ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2026 Справа № 914/2158/24

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.,

Суддів Бойко С.М.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Шатан Т.О.

представники сторін: не з`явились,

розглянувши матеріали апеляційних скарг Приватної агрофірми "Україна" б/н від 20.10.2025 (вх. суду від 20.10.2025 № 01-05/3057/25)

та Приватної агрофірми "Кам`янка" б/н від 20.10.2025 (вх. суду від 20.10.2025 № 01-05/3054/25)

на рішення Господарського суду Львівської області від 17.09.2025 (повне рішення складено 29.09.2025, суддя Рим Т.Я.)

у справі № 914/2158/24

за позовом: Приватної агрофірми "Кам`янка", с. Сапіжанка, Львівська обл.

до відповідача: Колективного підприємства "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство", с. Тадіно, Львівська обл.

за участю третьої особи 1: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Буг", с. Прибужани, Львівська обл.

третьої особи 2: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сілець", с. Сілець, Львівська обл.

третьої особи 3: Товариства з додатковою відповідальністю "Агро-Сервіс", м. Кам`янка Буська, Львівська обл.

третьої особи 4: Приватного підприємства приватна агрофірми "Надбужжя", с. Забужжя, Львівська обл.

третьої особи 5: Приватного підприємства агрофірми "Маяк", с. Старий Яричів, Львівська обл.

третьої особи 6: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Добротвір", смт Добротвір, Львівська обл.

третьої особи 7: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. І. Франка», с. Батятичі, Львівська обл.

третьої особи 8: Приватного підприємства приватної агрофірми «Желдець», с. Желдець, Львівська обл.

третьої особи 9: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Жовтанці", с. Жовтанці, Львівська обл.

третьої особи 10: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Дружба"с. Зубів Міст, Львівська обл.

про: визнання частково недійсним рішення загальних зборів в частині виключення ПАФ "Кам`янка" з числа учасників КП "Кам`янка-Бузьке МГСП", визнання ПАФ "Кам`янка" правонаступником прав та обов`язків КП СВСГ "Кам`янка",

за позовом третьої особи з самостійними вимогами: Приватної агрофірми "Україна",

с. Великосілки, Львівська обл.

до відповідача: Колективного підприємства "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство", с. Тадіно, Львівська обл.

про: визнання частково недійсним рішення загальних зборів в частині виключення ПАФ "Кам`янка" з числа учасників КП "Кам`янка-Бузьке МГСП", визнання ПАФ "Кам`янка" правонаступником прав та обов`язків КП СВСГ "Кам`янка",

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовних заяв і рішення суду попередньої інстанції:

Приватна агрофірма "Кам`янка" звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом до Колективного підприємства "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство" про: 1) визнання частково недійсним рішення загальних зборів уповноважених представників КП "Кам`янка-Бузьке МГСП" від 03.08.2024, оформлене протоколом від 03.08.2024 в частині виключення з числа учасників (засновників) КП СВСГ "Кам`янка"; 2) визнання ПАФ "Кам`янка" правонаступником прав та обов`язків Колективного підприємства СВСГ "Кам`янка" в частині пайової участі в Колективному підприємстві Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство.

В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що ПАФ "Кам`янка" як правонаступник КП СВСГ "Кам`янка" є членом (учасником) та власником частки в КП "Кам`янка-Бузьке МГСП". Рішенням від 03.08.2024 загальні збори учасників Колективного підприємства "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство" виключили КП СВСГ "Кам`янка" з числа учасників (засновників) КП "Кам`янка-Бузьке МГСП". Позивач зазначає, що під час підготовки та проведення зборів 03.08.2024 порушено права правонаступників учасників КП "Кам`янка-Бузьке МГСП", в тому числі і ПАФ "Кам`янка".

Позивач стверджує, що не був належним чином повідомлений про день та час проведення загальних зборів, повідомлення про проведення зборів підписана особою, яка не мала повноважень як на підписання такого повідомлення, так і на скликання зборів.

Приватна агрофірма "Україна" звернулась до суду першої інстанції з позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у якому просила: 1) визнати частково недійсним рішення загальних зборів в частині виключення ПАФ "Кам`янка" з числа учасників КП "Кам`янка-Бузьке МГСП"; 2) скасувати державну реєстрацію зміни складу засновників в частині виключення ПАФ "Кам`янка" з числа засновників КП "Кам`янка-Бузьке МГСП".

