (а відповідно до Договору про внесення змін від 31.10.2016 Департамент комунальної власності Запорізької міської ради), а балансоутримувачем якого було Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» (з 31.10.2016 Комунальне підприємство «Наше місто»), відповідачеві не надано повноважень на укладання договорів оренди нерухомого майна та договорів на постачання комунальних послуг у вказане приміщення. Пунктом 5.13 договору оренди № 328/4 (в редакції додаткової угоди від 31.10.2016) визначений обов`язок орендаря нерухомого майна укласти відповідні договори з постачальниками комунальних послуг, або укласти з балансоутримувачем договір на компенсацію таких витрат, крім витрат на теплову енергію. Визначені Статутом обов`язки відповідача передбачають здійснення ним контролю за ефективністю використання, збереження майна комунальної власності, за виконанням користувачами комунального майна умов договорів оренди/користування, нарахування орендної плати, обліку заборгованості, вжиття заходів щодо стягнення заборгованості.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач не надав суду достатніх і належних доказів на обґрунтування вимоги про стягнення з балансоутримувача вартості теплової енергії за нежитлове приміщення, яке перебувало у нього на балансі. Також наявні у справі докази не підтверджують, що відповідач є споживачем послуг з постачання теплової енергії у приміщенні № 15 на вул. Тенісна, 23 у місті Запоріжжі.

Отже, відповідач не є власником приміщення № 15 у підвалі будинку № 23 по вул. Тенісна в Запоріжжі, не користується теплопостачанням для власних потреб і не має повноважень укладати договори на комунальні послуги. Тому він не вважається споживачем послуги з постачання теплової енергії.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (статті 76, 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 226 950,68 грн за послуги теплопостачання у приміщенні № 15 по вул. Тенісна, 23 у м. Запоріжжі за період з 01.11.2021 по 11.04.2024.

7. Висновки апеляційного господарського суду за результатами перегляду рішення суду.

Апеляційний господарський суд, здійснивши апеляційний перегляд справи у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про відсутність порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Запорізької області таким, що підлягає залишенню без змін.

8. Розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається, судові витрати відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

З підстав наведеного та керуючись статями 129, 269-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» на рішення Господарського суду Запорізької області від 24.12.2025 у справі № 908/3228/25 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 24.12.2025 у справі № 908/3228/25 залишити без змін.

3. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на позивача - Концерн «Міські теплові мережі».

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано - 06.04.2026.

Головуючий суддя О.Ю. Соп`яненко

Суддя С.В. Мартинюк

Суддя Ю.В. Фещенко