ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

30 березня 2026 року м. ТернопільСправа № 921/179/26
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

розглянувши: Заяву № Вх № 1583, документ сформований в системі "Електронний суд" 24.03.2026 (вх.№206 від 24.03.2026) Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТОВАНА ОПТИМІЗАЦІЯ ЕНЕРГЕТИЧНИХ РЕСУРСІВ", 58005, Чернівецька обл., Чернівецький р-н, м. Чернівці, вул.Головна, буд. 187,

до боржника: Відокремленого структурного підрозділу «Бучацький фаховий коледж Закладу вищої освіти «Подільський державний університет», 48431, Тернопільська обл., Чортківський р-н, с. Трибухівці, вул. Винниченка, буд. 4,

про: видачу судового наказу, яким стягнути з Відокремленого структурного підрозділу «Бучацький фаховий коледж Закладу вищої освіти «Подільський державний університет», 48431, Тернопільська обл., Чортківський р-н, с. Трибухівці, вул. Винниченка, буд. 4, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТОВАНА ОПТИМІЗАЦІЯ ЕНЕРГЕТИЧНИХ РЕСУРСІВ", 58005, Чернівецька обл., Чернівецький р-н, м. Чернівці, вул.Головна, буд. 187, заборгованість за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії №158 від 30.05.2025 за листопад та 8 днів грудня 2025 року в сумі 95 723,99 грн та судові витрати.

ВСТАНОВИВ

24.03.2026 до Господарського суду Тернопільської області надійшла Заява № Вх № 1583, документ сформований в системі "Електронний суд" 24.03.2026 (вх.№206 від 24.03.2026) Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТОВАНА ОПТИМІЗАЦІЯ ЕНЕРГЕТИЧНИХ РЕСУРСІВ" з вимогою стягнути з боржника Відокремленого структурного підрозділу «Бучацький фаховий коледж Закладу вищої освіти «Подільський державний університет» заборгованість за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії №158 від 30.05.2025 за листопад та 8 днів грудня 2025 року в сумі 95 723,99 грн та судові витрати.

Дослідивши подану заяву, суддя дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

При цьому частиною 3 статті 147 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Згідно з частиною 5 статті 85 Цивільного кодексу України філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх утворила, і діють на підставі затвердженого нею положення або на іншій підставі, передбаченій законодавством іноземної держави, відповідно до якого утворено юридичну особу, відокремленими підрозділами якої є такі філії та представництва.

Судом встановлено, що боржником за цією заявою про видачу судового наказу є Філія - Відокремлений структурний підрозділ "Бучацький фаховий коледж Закладу вищої освіти "Подільський державний університет", яка є відокремленим підрозділом, а не юридичною особою, згідно з інформації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 34581427.

Відтак заявником подано заяву про видачу судового наказу за вимогою до особи, яка відповідно до частини 3 статті 147 Господарського процесуального кодексу України не може бути боржником в наказному провадженні.

Пунктом 4 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи вищенаведене, заява про видачу судового наказу, яка подана до філії, а не до юридичної особи, не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Суд також звертає увагу, що відповідно до ст. 147 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви. Статтею 29 Господарського процесуального кодексу України передбачено випадки підсудності справ за вибором позивача та, зокрема, вказано, що позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням. Разом з тим, боржником у справі не може бути суб`єкт без статусу юридичної особи, натомість може бути юридична особа або юридична особа в особі філії або представництва.

Крім того, слід зазначити, що судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Наявність спору про право в наказному провадженні, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи з характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Норми Господарського процесуального кодексу України передбачають можливість задоволення заяви про видачу судового наказу лише за умови безспірності вимог, відповідно заявник/стягувач, крім іншого, має надати документи, що вказують на правильність та безспірність грошових вимог.

Таким чином безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 150 цього Кодексу до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У заяві про видачу судового наказу заявник вказує на наявність у боржника заборгованості за договором про постачання електричної енергії №158 від 30.05.2025, зазначивши, що за період з 01.11.2025 по 08.12.2025 сума заборгованості становить 95 723,99грн, та вказує на непроведення відповідачем оплати згідно надісланих боржнику актів приймання-передання електричної енергії №2572 та №2336.

У п.5.3. договору визначено, що оплата електричної енергії здійснюється споживачем один раз за розрахунковий період за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі акта приймання-передачі (надалі Акт) та виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за спожиту електричну енергію післяплатою. Розрахунковим періодом за договором є календарний місяць. Оплата Акта постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строк 14 банківських днів з моменту отримання його споживачем.

До заяви долучено Рахунки на оплату №8 від 05.01.2026 за період з 01.12.2025 по 08.12.2025 на суму 28846,39 грн та №2360 від 08.12.2025 за листопад 2025 року на суму 66895,60 грн; Акти-приймання передачі електроенергії №2572 за період з 01.12.2025 по 08.12.2025 на суму 28846,39 грн та №2336 за листопад 2025 року на суму 66895,60 грн, котрі не підписані зі сторони споживача.

Однак, доказів надіслання (отримання) боржнику рахунків на оплату та актів приймання-передання електроенергії, які долучено до заяви, матеріали не містять, незважаючи на те, що у заяві ТОВ "ГАРАНТОВАНА ОПТИМІЗАЦІЯ ЕНЕРГЕТИЧНИХ РЕСУРСІВ" вказується про їх направлення боржнику.

Враховуючи наведене, з наявних матеріалів неможливо визначити момент настання строку оплати спожитої електричної енергії.

Таким чином, додані до заяви про видачу судового наказу документи не підтверджують безспірність заявлених вимог.

При цьому, суд, звертає увагу заявника, що як вбачається з інформації Автоматизованої системи документообігу суду "Діловодство спеціалізованого суду" ухвалою від 09.02.2026 у справі №921/58/26 суд відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТОВАНА ОПТИМІЗАЦІЯ ЕНЕРГЕТИЧНИХ РЕСУРСІВ" у видачі судового наказу про стягнення з Відокремленого структурного підрозділу "Бучацький фаховий коледж Закладу вищої освіти "Подільський державний університет", село Трибухівці Чортківського району Тернопільської області заборгованості в розмірі 95723 грн 99 коп (поданій на підставі аналогічних документів) на підставі п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відповідно до частини 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Суд звертає увагу заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини 1 статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою (ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 150, 152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТОВАНА ОПТИМІЗАЦІЯ ЕНЕРГЕТИЧНИХ РЕСУРСІВ", 58005, Чернівецька обл., Чернівецький р-н, м. Чернівці, вул.Головна, буд. 187, у видачі судового наказу про стягнення з боржника Відокремленого структурного підрозділу «Бучацький фаховий коледж Закладу вищої освіти «Подільський державний університет», 48431, Тернопільська обл., Чортківський р-н, с. Трибухівці, вул. Винниченка, буд. 4, заборгованості за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії №158 від 30.05.2025 за листопад та 8 днів грудня 2025 року в сумі 95723,99 грн. та судові витрати.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в строк і порядок, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

3.Копію ухвали надіслати:

- заявнику Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТОВАНА ОПТИМІЗАЦІЯ ЕНЕРГЕТИЧНИХ РЕСУРСІВ" (до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд").

Ухвалу підписано: 30 березня 2026 року.

Суддя С.О. Хома