Поданий позов третя особа мотивувала тим, що відповідач не повідомив учасників про проведення загальних зборів 03.08.2024 та такі збори відбулись за відсутності кворуму, адже на дату їх проведення всі юридичні особи, внесені до протоколу як учасники КП "Кам`янка-Бузьке МГСП" були припинені, частина не існувала. Інформація про правонаступників не внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору зазначила, що проведення загальних зборів без повідомлення учасників про їх проведення та про питання, які були внесені на розгляд загальних зборів, порушує корпоративні права ПАФ "Україна" як учасника КП "Кам`янка-Бузьке МГСП" на участь в управлінні цим товариством.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.09.2025 відмовлено у задоволенні позову Приватної агрофірми "Кам`янка" в повному обсязі; відмовлено у задоволенні позову Приватної агрофірми "Україна" в повному обсязі.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ПАФ "Кам`янка" створена одноосібним власником, не є правонаступником прав та обов`язків СВСГ "Кам`янка", а тому її корпоративні права не порушено оскаржуваним рішенням загальних зборів учасників КП "Кам`янка-Бузьке МГСП", а зазначене є самостійною та достатньою підставою для відмови в задоволені позову ПАФ "Кам`янка".

Щодо позовних вимог третьої особи, то місцевий господарський суд констатував, що такі фактично спрямовані на захист прав іншої юридичної особи ПАФ "Кам`янка", а ПАФ "Україна" не довела порушень своїх корпоративних прав оскаржуваним рішенням, тому суд відмовив у задоволенні її позову.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Не погодившись з рішенням, Приватна агрофірма "Кам`янка" звернулась до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 17.09.2025 у справі № 914/2158/24 та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Скаржник стверджує, що суд першої інстанції, незважаючи на подані заявником численні письмові докази, не встановив і не дослідив ключові юридично значимі обставини, які мають вирішальне значення для правильного вирішення спору, а саме:

-не встановлено, згідно з яким законом або внутрішнім актом (статутом) відбувалося повідомлення учасників про скликання зборів, який саме порядок скликання застосовувався та який мав бути застосований відповідно до чинного законодавства;

- не з`ясовано, чи відповідає вимогам закону та принципу розумності повідомлення про збори, здійснене лише за 5 днів до їх проведення;

- не встановлено, за яким законом і в якому порядку проводились самі збори, а також який нормативний акт мав бути застосований;

- не встановлено, на підставі якого закону та порядку проводилося голосування і який закон мав бути застосований;

-судом не встановлено, чи був на зборах кворум.

Також апелянт зазначає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку, що ПАФ "Кам`янка" не є правонаступником прав та обов`язків СВСГ "Кам`янка". Зокрема, судом залишено поза належною увагою такі важливі факти: ПАФ «Кам`янка» створена рішенням зборів членів спілки (тобто колективом пайовиків), отримала все майно спілки (через оренду з наступним розпаюванням), прийняла на себе борги спілки та продовжила її діяльність з тими ж активами і на тій же території. Апелянт зазначає, що фінансова звітність також це підтверджує баланс на 01.10.1998 відобразив передачу активів СВСГ «Кам`янка» до ПАФ «Кам`янка».

Крім цього, скаржник звертає увагу, що суд не надав належної преюдиційної оцінки і раніше ухваленим судовим рішенням, в яких вже підтверджувалась участь ПАФ «Кам`янка» у правовідносинах на правах правонаступника СВСГ «Кам`янка». Так, ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.04.2003 у справі № 4/820-6/143 було затверджено мирову угоду між ВАТ «Агросервіс» та ПАФ «Кам`янка», за якою ПАФ «Кам`янка» прийняла на себе зобов`язання за боргом СВСГ «Кам`янка».

Приватна агрофірма "Україна" також подала апеляційну скаргу, у якій просила рішення Господарського суду Львівської області від 17.09.2025 у справі № 914/2158/24 скасувати та прийняти нове рішення яким задоволити позовні вимоги третьої особи у повному обсязі.

Приватна агрофірма "Україна" зазначає, що суд першої інстанції не встановив і не дослідив обставин проведення загальних зборів 03.08.2024. Апелянт вказує про ті ж обставини, які зазначила Приватна агрофірма "Кам`янка" у поданій нею апеляційній скарзі.

Зокрема, скаржник посилається на те, що ненадання ПАФ «Україна» реальної можливості дізнатися про дату, час і місце проведення зборів позбавило її права на участь в управлінні підприємством, що є грубим порушенням корпоративних прав, гарантованих статтями 10, 23, 58 Закону України «Про господарські товариства» та ст.167 ГК України.

Крім цього, скаржник стверджує, що суд першої інстанції, всупереч вимогам процесуального законодавства, безпідставно долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву, заперечення та клопотання про долучення доказів, подані відповідачем після спливу встановлених судом процесуальних строків і за відсутності зареєстрованого електронного кабінету юридичної особи в підсистемі «Електронний суд».

Колективне підприємство "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство" подало відзив на апеляційні скарги, у якому просило апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 17.09.2025 у справі № 914/2158/24 залишити без змін.

Відповідач наголошує на тому, що лише у випадку встановлення правонаступництва можна стверджувати про можливе порушення корпоративного права ПАФ "Кам`янка" та досліджувати аргументи скаржників, пов`язані безпосередньо зі скликанням та проведенням

загальних зборів учасників КП "Кам`янка-Бузьке МГСП".

З огляду на наведене, як вказує відповідач, суд попередньої інстанції встановивши, що ПАФ "Кам`янка" створена одноосібним власником, не є правонаступником прав та обов`язків СВСГ "Кам`янка", зробив правильний висновок, що її (ПАФ "Кам`янка") корпоративні права не порушено оскаржуваним рішенням загальних зборів учасників КП "Кам`янка-Бузьке МГСП".

Також відповідач вважає, що до ПАФ "Кам`янка" перейшли право користування на майно, яке належало на правах спільної власності членам СВСГ "Кам`янка", натомість майно, яке було передано ПАФ "Україна", використовувалося для погашення боргів ліквідованої СВСГ "Кам`янка".

Інші учасники справи відзиви на апеляційні скарги не подали.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2025 справу № 914/2158/24 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватної агрофірми "Україна" б/н від 20.10.2025 (вх. суду від 20.10.2025 № 01-05/3057/25) на рішення Господарського суду Львівської області від 17.09.2025 у справі № 914/2158/24.

Ухвалою суду від 10.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватної агрофірми "Кам`янка" б/н від 20.10.2025 (вх. суду від 20.10.2025 № 01-05/3054/25) на рішення Господарського суду Львівської області від 17.09.2025 у справі № 914/2158/24. Прийнято до спільного розгляду апеляційні скарги Приватної агрофірми "Кам`янка" та Приватної агрофірми "Україна" на рішення Господарського суду Львівської області від 17.09.2025 у справі № 914/2158/24.

Ухвалою суду від 01.12.2025 призначено справу №914/2158/24 до розгляду у судовому засіданні на 27.01.2026.

У судовому засіданні 27.01.2026 суд заслухав пояснення представника позивача, третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору та представника відповідача. Представник скаржників підтримав доводи апеляційних скарг, представник відповідача заперечив такі доводи з підстав, викладених у відзиві на апеляційні скарги.

Заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи № 914/2158/24 на 17.02.2026.

Судове засідання 17.02.2026 не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Бойко С.М.

Ухвалою суду від 19.02.2026 призначено розгляд справи № 914/2158/24 на 17.03.2026.

У судове засідання 17.03.2026, учасники справи, належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, явки уповноважених представників не забезпечили.

Водночас Приватна Агрофірма «Кам`янка» подала суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням представника скаржника у відрядженні. До клопотання долучено наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» № 130326 від 13.03.2026, відповідно до якого юрисконсульта відряджено на 1 календарний день 17 березня 2026 року до м. Умань для участі в ділових перемовинах.

Щодо заявленого клопотання, колегія суддів зазначає таке.

Суд враховує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 11, 12 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Ухвала апеляційного суду від 19.02.2026 про призначення справи до розгляду на 17.03.2026, надійшло до електронного кабінету ПАФ «Кам`янка» 19.02.2026 о 16:55 год, в той же час ухвалу отримав і представник Павка В.С. Зазначене слідує з довідок про доставку ухвал до електронних кабінетів (том 10, а.с. 19).

Пунктом 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Таким чином, ПАФ «Кам`янка» належним чином повідомлено про дату, час і місце призначеного судового засідання у справі № 914/2158/24.

Водночас суд зауважує, що в пункті 2 резолютивної частини ухвали від 19.02.2026 про призначення справи до розгляду в судовому засіданні 17.03.2026 вказано, що неявка уповноважених представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті відповідно до положень ч. 12 ст. 270 ГПК України.

Верховний Суд у постанові від 14.07.2022 у справі №260/4504/20 виклав правову позицію, відповідно до якої судова дискреція щодо оцінки обставин, які не дають можливості особі прийняти участь у судовому засіданні, на предмет їх поважності чи неповажності для цілей відкладення судового розгляду не має абсолютних меж. Суд має враховувати конкретну ситуацію та обґрунтування особи, яка просить суд відкласти судовий розгляд, відповідне обґрунтування не має бути абстрактним, а обставини, наведені у ньому, повинні бути підтверджені належною доказовою базою. Тобто реалізація відповідної дискреції суду щодо кваліфікації наведених учасником судового процесу у клопотанні про відкладення судового розгляду обставин має здійснюватися індивідуально з урахуванням принципу верховенства права. Це зумовлено тим, що сама концепція верховенства права передбачає суд як найдієвіший інструмент її застосування, адже тільки суд може вийти за межі формального права та визначити доцільне та належне регулювання в кожній конкретній ситуації. При цьому для цілей дотримання принципу верховенства права суд повинен обирати такий варіант вирішення клопотання про відкладення судового засідання, який є максимально доцільним та справедливим у відповідній ситуації, а обраний ним процесуальний наслідок розгляду відповідного клопотання, як результат реалізації наданих йому дискреційних повноважень, завжди вимагає мотивації зробленого вибору.

Крім цього, апеляційний суд враховує, що ПАФ «Кам`янка» є скаржником у справі, а отже в апеляційній скарзі ним викладено доводи, на підставі яких він не погоджується з рішенням суду першої інстанції.

У постанові Верховного Суду від 14.08.2024 у справі № 916/3011/21 вказано, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність перенесення розгляду справи в силу положень чинного ГПК України.

До того ж, як зазначено вище, в судовому засіданні 27.01.2026 суд заслухав усні пояснення представника скаржників адвоката Павки В.С.

Водночас колегія суддів враховує принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

На підставі викладеного, враховуючи належне повідомлення скаржника про дату, час і місце судового засідання, беручи до уваги те, що явка представників учасників даної справи не була визнана обов`язковою, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю учасників справи, які не забезпечили явку своїх представників.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, №o. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, №o. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась таким.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Особа, яка звертається до суду з позовом, реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України, ст. 4 ГПК України право на судовий захист, вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке його право та/або охоронюваний законом інтерес порушене особою, до якої пред`явлений позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права/інтересу. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Предметом позову у цій справі є, зокрема, визнання частково недійсним рішення загальних зборів уповноважених представників КП "Кам`янка-Бузьке МГСП" від 03.08.2024.

Як було зазначено вище, в обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що під час підготовки та проведення зборів 03.08.2024 порушено права правонаступників учасників КП "Кам`янка-Бузьке МГСП", в тому числі і ПАФ "Кам`янка".

Апеляційний суд зазначає, що порушення порядку скликання та проведення загальних зборів можуть бути підставою для визнання рішень загальних зборів недійсними лише за позовами учасників товариства, а не третіх осіб, адже у таких випадках йдеться про порушення права на управління товариством, яким треті особи - не учасники товариства не наділені.

Недотримання вимог закону та установчих документів юридичної особи під час скликання і проведення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю не може визнаватися порушенням прав тих осіб, які не є учасниками (акціонерами, членами) цієї юридичної особи. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №910/7847/17, від 16.10.2018 у справі № 910/15792/14, від 22.05.2019 у справі №904/7274/17, 09.12.2020 у справі № 914/2259/17.

Таким чином, апеляційний суд вказує, що суд першої інстанції правомірно констатував, що насамперед у цій справі підлягають до встановлення (спростування) обставини правонаступництва ПАФ "Кам`янка" від СВСГ "Кам`янка" та лише у випадку встановлення правонаступництва можна стверджувати про можливе порушення корпоративного права ПАФ "Кам`янка".

Отже, щодо висновку суду попередньої інстанції про відсутність правонаступництва ПАФ "Кам`янка" прав та обов`язків Колективного підприємства спілки власників селянських господарств "Кам`янка", яке було учасником КП "Кам`янка-Бузьке МГСП", колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статті 37 Цивільного кодексу УРСР (в редакції станом на 1997 рік) юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання). При злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов`язки) переходить до нововиниклих юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов`язки) переходить до останньої. Майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію. Порядок ліквідації і реорганізації юридичних осіб визначається законодавством Союзу РСР і постановами Ради Міністрів Української РСР. Порядок ліквідації і реорганізації кооперативних та інших громадських організацій може бути визначений їх статутами (положеннями).

Згідно з частинами 1, 4 та 7 статті 34 Закону України "Про підприємства в Україні" (в редакції станом на 1997 рік) ліквідація і реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться з дотриманням вимог антимонопольного законодавства за рішенням власника, а у випадках, передбачених цим Законом, - за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражного суду. Підприємство вважається реорганізованим або ліквідованим з моменту виключення його з державного реєстру України. При перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

Стаття 2 Закону України "Про підприємства в Україні" визначала, що одним із видів підприємств було колективне підприємство, засноване на власності трудового колективу підприємства, кооперативу, іншого статутного товариства, громадської та релігійної організації.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" (в редакції станом на 1997 рік) колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Підприємство є юридичною особою, має розрахунковий та інші рахунки в установах банку і печатку зі своїм найменуванням.

Стаття 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" (в редакції станом на 1997 рік) врегульовувала, що об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

У юридичній науці та судовій практиці розрізняють два основних види правонаступництва: універсальне (successio universalis) та сингулярне (successio singularis).

Універсальне правонаступництво передбачає, що від правопопередника до правонаступника переходять усі права та обов`язки в цілому, як єдиний правовий масив. Прикладом універсального правонаступництва може бути реорганізація юридичної особи (у тому числі перетворення). Натомість сингулярне правонаступництво передбачає, що від правопопередника до правонаступника переходять окремі (не всі) права або обов`язки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 01.09.2020 у справі № 907/29/19 зроблено висновок, що статут юридичної особи є одностороннім актом цієї юридичної особи, який не є підставою правонаступництва щодо іншої юридичної особи, якщо таке правонаступництво не виникло відповідно до закону. У випадку прийняття рішення про реорганізацію КСП шляхом перетворення в іншу юридичну особу колишні члени КСП автоматично повинні були б стати учасниками цієї юридичної особи, позаяк перетворенням юридичної особи є саме зміна її організаційно-правової форми, а не складу її учасників.

Іншими словами, у випадку перетворення змінюється лише організаційно-правова форма, склад засновників (учасників) такого підприємства не змінюється.

Як слідує з матеріалів справи, збори уповноважених представників господарств учасників Кам`янка-Бузького районного міжгосподарського сортонасінницького підприємства, прийняли рішення № 2 від 20.03.1992, яким затвердили Статут Кам`янка-Буського міжгосподарського сортонасінницького підприємства, який зареєстрований рішенням виконкому Кам`янка-Бузької районної ради народних депутатів від 20.08.1992 (том 1, а. с. 34).

Згідно з цим статутом підприємство створюється рішенням загальних зборів селянських спілок на основі пайових внесків і здійснює свою діяльність згідно з делегованими йому функціями. Вищим органом управління підприємством є загальні збори уповноважених представників селянських спілок.

Додатком до Статуту (том 5, а. с. 197-206) визначено перелік сільськогосподарських підприємств, на паях яких створено Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство. Згідно з цим додатком такими є: СВСГ "Жовтанці", СВСГ "Маяк", СВСГ "Галичина", СВСГ Ім. Б. Хмельницького, СВСГ "Нива", СВСГ "Прогрес", СВСГ "Україна", СВСГ "Кам`янка", СВСГ "Надбужжя", СВСГ ім. І. Франка, СВСГ "Буг", СВСГ "Сілець", СВСГ " Добротвір", СВСГ Ім. Л. Українки, СВСГ "Дружба", СВСГ "Колос",СВСГ "Полісся".

Кам`янка-Бузьке районне міжгосподарське сортонасінницьке підприємство у 1992 році перейменоване у КП "Кам`янка-Бузьке МГСП", така обставина визнається усіма учасниками справи.

Станом на 02.08.2024 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (том 1, а. с. 59-66) зареєстровано КП "Кам`янка-Бузьке МГСП" (ідентифікаційний код 04527862) з переліком таких учасників:

Колективне підприємство СВСГ "Надбужжя", ідентифікаційний код 03760869.

Колективне підприємство СВСГ "Галичина", ідентифікаційний код 22422227.

Колективне підприємство СВСГ "Жовтанці", ідентифікаційний код 03762006.

Колективне підприємство СВСГ "Ім. Б. Хмельницького", ідентифікаційний код 25224114.

Колективне підприємство СВСГ "Маяк", ідентифікаційний код 23948019.

Колективне підприємство СВСГ "Кам`янка", ідентифікаційний код 03760852.

Колективне підприємство СВСГ "Нива", ідентифікаційний код 03760823.

Колективне підприємство СВСГ "Прогрес", ідентифікаційний код 03760839.

Колективне підприємство СВСГ "Україна", ідентифікаційний код 03760846.

Колективне підприємство СВСГ "Полісся", ідентифікаційний код 03728564.

Колективне підприємство СВСГ "Сілець", ідентифікаційний код 05524529.

Колективне підприємство СВСГ "Буг", ідентифікаційний код 03760881.

Колективне підприємство СВСГ "Добротвір", ідентифікаційний код 03762029.

Колективне підприємство СВСГ "Дружба", ідентифікаційний код 03762041.

Колективне підприємство СВСГ "Ім. І. Франка", ідентифікаційний код 03760875.

Колективне підприємство СВСГ "Ім. Лесі Українки", ідентифікаційний код 05291077.

Колективне підприємство СВСГ "Колос", ідентифікаційний код 31147983.

В реєстрі відсутня інформація про розмір часток цих учасників.

Отже, склад засновників (учасників) КП "Кам`янка-Бузьке МГСП" не змінювався з 1992 року та КП СВСГ "Кам`янка" (ідентифікаційний код 03760852) була учасником КП "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство".

Судами у цій справі встановлено, що рішенням від 03.08.2024 загальні збори КП "Кам`янка-Бузьке МГСП" ухвалили низку рішень, у тому числі виключили з числа учасників КП СВСГ "Ім. Б. Хмельницького", КП СВСГ "Колос", КП СВСГ "Нива", КП СВСГ "Прогрес", КП СВСГ "Полісся", КП СВСГ "Галичина", а також КП СВСГ "Кам`янка".

У протоколі від 03.08.2024 зазначено, що у зв`язку з відсутністю відомостей про розмір статутного (пайового) капіталу КП "Кам`янка-Бузьке МГСП", враховуючи вимоги пункту 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України (стосовно справедливості, добросовісності та розумності загальних засад цивільного законодавства), при голосуванні всі учасники мають рівну кількість голосів 1 голос.

За результатами ухвалених рішень зареєстровано зміни у складі учасників КП "Кам`янка-Бузьке МГСП" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (том 1, а. с. 85-92).

Статут СВСГ "Кам`янка" затверджено рішенням загальних зборів членів спілки власників селянських господарств "Кам`янка" № 1 від 11.02.1995 Статутом передбачено, що спілку утворюють загальні збори власників селянських господарств на підставі установчої угоди відповідно до законодавства України. Діяльність спілки базується на переданих у її користування майнових і земельних паях, які належать власникам у розмірах, визначених пайовими книжками та земельними сертифікатами, за виключенням ділянок, виділених для підсобного господарства.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Як зазначено в апеляційній скарзі, на думку скаржника, доказами, які свідчать про реорганізацію та ліквідацію СВСГ «Кам`янка» в 1997 році, та доводять, що на базі майна і членів СВСГ «Кам`янка» було утворено Приватну агрофірму «Кам`янка» є рішення загальних зборів СВСГ «Кам`янка» від 05.01.1997 та 16.01.1997, а також Акт від 15.04.1997, складений ліквідаційною комісією СВСГ «Кам`янка», згідно з яким у володіння ПАФ «Кам`янка» було передано оборотні засоби на суму 1 328 300 грн для погашення боргів ліквідованої спілки.

Так, рішенням загальних зборів членів спілки власників селянських господарств "Кам`янка", що оформлене протоколом від 05.01.1997, вирішено ліквідувати СВСГ "Кам`янка" та на її базі утворити приватну агрофірму "Кам`янка".

Згідно з випискою з протоколу № 1 від 16.01.1997 загальні збори спілки власників селянських господарств "Кам`янка" вирішили:

- ліквідувати СВСГ "Кам`янка" з 16.01.1997 року. Майно, що залишиться після роботи ліквідаційної комісії і належить на праві спільної часткової власності колективу спілки власників селянських господарств передати в оренду новоствореній ПАФ "Кам`янка", власником якої є п. Войтович М. З. на підставі цивільно-правової угоди.

- передати в оренду ПАФ "Кам`янка" землю, якою користувалась СВСГ "Кам`янка" на правах землекористувача, шляхом укладення договору оренди земельної частки (паю) між приватною агрофірмою і кожним членом ліквідованої спілки власником земельного сертифікату.

01.04.1997 між СВСГ "Кам`янка" (орендодавець) та ПАФ "Кам`янка" (орендар) укладено договір про тимчасову оренду майна СВСГ "Кам`янка". За цим договором орендодавець тимчасово передав в оренду майно, яке належить на правах спільної власності членам спілки "Кам`янка". Час дії цього договору закінчується після укладення договорів ПАФ з членами спілки на оренду майна згідно з пайовими книжками (пункт 2 договору). Укладення цього договору стало необхідним у зв`язку з підготовкою ліквідаційного балансу станом на 01.04.1997, а його затвердження відбудеться 15.04.1997. Оскільки с/г виробництво має безперервний цикл в період весняно-польових робіт, наявність цього договору стає необхідністю (пункт 4 договору).

Відповідно до акту від 15.04.1997 ліквідаційна комісія СВСГ "Кам`янка" в особі голови комісії Яковенка С. П. передала у володіння Приватній агрофірмі "Кам`янка" в особі директора Войтовича М. З., яка є правонаступником ліквідованої спілки, оборотні засоби на суму 1328300,00 грн для погашення заборгованості ліквідованої СВСГ "Кам`янка" перед кредиторами та державою.

Як правильно вказав суд першої інстанції, вказаний документ підтверджує лише факт передачі окремих оборотних активів для погашення заборгованості ліквідованої спілки, але не є передавальним балансом та не підтверджує переходу всіх майнових прав і обов`язків від СВСГ "Кам`янка" до ПАФ "Кам`янка".

Розпорядженням голови Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації від 16.04.1997 № 153-р зареєстровано доповнення до статуту ПАФ "Україна", якими стверджується, що ПАФ "Україна" є правонаступником боргових зобов`язань ліквідованої спілки "Кам`янка", які визначені ліквідаційною комісією пропорційно до частини майна і землі орендованих агрофірмою "Кам`янка" в членів ліквідованої спілки на підставі майнових паїв і земельних сертифікатів. Агрофірма "Кам`янка" зобов`язується погасити борг ліквідованої спілки за рахунок частини майна, переданого ліквідаційною комісією агрофірмі "Кам`янка" для цієї мети.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що до ПАФ "Кам`янка" перейшли право користування на майно, яке належало на правах спільної власності членам СВСГ "Кам`янка", натомість майно, яке було передано ПАФ "Україна", використовувалося для погашення боргів ліквідованої СВСГ "Кам`янка".

Щодо листа голови ліквідаційної комісії № 45 від 14.05.1997, який на думку скаржника є доказом правонаступництва, то слід зазначити, що такий лист не може бути підставою для висновку про наявність відносин правонаступництва у відповідності до вимог ст. 37 ЦК УРСР, ч. 7 ст. 34 Закону України «Про підприємства в Україні» та ч.6 ст. 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство».

Крім цього, місцевий господарський суд підставно вказав, що наданий позивачем баланс підприємства на 01.10.1998, в якому міститься запис про його передачу від СВСГ "Кам`янка" до ПАФ "Кам`янка" відображає лише майновий стан підприємства та не може вважатися доказом правонаступництва.

При цьому, колегія суддів зауважує, що розпорядженням від 22.07.1997 № 292 було припинено державну реєстрацію СВСГ "Кам`янка", а 16.07.1998 виключено з ЄДРПОУ. Отже, на момент складення балансу (01.10.1998 року) така юридична особа вже не існувала і не могла виступати стороною будь-яких правочинів чи підписувати документи, в тому числі скріплювати печаткою.

Апеляційний суд також критично оцінює посилання скаржника на неврахування судом попередньої інстанції обставин, встановлених ухвалою Господарського суду Львівської області № 4/820-6/143 від 08.04.2003, якою було затверджено мирову угоду від 04.04.2003, укладену між ВАТ "Агросервіс" та ПАФ "Кам`янка".

Так, ухвалою Господарського суду Львівської області № 4/820-6/143 від 08.04.2003 було затверджено мирову угоду від 04.04.2003 укладену між ВАТ "Агросервіс" та ПАФ "Кам`янка".

Проте, як слідує з цієї ухвали, суд у справі № 4/820-6/143 не робив висновків про правонаступництво, у цьому випадку можна стверджувати лише про те, що ПАФ "Кам`янка" взяла на себе зобов`язання з погашення заборгованості за договором поставки.

На підставі викладеного, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ПАФ "Кам`янка" створена одноосібним власником, належних, допустимих доказів правонаступництва прав та обов`язків СВСГ "Кам`янка" позивач не надав, а тому його корпоративні права не порушено оскаржуваним рішенням загальних зборів учасників КП "Кам`янка-Бузьке МГСП" та зазначене є самостійною підставою для відмови в задоволені позову ПАФ "Кам`янка".

Щодо поданої апеляційної скарги Приватної агрофірми "Україна", то суд наголошує на такому.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частина перша статті 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із положеннями частин першої та другої статті 16 цього ж Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Верховний Суд у постанові від 06.02.2025 у справі № 917/2138/23 зазначив, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів учасника товариства рішенням загальних зборів.

Для визнання недійсними рішень загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову. Тобто висновок про порушення чи не порушення прав такої особи, а також її охоронюваних законом інтересів, які й випливають безпосередньо зі змісту права, суд має зробити за результатами розгляду справи, зазначивши про це в мотивувальній частині. У такому разі внаслідок задоволення позову позивач отримує належний судовий захист, оскільки буде встановлено факт порушення чи оспорювання його права. Якщо ж за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, то у суду немає правових підстав для задоволення позову.

У поданій апеляційній скарзі, ПАФ "Україна" наголошує, що не була належним чином повідомлена про проведення зборів, а відтак позбавлена можливості належно підготуватися до участі в них та реалізувати свої корпоративні права.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що ПАФ "Україна" брала участь у зборах 03.08.2024 через свого представника, що свідчить про її обізнаність щодо дати, часу та порядку денного зборів.

Крім цього, рішеннями загальних зборів від 03.08.2025 ПАФ "Україна" не було виключено зі складу учасників, а навпаки підтверджено її правонаступництво від КП СВСГ "Україна" зі внесенням відповідних змін до ЄДР. Оскаржувані рішення зборів стосувалися насамперед уточнення складу учасників шляхом виключення припинених юридичних осіб.

Водночас предметом позовних вимог ПАФ "Україна" у цій справі є визнання частково недійсним рішення загальних зборів в частині виключення ПАФ "Кам`янка" з числа учасників КП "Кам`янка-Бузьке МГСП", скасування державної реєстрації зміни складу засновників в частині виключення ПАФ "Кам`янка" з числа засновників КП "Кам`янка-Бузьке МГСП".

За таких обставин, враховуючи, зокрема, те, що позовні вимоги ПАФ "Україна" фактично спрямовані на захист прав іншої юридичної особи ПАФ "Кам`янка", місцевий господарський суд правомірно констатував про відсутність порушення корпоративних прав ПАФ "Україна" та підставно відмовив у задоволенні позову третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційних скарг.

Відповідно до ч.1 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 17.09.2025 у справі № 914/2158/24 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційних скаргах доводи скаржників необґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Розподіл судових витрат.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Тому, згідно з ст. 129 ГПК України сплачений апелянтами судовий збір за подання апеляційних скарг слід залишити за скаржниками.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційні скарги Приватної агрофірми "Україна" б/н від 20.10.2025 (вх. суду від 20.10.2025 № 01-05/3057/25) та Приватної агрофірми "Кам`янка" б/н від 20.10.2025 (вх. суду від 20.10.2025 № 01-05/3054/25) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 17.09.2025 у справі № 914/2158/24 залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на скаржників.

4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець