ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2026 м. Дніпро Справа № 904/5519/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Фещенко Ю.В. (доповідач),

суддів: Джепи Ю.А., Соп`яненко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Янкіної Г.Д.

та представників:

від скаржника (відповідача): Волошиненко С.М. (в режимі відеоконференції);

від позивача: Демченко А.Г. (в режимі відеоконференції);

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2026 (ухвалене суддею Мілєвою І.В. у м. Дніпрі, повне рішення складене 16.02.2026) у справі № 904/5519/25

за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область)

до відповідача: Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область):

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Криворізька міська рада (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область)

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департамент розвитку та інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради (м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область)

про стягнення заборгованості за типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.11.2021 у загальному розмірі 266 602 грн 02 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради заборгованість за типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.11.2021 у загальному розмірі 266 602 грн 02 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 210 368 грн 44 коп. - заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 по 25.02.2025;

- 3 322 грн 65 коп. - заборгованість за абонентське обслуговування в період з 05.11.2021 по 23.02.2025;

- 281 грн 04 коп. - пеня;

- 40 467 грн 80 коп. - інфляційні втрати;

- 12 162 грн 09 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав обов`язку з оплати позивачу за постачання теплової енергії в загальний період з 01.11.2022 по 25.02.2025 до нежитлових приміщень, вбудованих в житлові будинки, балансоутримувачем яких є Департамент, а саме: порушенням відповідачем зобов`язань за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.11.2021 в частині повного та своєчасного розрахунку за надані позивачем у період з 01.11.2022 по 25.02.2025 послуги з постачання теплової енергії, а також в період з 05.11.2022 по 23.02.2025 абонентського обслуговування, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у загальному розмірі 213 691 грн. 09 коп. (210 368 грн 44 коп. + 3 322 грн 65 коп.). За прострочення виконання зобов`язання, на підставі пункту 45 договору, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 01.10.2024 по 11.09.2025 в сумі 281 грн 04 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за загальний період з жовтня 2022 року по серпень 2025 року в сумі 40 467 грн 80 коп., а також 3% річних за загальний період прострочення з 01.10.2022 по 11.09.2025 у сумі 12 162 грн 09 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2026 у справі №904/5519/25 позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" 266 602 грн 02 коп., з яких: 210 368 грн 44 коп. - заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 по 25.02.2025, 3 322 грн 65 коп. - за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 23.02.2025, 281 грн 04 коп. - пеня, 12 162 грн 09 коп. - 3% річних, 40 467 грн 80 коп. - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 199 грн 22 коп.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2026 обґрунтоване наступним:

- на виконання своєї статутної мети Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" здійснювало у спірний період постачання теплової енергії відповідачу, а відповідач отримував теплову енергію, оскільки нежитлові приміщення вбудовані та не виокремлені від внутрішньобудинкового комплексу трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення наступних багатоквартирних житлових будинків: вул. Сергія Колачевського, 26; вул. В. Нечуй-Левіцького, 19; вул. Криворіжсталі, 32; вул.Алмазна, 45; вул. 129-бригади територіальної оборони, 116; вул. В. Матусевича, 24а. Зазначені нежитлові приміщення відповідача вбудовані в багатоквартирні будинки та є невід`ємними частинами відповідних мереж (систем) опалення житлового багатоквартирних будинків в м.Кривому Розі;

- в якості доказів подачі теплової енергії до будинку позивач надав акти подання теплоносія на будинок та акти припинення подання теплоносія, звіти про споживання;

- свої договірні зобов`язання позивач виконав, а саме: постачання теплоносія, передбаченого договором, здійснювалось не порушуючи щорічні розпорядження Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області "Про початок та закінчення опалювального періоду", абонентське обслуговування здійснювалось протягом року та в повному обсязі. Однак відповідач в порушення умов договору за поставлену теплову енергію та абонентське обслуговування не розрахувався, у зв`язку із чим за період з 01.11.2022 по 25.02.2025 у нього утворилася заборгованість за послуги постачання теплової енергії у розмірі 210 368 грн 44 коп., а також заборгованість за абонентське обслуговування за період 05.11.2021 по 23.02.2025 в розмірі 3 322 грн 65 коп.;

- доказів складання актів-претензій щодо ненадання у спірний період послуг, надання їх не в повному обсязі або надання послуг неналежної якості в порядку, визначеному Законом України "Про житлово-комунальні послуги", матеріали справи не містять. Жодного доказу на спростування наведених позивачем обставин чи контррозрахунку заявленої до стягнення суми відповідач суду не надав. З огляду на викладене, заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи, тому відхиляються господарським судом;

- господарським судом здійснено перевірку розрахунків пені, інфляційних втрат та 3% річних позивача та встановлено, що вони виконані правильно;

- з огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 266 602 грн 02 коп., з яких: 210 368 грн 44 коп. - заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 по 25.02.2025; 3 322 грн 65 коп. - заборгованість за абонентське обслуговування в період з 05.11.2021 по 23.02.2025; 281 грн 04 коп. - пеня; 40 467 грн 80 коп. - інфляційні втрати; 12 162 грн 09 коп. - 3% річних

Не погодившись з вказаним рішенням, Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради звернулось до Центрального апеляційного господарського суду за допомогою системи "Електронний суд" з апеляційною скаргою (вх. № суду 49136 від 06.03.2026), в якій просить:

- рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2026 по справі №904/5519/25 скасувати повністю;

- ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2026 по справі №904/5519/25 ухвалено при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, а саме: 1) спірні об`єкти нерухомості, вбудовані в житлові будинки, перебувають на балансовому обліку іншого структурного підрозділу виконкому міської ради Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради, який відповідно до повноважень, наданих міською радою, виконує функції балансоутримувача житлового і нежитлового фондів комунальної власності міста, уповноважений з ведення житлової політики, є головним розпорядником коштів відносно позивача; 2) залишено поза увагою суду обставини наявності раніше укладеного договору №11986 на постачання теплової енергії за спірними адресами між позивачем та Департаментом розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради; 3) відсутня заміна сторони в зобов`язанні за договором № 11986 з Департаментом розвитку інфраструктури міста на Управління комунальної власності міста у зв`язку з відсутністю правових підстав для цього;

- Господарським судом Дніпропетровської області під час розгляду справи №904/5519/25 встановлено, що спірні об`єкти нерухомості за адресами: вул. Сергія Колачевського, 26, вул. Нечуй-Левицького, 19, вул. Криворіжсталі, 32, вул. Алмазна, 45, вул.129 бригади територіальної оборони, 116, вул. В. Матусевича, 24а, вул. Каштанова, 33, приміщення 31 перебувають на балансовому обліку Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради, що підтверджується відповіддю Департаменту від 14.10.2025 № 7/07/3590 (залучена до матеріалів справи). Натомість, на сторінці 4 рішення Господарського суду від 16.02.2026 зазначено відомості, які не відповідають дійсності, а саме: що вказані об`єкти нерухомості перебувають на балансі Управління комунальної власності міста. Наведене суперечить довідці, наданій Департаментом розвитку інфраструктури міста, матеріалам справи і дійсним обставинам справи;

- згідно з наданим позивачем Переліком об`єктів теплоспоживання Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради також підтверджено, що приміщення за вказаними адресами (додаток 3 позовної заяви від 02.10.2025) включені до договору № 11986 від 25.10.2021. Наявність Договору № 11986 від 25.10.2021 на спірні об`єкти саме з Департаментом розвитку інфраструктури міста також підтверджено претензією Позивача № 11986/15458 до Департаменту розвитку інфраструктури міста, направленою Управлінню комунальної власності міста листом від 02.06.2025 № 397/13 (додатки 3, 4 до відзиву відповідача від 22.10.2025). На етапі досудового врегулювання, на запит відповідача, позивачем не надано доказів згоди відповідача на переведення боргу Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради на Управління комунальної власності міста, як того вимагає статті 520 Цивільного кодексу України (заміна боржника у зобов`язанні). Дана обставина не була взята до уваги судом. У відповіді позивача від 03.07.2025 № 472/13 (додаток до відзиву відповідача від 22.10.2025) запропоновано ознайомитися зі змістом договору на сайті надавача послуг. Управління комунальної власності міста не надавало заяву, не сплачувало послугу, не отримувало послугу теплопостачання в спірних приміщеннях, боржником по оплаті послуги теплопостачання в яких є Департамент розвитку інфраструктури міста згідно з укладеним між наведеною юридичною особою і позивачем договором. Оскільки Департамент розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради є балансоутримувачем приміщень, визначених в укладеному ним та позивачем Договорі № 11986, заміна зобов`язання та переведення боргу на відповідача, всупереч визначеному чинним законодавством способу, є безпідставним;

- також, помилковим і таким, що не ґрунтується на залучених до матеріалів справи доказах, є висновок Господарського суду Дніпропетровської області, що Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради, як балансоутримувач спірних нежитлових приміщень (що суперечить наявним у справі доказам, оскільки саме Департамент розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради є балансоутримувачем приміщень) не прийняло рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклало з виконавцем комунальної послуги з постачання теплової енергії відповідний договір. Таким чином, судом першої інстанції допущено невідповідність висновків, викладених у рішенні, встановленим обставинам справи та зазначено, що з 05.11.2021 між Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (виконавець) та Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (споживач) укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Господарський суд Дніпропетровської області зазначає, що позивачем, з метою досудового врегулювання питання, була направлена претензія № 11986/15515/2 вих № 3142/13 від 30.07.2025 про вимогу сплати заборгованості, однак не бере до уваги, що відповідачем на претензію було надано відповідь щодо відсутності підстав оплати заборгованості за Договором № 11986, укладеним з іншою юридичною особою (Додаток 5 (6) до відзиву відповідача від 22.10.2025). Також судом не взято до уваги, що позивачем було направлено Управлінню комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради претензію №11986/15458 листом № 397/13 від 02.06.2025, адресовану Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради, що підтверджує зобов`язання саме Департаменту по сплаті заборгованості;

- судом першої інстанції залишено поза увагою те, що згідно з відповіддю Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради від 14.10.2025 №7/07/3590 об`єкти за адресами: вул. Сергія Колачевського, 26 (місця загального користування сходові клітини тощо площею 50,40 кв.м) вибули з комунальної власності та балансу 12.01.2023 у спільну власність співвласників будинку відповідно до рішення виконкому міської ради від 21.12.2022 № 1117; вул. Криворіжсталі, 32, вул. Алмазна, 45, вул.129 бригади тероборони, 116, вул. Віталія Матусевича, 24а мають власників та наймачів фізичних осіб, яким видано ордери на квартири, та об`єкт нерухомості по вул. Віталія Матусевича, 24а приватизовано і знято з обліку 24.09.2024;

- стосовно повноважень Управління комунальної власності міста зазначено таке. Балансоутримувачем спірних приміщень, вбудованих в житлові будинки, є Департамент розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради. Відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів міських рад віднесено управління майном, яке належить до комунальної власності відповідних територіальних громад. Повноваження Управління комунальної власності міста та Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради визначені у їх Положеннях. В Положенні про Управління комунальної власності міста, затвердженому рішенням міської ради в редакції від 23.09.2020 № 5014, в пункті 2.2.3 у сфері оренди об`єктів комунальної власності територіальної громади міста наявний підпункт 2.2.3.4: веде реєстр укладених договорів оренди, здійснює постійний контроль за виконанням їх умов та надходженням коштів, отриманих від орендної плати, утриманням і збереженням майна відповідно до чинного законодавства через виконкоми районних у місті рад, балансоутримувачів та Комунальне підприємство "Парковка та реклама" Криворізької міської ради. Тобто повноваження стосуються здійснення контролю за утриманням і збереженням майна, переданого в орендне користування. Повноваження щодо утримання/ користування майном, яке перебуває у розпорядженні на балансі інших виконавчих органів міської ради, департаментів, управлінь, комунальних підприємств, - у Управління відсутні. Спірні об`єкти нерухомості є нежитловими приміщеннями та місцями загального користування, вбудованими в житлові будинки. Вказані об`єкти нерухомості перебувають на балансі Департаменту розвитку інфраструктури міста, який згідно з Положенням про Департамент, затвердженим рішенням міської ради від 27.06.2018 № 2801 в редакції рішення № 4618 від 22.04.2020, має право виконувати функції балансоутримувача житлового та нежитлового фондів, об`єктів благоустрою, дорожньо-мостового господарства, соціально-культурного призначення, що належать до комунальної власності міста. Департамент здійснює затвердження та виконання місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, обліковує житлові та нежитлові приміщення комунальної власності міста, відображає їх на власному балансі, на рахунках бухгалтерського обліку в процесі здійснення своєї діяльності, забезпечує належний облік, вартісне відображення (здійснення переоцінки, визначення первісної та залишкової вартостей, нарахування зносу). Тобто наділений повноваженнями щодо здійснення політики у сфері житлово-комунального господарства, обліку об`єктів житлового і нежитлового фондів, здійснення щодо них фінансово-господарської діяльності, виконання функцій замовника з будівництва, реконструкції, поточного та капітального ремонту об`єктів житлового фонду, розробки бюджетних запитів відповідно до чинного законодавства. З огляду на приписи Закону України "Про житлово-комунальні послуги" щодо наданого законодавцем визначення терміну житлово-комунальних послуг, вимог статті 1 Закону України "Про теплопостачання", балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами. Зважаючи на викладене, висновки Господарського суду Дніпропетровської області, викладені в рішенні від 16.02.2026 по справі № 904/5519/25, щодо пред`явлення позовних вимог до Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради, є безпідставними;

- у судове засідання, призначене на 16.02.2026 (клопотання про участь відповідача в даному засіданні в режимі відеоконференції подано Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради до суду 13.02.2026) відповідач з`явився та здійснив всі необхідні технічні дії, але не був приєднаний до розгляду справи. Телефонний зв`язок за номером з судом не працює, телефон помічника судді невідомий, а відповідачу за залишеним номером телефону ніхто не перетелефонував задля владнання технічних складових приєднання. Таким чином, Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради було здійснено необхідних дій задля забезпечення участі в судовому засіданні, призначеному на 16.02.2026, з метою реалізації відповідачем прав, передбачених статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, як-то брати участь у судових засіданнях, ставити питання іншим учасникам справи, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Фещенко Ю.В. (доповідач), суддів - Джепи Ю.А., Соп`яненко О.Ю.

Розпорядженням керівника апарату Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2026, у зв`язку з відрядженням суддів Джепи Ю.А. та Соп`яненко О.Ю. - членів колегії суддів, відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених Рішенням зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2025 № 1, для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2026 для вирішення зазначеного питання визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Фещенко Ю.В. (доповідач), суддів: Золотарьової Я.С., Стефанів Т.В.

Враховуючи вказане, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2026, зокрема, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 08.04.2026.

У подальшому Розпорядженням керівника апарату Центрального апеляційного господарського суду від 24.03.2026, у зв`язку з вчиненням процесуальної дії, відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених Рішенням зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2025 № 1, справа № 904/5519/25 передана (повернута) раніше визначеному складу суду.

Відповідно до частини 13 статті 32 Господарського процесуального кодексу України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, справа у відповідності до частини 13 статті 32 Господарського процесуального кодексу України розглядається колегією суддів, визначеною відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2026, а саме: колегією суддів у складі: головуючого судді - Фещенко Ю.В. (доповідач), суддів - Джепи Ю.А., Соп`яненко О.Ю.

Від позивача до Центрального апеляційного господарського суду за допомогою системи "Електронний суд" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № суду 3815/26 від 25.03.2026), в якому відповідач просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі - без змін.

Відзив на апеляційну скаргу обґрунтований позивачем наступними обставинами:

- в позовній заяві було зазначено, що згідно з висновками суду, зробленими Господарським судом Дніпропетровської області у справі № 904/2297/22 від 24.06.2024 (господарська справа, в якій Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" позивалася (за тими ж приміщеннями) до Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (відповідача-1) та Департаменту розвитку та інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради (відповідача-2) про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, суд встановив, що позовні вимоги до відповідача-1 (Департаменту розвитку та інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради) не підлягають задоволенню". Тобто судом у вищенаведеній справі було встановлено, що належним відповідачем у спорах щодо нерухомого майна територіальної громади міста Кривого Рогу є саме - Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради, як спеціальний орган, який наділений відповідними повноваженнями, згідно з профільним Положенням про управління, та суму заборгованості в повному обсязі було стягнуто із відповідача, тобто існує преюдиція. В даній позовній заяві позивач знову звернувся до суду за даними об`єктами, але вже за іншій (наступний) період заборгованості за не сплачені житлово-комунальні послуги. Тому належність відповідача, а також обов`язок здійснювати сплати відповідачем преюдиційно підтверджені;

- як Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (УКВМ) так і Департамент розвитку та інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради (ДРІМ) відповідно до своїх профільних Положень є структурними підрозділами Виконавчого комітету Криворізької міської ради, та обидва перебувають в системі органів місцевого самоврядування. Виконавчий комітет, створюючи відповідні структурні підрозділи, розподілів на них певні обов`язки щодо забезпечення потреб територіальної громади. Як зазначає сам відповідач в апеляційній скарзі, згідно з профільним Положенням ДРІМ, Департамент лише обліковує житлові та нежитлові приміщення комунальної власності, шляхом відображення на своєму балансі та забезпечує їх належний облік. Тоді як згідно з профільним Положенням УКВМ, Управління в межах наданих йому повноважень зобов`язане здійснювати управління майном, що належить до комунальної власності територіальної громади міста в межах, визначених чинним законодавством України, рішеннями міської ради, цим Положенням;

- перелічене в позовній заяві спірне нерухоме майно (до моменту вибуття деяких об`єктів), було майном комунальної власності територіальної громади міста, яким повинно опікуватися управління, як орган створений виконавчою владою міста для цілей та потреб утримання майна комунальної власності територіальної громади міста через, в тому числі, балансоутримувачів. Відповідач у заявах по суті справи звертав увагу на те, що Департамент розвитку та інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради утримував на своєму балансі спірні приміщення. В процесуальних документах по суті відповідач вказує, що є неналежним відповідачем, при чому не вказує, хто на його думку мав би бути належним відповідачем у даній справі. Процес заміни його, як відповідача у даній справі належним відповідачем, у суді першої інстанції - не ініціював;

- до розгляду справи було залучено третіх осіб: Департамент розвитку та інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради та Криворізьку міську раду, та з приводу спору свої правові позиції третіми особами в даному судовому процесі були висловлені. Департамент розвитку та інфраструктури міста виконкому Криворізької міської в своїх поясненнях посилався на приписи Положення УКВМ щодо обов`язків ефективного здійснення переданих міською радою повноважень щодо управління, користування та розпорядження комунальною власністю територіальної громади міста; зазначав про те, що відповідно до рішення Криворізької міської ради від 23.09.2020 № 5017 "Про врегулювання деяких питань оренди комунального майна територіальної громади міста Кривого Рогу", виступати орендодавцем комунального майна територіальної громади м. Кривого Рогу уповноважене Управління комунальної власності міста виконкому міської ради та КП "Парковка та реклама" - щодо оренди нерухомого майна, площа якого не перевищує 400 м2; також зауважував, що Положенням про Департамент розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради встановлено право виконувати функції балансоутримувача житлового та нежитлового фондів, об`єктів благоустрою, дорожньо-мостового господарства, соціально-культурного призначення, що належать до комунальної власності міста. Зазначав, що УКВМ є юридичною особою публічного права, та знаходиться в структурі органів місцевого самоврядування, та вказував що УКВМ, в силу покладених на нього Положенням обов`язків та наданих повноважень, є тим уповноваженим органом, що несе відповідальність за утримання майна, яке знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста;

- стосовно посилання відповідача на те, що нежитлові приміщення, які вбудовані в житлові будинки за адресами вул. Сергія Колачевського, 26, вул. Криворіжсталі, 32, вул.Алмазна, 45, вул. 129 бригади територіальної оборони, 116 та Віталія Матусевича, 24а, які вибули із власності (балансу) територіальної громади міста, слід зазначити, що по вказаним вище приміщенням розрахунок заборгованості проводився до моменту їх вибуття (передачі);

- суд першої інстанції під час розгляду справи надав оцінку всім фактичним обставинам справи, та ухвалив законне та обґрунтоване рішення, не порушуючи норм процесуального та матеріального права.

У судове засідання 08.04.2026 з`явилися представники скаржника (відповідача) та позивача (представники брали участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції); представники третіх осб-1,2 у судове засідання не з`явилися, причин нез`явлення суду не повідомили.

При цьому судом встановлено, що всі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, а саме: шляхом направлення ухвали суду від 11.03.2026 до їх Електронних кабінетів в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, на підтвердження чого до матеріалів справи долучені Довідки про доставку електронного листа, згідно з якими ухвала суду від 11.03.2026 доставлена до Електронних кабінетів всіх учасників справи - 12.03.2026 до 17:00 години (з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала вважається врученою 12.03.2026).

Апеляційним господарським судом враховано, що відповідно до частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Судом відзначено, що у даному випадку всі учасники справи отримали ухвалу суду від 11.03.2026 завчасно; підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні, визначені Господарським процесуальним кодексом України, відсутні.

Враховуючи те, що явка представників учасників справи в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, всі учасники справи були належним чином та завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, достатність матеріалів справи для їх розгляду по суті, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у призначеному судовому засіданні.

Представник скаржника (відповідача) у судовому засіданні 08.04.2026 просив апеляційний господарський суд скасувати повністю рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2026 по справі № 904/5519/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради повністю, посилаючись на доводи, наведені в апеляційній скарзі.

У судовому засіданні 08.04.2026 представник позивача просив апеляційний господарський суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2026 по справі № 904/5519/25 без змін, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на апеляційну скаргу позивача.

Під час розгляду апеляційної скарги судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що апеляційним господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції під час апеляційного провадження.

У судовому засіданні 08.04.2026, відповідно до статей 240, 283 Господарського процесуального кодексу України, проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм процесуального права, а також правильність застосування норм матеріального права, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Одним із доводів апеляційної скарги є позбавлення відповідача права на захист під час розгляду даної справи судом першої інстанції.

Апеляційний господарський суд з цього приводу встановив таке.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2026 судове засідання було відкладено на 16.02.2026.

Зазначена ухвала суду була надіслана учасникам справи до їх Електронних кабінетів в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, на підтвердження чого до матеріалів справи долучені Довідки про доставку електронного листа, згідно з якими ухвала суду від 11.02.2026 доставлена до Електронних кабінетів всіх учасників справи - 11.02.2026 після 17:00 години (з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала вважається врученою 12.02.2026).

В той же час, відповідно до частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Більше того, за приписами частини 2 статті 197 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, його представник подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що відповідне клопотання про надання можливості представнику відповідача прийняти участь в судовому засіданні 16.02.2026 в режимі відеоконференції, подане відповідачем до суду 13.02.2026 (арк.с.88-89 у томі 2), отже, на наступний день з моменту отримання ухвали суду від 11.02.2026.

Також з матеріалів справи вбачається, що вказане клопотання не було розглянуто судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що залишення без розгляду клопотання відповідача про участь його представника у судовому засіданні у режимі відеоконференції, не повідомлення останнього про результат розгляду цього клопотання, фактично призвело до порушення порядку належного повідомлення про місце судового засідання, оскільки скаржник мав правомірні сподівання, що він зможе прийняти участь у судовому засіданні режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (про що просив у клопотанні). Аналогічні висновки наведені в постанові Верховного Суду від 23.02.2022 по справі № 904/5816/20.

При цьому аналогічне клопотання позивача (подане до суду 12.02.2026, арк.с. 87 у томі 2) про надання можливості участі представнику позивача в судовому засіданні 16.02.2026 в режимі відеоконференції було задоволено судом першої інстанції, про що постановлена ухвала від 16.02.2026.

Також з протоколу судового засідання від 16.02.2026 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2026 вбачається, що судове засідання 16.02.2026 відбулось за участю представника позивача; представник відповідача у судове засідання 16.02.2026 не з`явився. В списку запрошених учасників справи на початку конференції відповідно до протоколу судового засідання від 16.02.2026 наявні відомості тільки щодо представника позивача Костікової Є.В.; представнику відповідача таке запрошення судом не надсилалось.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права під час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Суд відзначає, що у пункті 1 статті 6 Конвенції гарантується "процесуальна" справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення Європейського суду з прав людини "Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece" від 06.07.2010 № 54111/07).

Суд ураховує, що одним із елементів права на суд є принцип процесуальної рівноправності сторін, або так званий принцип "рівної зброї" ("equality of arms") згідно з яким кожній стороні має бути надано розумну можливість подати обґрунтування своєї позиції за умов, які б не ставили цю сторону у становище істотно невигідне по відношенню до опонента.

Цей принцип вимагає насамперед рівності сторін спору в їхніх процесуальних можливостях щодо подання доказів і пояснень у судовому провадженні (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands" від 27.10.1993 та "Ankerl v. Switzerland" від 23.10.1996).

Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах "Дюлоранс проти Франції", "Донадзе проти Грузії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

Відтак, з метою забезпечення рівних процесуальних прав й обов`язків, до яких, зокрема, віднесено право давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення, кожній стороні спору має бути надано розумну можливість подати обґрунтування своєї позиції за умов, які б не ставили цю сторону у становище істотно невигідне по відношенню до опонента.

Більше того, у даній справі не були дотримані вимоги частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Ухвала суду від 11.02.2026 була вручена відповідачу 12.02.2026, отже за чотири дні до судового засідання; клопотання відповідач про надання можливості представнику відповідача прийняти участь в судовому засіданні 16.02.2026 в режимі відеоконференції, подане відповідачем до суду 13.02.2026 (арк.с. 88-89 у томі 2) взагалі не було розглянуто судом та у судове засідання 16.02.2026 представник відповідача не з`явився.

За наведених обставин, суд першої інстанції мав розглянути клопотання відповідача про надання можливості представнику відповідача прийняти участь в судовому засіданні 16.02.2026 в режимі відеоконференції, подане відповідачем до суду 13.02.2026 (арк.с. 88-89 у томі 2), або вирішити питання про відкладення розгляду справи, застосовувавши відповідні процесуальні норми крізь призму загальних засад господарського судочинства, дотримання гарантій прав осіб на участь у розгляді їх справи, а також обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав.

Апеляційний господарський суд наголошує, що право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України і статтею 6 Конвенції. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та ухваленню обґрунтованого і справедливого рішення. Загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи та хід її розгляду.

Такі принципи господарського судочинства як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність реалізуються, зокрема, шляхом надання особам, які беруть участь у справі, рівних процесуальних прав й обов`язків, до яких, зокрема, віднесено право знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються в справі та стосуються їхніх інтересів, а також право давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає передчасним завершення розгляду справи по суті 16.02.2026 за відсутності представника відповідача, який мав об`єктивні перешкоди для явки в судове засідання через те, що його клопотання про надання можливості представнику відповідача прийняти участь в судовому засіданні 16.02.2026 в режимі відеоконференції не було розглянуто судом, а також через те, що ухвала про призначення судового засідання була отримана відповідачем менше ніж за п`ять днів до судового засідання, що свідчить про неналежне виконання господарським судом обов`язків із забезпечення всебічності, повноти і справедливості судового розгляду.

Схожі за змістом правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 23.10.2025 у справі № 904/2082/24.

Отже, з урахуванням відповідних законодавчих приписів і наведених обставин, враховуючи заявлене учасником справи клопотання (приймаючи до уваги нез`явлення представника відповідача у судове засідання 16.02.2026) та з огляду на законодавчо визначені права учасників справи, в т.ч. брати участь у судових засіданнях, зокрема в режимі відеоконференції, подавати докази та надавати пояснення суду, наводити свої доводи і міркування тощо (частина 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України), - суд першої інстанції мав у даному разі розглянути та вирішити питання щодо відкладення розгляду справи, а не розглядати її за відсутності і без участі представника (представників) сторони у справі. Аналогічні висновки наведені в постанові Верховного Суду від 06.09.2022 по справі № 910/16067/19.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Керуючись зазначеними приписами, апеляційний суд дійшов висновку, що встановлені обставини свідчать про обмеження права сторони на участь у розгляді справи № 904/5519/25 і є достатньою підставою для скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2026 у справі № 904/5519/25 та ухвалення нового.

По суті спору судом апеляційної інстанції встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м. Кривий Ріг для потреби опалення та гарячого водопостачання.

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" відповідно до приписів Закону України "Про природні монополії" відноситься до суб`єктів природної монополії. Як монополіст такої природної монополії позивач не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності можливостей на приєднання споживача до теплової енергії. Таким чином, в силу законодавства позивач не може відмовитися від надання послуг з теплопостачання споживачам.

На виконання своєї статутної мети Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" здійснює постачання теплової енергії до житлових та нежитлових споруд у місті Кривому Розі, у тому числі до нежитлових приміщень за адресами:

1) вул. Сергія Колачевського, (колиш. 23 Лютого), буд. 26 (площею 50,40 кв.м.);

2) вул. В. Нечуй-Левіцького, буд. 19 (площею 191,30 (283,20) кв.м);

3) вул. Криворіжсталі, буд. 32 (площею 60,30 кв.м);

4) вул. Алмазна, буд. 45 (площею 73,40 кв.м);

5) вул. 129-бригади територіальної оборони, буд. 116 (площею 45,60 кв.м);

6) вул. 129-бригади територіальної оборони, буд. 116 (площею 42,70 кв.м);

7) вул. Віталія Матусевича, буд. 24-А (площею 30,90 кв.м).

Спір у даній справі виник через незгоду відповідача з тим, що у нього наявний обов`язок з оплати за поставлену до вищенаведених приміщень теплову енергію, через те, що він не є їх власником та, відповідно, не є споживачем комунальних послуг у спірний період у перелічених приміщеннях.

З цих же підстав скаржник не погодився з ухваленим у даній справі рішенням суду першої інстанції.

З приводу вказаних аргументів скаржника слід зазначити таке.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю" № 311 від 05.11.1991 був затверджений перелік державного майна України, яке передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності). Цією постановою було встановлено, що державне майно України, крім майна, яке належить до комунальної власності, є загальнодержавною (республіканською) власністю.

Згідно з Переліком державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності) (додаток до постанови Кабінету Міністрів України № 311 від 05.11.1991) до комунальної власності переданий житловий та нежитловий фонд Рад народних депутатів, житлово-експлуатаційні, житлово-комунальні, ремонтно-будівельні та інші організації, пов`язані з обслуговуванням та експлуатацією цього житлового фонду.

Відповідно до частини 2 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" № 280/97-ВР від 21.05.1997 підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Станом на момент передачі житлового та нежитлового фонду із державного майна України до комунальної власності на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 311 від 05.11.1991 діяв Цивільний кодекс Української РСР, згідно з яким набуття права власності не ставилось в залежність від державної реєстрації права власності.

Відповідно до листів Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради № 16/16/60 від 12.01.2022, № 16/16/2180 від 26.12.2022, за даними Реєстру об`єктів нерухомого майна комунальної власності міста Кривого Рогу в комунальній власності Криворізької територіальної громади, в тому числі, значаться такі об`єкти нерухомості, за адресами та балансоутримувачами:

1) приміщення по вул. Сергія Колачевського, (колиш. 23 Лютого), буд. 26 площею 50,40 кв.м. - Департамент розвитку та інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради (ДРІМ);

2) приміщення по вул. В. Нечуй-Левіцького (колиш. Седнєва), буд. 19 площею 191,30 (283,20) кв.м - Департамент розвитку та інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради (ДРІМ);

3) приміщення по вул. Криворіжсталі, буд. 32 площею 60,30 кв.м - Департамент розвитку та інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради (ДРІМ);

4) приміщення по вул. Алмазна, буд. 45 площею 73,40 кв.м - Департамент розвитку та інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради (ДРІМ);

5) приміщення по вул. 129-бригади територіальної оборони, буд. 116 площею 45,60 кв.м - Департамент розвитку та інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради (ДРІМ);

6) приміщення по вул. 129-бригади територіальної оборони, буд. 116 площею 42,70 кв.м - Комунальне підприємство "Парковка та реклама" Криворізької міської ради;

7) приміщення по вул. Віталія Матусевича, буд. 24-А площею 30,90 кв.м. - Департамент розвитку та інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради (ДРІМ) (арк.с.166 на звороті - 170; арк.с. 172 на звороті - 173 у томі 1).

Крім того, з довідок Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради вбачається таке:

- приміщення площею 60,30 м.кв. за адресою: вулиця Криворіжсталі, 32 за період з 01.11.2022 по 23.02.2025 перебувало на балансовому обліку Департаменту (арк. с. 41 в томі 2);

- приміщення площею 45,60 м.кв. за адресою: вулиця 129-ї бригади територіальної оборони, 116 за період з 01.11.2022 по 23.02.2025 перебувало на балансовому обліку Департаменту (арк. с. 41 на звороті в томі 2);

- приміщення площею 30,90 м.кв. за адресою: вулиця Віталія Матусевича, 24а за період з 01.11.2022 по грудень 2024 року перебувало на балансовому обліку Департаменту (арк. с. 42 в томі 2);

- приміщення площею 73,40 м.кв. за адресою: вулиця Алмазна, 45 за період з 01.11.2022 по 23.02.2025 перебувало на балансовому обліку Департаменту (арк. с. 42 на звороті в томі 2);

- нежитлове приміщення площею 283,20 м.кв. за адресою: пр. Івана Нечуя-Левицького, 19 в період з 01.11.2022 до лютого 2024 року значилось на балансовому обліку Департаменту. На виконання Наказу Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради від 07.02.2024 № 12-ум, вищезазначене приміщення було передано на балансовий облік Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (арк. с. 43 в томі 2);

- окремого об`єкта площею 50,40 м.кв. за адресою: вулиця Сергія Колачевського, 26 в період з 01.11.2022 по 23.02.2025 на балансовому обліку Департаменту не значилось. Житловий будинок за вищезазначеною адресою був списаний з балансового обліку Департаменту у січні 2023 року на виконання рішення Криворізької міської ради від 21.12.2022 № 1117 (арк. с. 43 на звороті в томі 2).

У той же час, на законодавчому рівні Криворізькій міській раді, як уповноваженому органу, передано у власність житловий фонд, як і надано повноваження щодо обліку, передачі та розпорядження власністю житлового фонду (постанова Кабінету Міністрів України № 311 від 05.11.1991 (поточна редакція) "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю, затверджено "Перелік державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності)").

Відповідно до частини 1 статті 329 Цивільного кодексу України - юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність. Ця норма передбачає автоматичне набуття права власності на передане майно відповідачу.

Відповідач не заперечує того факту, що зазначені у позовній заяві об`єкти нерухомого майна, до яких здійснювалось постачання теплоносія, є комунальною власністю, що також підтверджується листами Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради № 16/16/60 від 12.01.2022, № 16/16/2180 від 26.12.2022.

Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради є юридичною особою публічного права, та знаходиться в структурі органів місцевого самоврядування.

Рішенням сесії Криворізької міської ради LXVI сесії VII скликання № 5014 від 23.09.2020 затверджено нову редакцію Положення про Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради.

Згідно з пунктом 1.1 Положення Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (далі по тексту - Управління) є самостійним структурним підрозділом виконавчого комітету міської ради, створюється та ліквідується відповідно до міської ради в межах затвердженої нею структури за пропозицією міського голови та реєструється в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" й іншими нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність неприбуткової організації. Скорочена назва Управління УКВМ.

Відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Положення основними завданнями та функціями Управління, зокрема, є реалізація державної та місцевої політики, спрямованої на ефективне здійснення переданих міською радою повноважень щодо управління, користування та розпорядження комунальною власністю територіальної громади міста, приватизації, відчуження, передачі в орендне користування комунального майна.

За приписами пункту 2.2 Положення Управління відповідно до переданих йому повноважень і покладених на нього завдань:

у сфері управління об`єктами комунальної власності територіальної громади міста Кривого Рогу:

- надає до управління з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради документи щодо оформлення права власності за територіальною громадою міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради на нерухоме майно, що перебуває на його балансі;

- здійснює закупівлю товарів, робіт і послуг у межах виділених бюджетних коштів для виконання наданих повноважень тощо;

у сфері оренди об`єктів комунальної власності територіальної громади міста:

- укладає договори;

- обліковує об`єкти нерухомості нежитлового призначення на власному балансі;

- передає договори про надання послуг, укладені із суб`єктами господарювання, для подальшої реєстрації зобов`язань до управління Державної казначейської служби України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Згідно з пунктом 3.3 Положення Управління в межах наданих йому повноважень зобов`язане здійснювати управління майном, що належить до комунальної власності територіальної громади міста в межах, визначених чинним законодавством України, рішеннями міської ради, цим Положенням; контроль за збереженням, ефективним використанням комунального майна, що перебуває на його балансовому обліку; оперативно вживати заходів щодо усунення виявлених недоліків.

Отже, з урахуванням визначення у Законі поняття "індивідуальний споживач" та переліку прав і обов`язків Управління згідно з вищевказаним Положенням, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що саме Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради є особою, якій за згодою власника передано нерухоме майно для користування і, відповідно, отримання житлово-комунальної послуги і саме на Управління покладений обов`язок передачі документів для реєстрації права власності на нерухоме майно, що є у нього на балансі за територіальною громадою міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради.

Відповідно до приписів частини 2 статті 7, частини 2 статті 8 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Виконавець комунальної послуги зобов`язаний, зокрема: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Згідно з частинами 2, 3, 7 статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" встановлені права та обов`язки споживача теплової енергії і, зокрема, обов`язок своєчасного укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно з положеннями статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 179 Господарського кодексу України (чинного на час виникнення спірних правовідносин), укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України відпуск енергії (електричної енергії, пару, гарячої і перегрітої води) без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до приписів статей 3, 4 Закону України "Про теплопостачання" від 02.05.2005 № 2633-IV відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання.

Укладання договору на постачання теплової енергії передбачено статтями 24, 25 Закону України "Про теплопостачання" та є обов`язковим для сторін на підставі закону.

За змістом статті 25 цього Закону теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами, водночас своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основними обов`язками споживача теплової енергії (стаття 24 Закону).

Положеннями статті 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що:

- споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору;

- теплова енергія - це товарна продукція, яка виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу;

- теплова мережа - це сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Отже, обов`язковою ознакою споживача теплової енергії, є те, що теплоспоживче обладнання споживача (внутрішньобудинкові системи, мережі, устаткування тощо) через тепловий ввід приєднане або має технічні можливості для приєднання до місцевої (розподільчої) теплової мережі.

Відповідні будинки, в які вбудовані спірні приміщення, а саме: 1) приміщення по вул. Сергія Колачевського, (колиш. 23 Лютого), буд. 26 площею 50,40 кв.м.; 2) приміщення по вул. В. Нечуй-Левіцького (колиш. Седнєва), буд. 19 площею 191,30 (283,20) кв.м; 3) приміщення по вул. Криворіжсталі, буд. 32 площею 60,30 кв.м; 4) приміщення по вул. Алмазна, буд. 45 площею 73,40 кв.м; 5) приміщення по вул. 129-бригади територіальної оборони, буд. 116 площею 45,60 кв.м; 6) приміщення по вул. 129-бригади територіальної оборони, буд. 116 площею 42,70 кв.м; 7) приміщення по вул. Віталія Матусевича, буд. 24-А площею 30,90 кв.м., є багатоквартирними. При цьому визначені нежитлові об`єкти не є допоміжними, а є окремими приміщеннями, поєднаними єдиним комплектом опалювального обладнання з будинковим і належать до комунальної власності міста.

Подання теплоносія до будинків здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) позивача, які є внутрішньобудинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку.

Так, основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов`язки регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина 2 статті 3, стаття 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

У статті 1 Закону № 2189-VІІІ визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг, зокрема, належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з частинами 1-4 статті 19 зазначеного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

За приписами частин 1 та 2 статті 12 даного Закону, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (стаття 1, частина 2 статті 6 Закону).

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (стаття 1 Закону).

Пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до частин 3, 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач або суб`єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо; споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (пункт 1 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг (пункт 1 частини 1 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Так, 01.05.2021 набрав чинності Закон України від 03.12.2020 № 1060-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг". Згідно з цим Законом внесено низку змін до Законів України що регулюють житлово-комунальні відносини, в тому числі і до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", зокрема до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Слід також відзначити, що в рахунках-фактурах (арк.с.92-118 у томі 1), що виставлялись позивачем відповідачу для оплати наданих у спірний період послуг з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування за спірними приміщеннями, міститься посилання на договір № 11986 від 18.11.2021, однак доказів укладення зазначеного договору матеріали справи не містять. Доводи скаржника щодо зазначення реквізитів вказаного договору в претензіях позивача розцінюються колегією суддів критично, з огляду на те, що претензія та її зміст не є належним доказом укладення договору № 11986 від 18.11.2021.

У частині 1 статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції Закону № 1060-IX від 03.12.2020) встановлено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме:

1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку;

2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою;

3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.

Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії).

У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг.

Згідно із частиною 7 статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII (в редакції від 01.05.2021) договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії та Типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії.

Постановами Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021 та № 1023 від 08.09.2021 внесено зміни до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових форм договорів, відповідно до яких згідно із Законом України "Про житлово-комунальні послуги" договори за новими правилами мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності зазначених постанов.

Відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021) ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Відповідно до пункту 13 цих Правил надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

05.10.2021, на виконання вимог Закону, КПТМ "Криворіжтепломережа" оприлюднило на власному офіційному веб-сайті Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання.

За приписами частини 5 статті 13 цього Закону у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Як встановлено вище, територіальна громада міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради є власником об`єктів нерухомого майна - нежитлових приміщень з адресами:

1) вул. Сергія Колачевського, (колиш. 23 Лютого), буд. 26 площею 50,40 кв.м.;

2) вул. В. Нечуй-Левіцького (колиш. Седнєва), буд. 19 площею 191,30 (283,20) кв.м;

3) вул. Криворіжсталі, буд. 32 площею 60,30 кв.м;

4) вул. Алмазна, буд. 45 площею 73,40 кв.м;

5) вул. 129-бригади територіальної оборони, буд. 116 площею 45,60 кв.м;

6) вул. 129-бригади територіальної оборони, буд. 116 площею 42,70 кв.м;

7) вул. Віталія Матусевича, буд. 24-А площею 30,90 кв.м.

Відповідні будинки, в які вбудовані зазначені вище приміщення, є багатоквартирними. Подання теплоносія до будинку здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) позивача, які є внутрішньобудинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку.

Натомість, у визначений нормативними актами строк співвласниками житлових будинків за адресами:

1) вул. Сергія Колачевського, (колиш. 23 Лютого), буд. 26 площею 50,40 кв.м.;

2) вул. В. Нечуй-Левіцького (колиш. Седнєва), буд. 19 площею 191,30 (283,20) кв.м;

3) вул. Криворіжсталі, буд. 32 площею 60,30 кв.м;

4) вул. Алмазна, буд. 45 площею 73,40 кв.м;

5) вул. 129-бригади територіальної оборони, буд. 116 площею 45,60 кв.м;

6) вул. 129-бригади територіальної оборони, буд. 116 площею 42,70 кв.м;

7) вул. Віталія Матусевича, буд. 24-А площею 30,90 кв.м., власником об`єктів нерухомого майна - нежитлових приміщень, за якими є територіальна громада міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради та безпосередньо відповідачем, як уповноваженою власником особою щодо нежитлових приміщень у цих будинках, не прийнято рішення про вибір моделі договірних відносин з надавачем послуг з постачання теплової енергії КПТМ "Криворіжтепломережа".

Таким чином, з урахуванням системного аналізу норм чинного законодавства і матеріалів справи, через відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та сплив 30-деного строку з моменту опублікування позивачем відповідно до вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання (05.10.2021), типовий індивідуальний договір між КПТМ "Криворіжтепломережа" та Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради є укладеним з 05.11.2021 в силу вимог Закону.

Вищенаведеним спростовуються доводи апеляційної скарги стосовно того, що договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.11.2021 за адресами спірних приміщень, а також заява-приєднання до договору про надання послуги з постачання теплової енергії, яка б свідчила про намір та бажання укласти договір, Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради не підписувались та не надавались; також, що між сторонами відсутні договірні відносини з надання послуги постачання теплової енергії до спірних нежитлових приміщень на підставі Індивідуального договору від 05.10.2021.

Згідно з пунктом 1 оприлюдненого КПТМ "Криворіжтепломережа" Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуг з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (послуга) індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 53 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії цей договір може бути розірваний у разі прийняття рішення співвласниками щодо зміни моделі договірних відносин відповідно до статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Доказів щодо наявності таких обставин матеріали справи не містять.

Згідно з пунктом 5 Типового договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

Відповідно до пункту 11 Типового договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі - Методика).

Згідно з пунктом 32 типового договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Пунктом 34 договору визначено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до пункту 36 договору під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів).

Згідно з пунктом 38 договору споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення договору.

У пункті 41 договору зазначені обов`язки споживача, зокрема, оплачувати за надану послугу необхідно за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Статтею 14 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що прилад обліку теплової енергії - засіб вимірювальної техніки, що має нормовані метрологічні характеристики і тип якого занесений до реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, на основі показань якого визначається обсяг спожитої теплової енергії; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Діяльність у сфері теплопостачання може здійснюватися суб`єктами господарської діяльності у сфері теплопостачання всіх організаційно-правових форм та форм власності, зокрема, на основі договорів оренди, підряду, концесії, лізингу та інших договорів. Тепло транспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (частини 1, 5, 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання").

Нормами Закону України "Про теплопостачання" та Правил надання послуги з постачання теплової енергії, визначено, що підприємство обліковує постачання теплової енергії засобами комерційного обліку, або розрахунковим способом (пропорційно).

Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, передбачено, що розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів- розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до "Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг" № 315 від 22.11.2018.

У разі обліку постачання теплової енергії за приладом обліку - інформація отримана підприємством у "звітах за період" (як правило місячний) є підставою для внесення даних до систем автоматизованого розрахунку (програмних комплексів) споживання теплової енергії.

Після чого, програмні комплекси в автоматичному режимі здійснюють нарахування, формують рахунки на оплату для різних категорій споживачів. Отже, для КПТМ "Криворіжтепломережа" вказані Звіти є первинними документами в здійсненні господарської діяльності позивача.

Вказаними Звітами фіксується кількість поставленої на житловий будинок теплової енергії - в Гігакалоріях (Гкал) згідно з приладом обліку будинку, які (Гкал) в подальшому позивач розподіляє на спірні приміщення відповідача, у відповідності до відомостей (параметрів) нежитлових приміщень відповідача.

Відповідно до приписів "Правил надання послуги з постачання теплової енергії" одиницею вимірювання обсягу (кількості) спожитої споживачем теплової енергії є гігакалорія (Гкал). Для переведення одиниць вимірювання теплової енергії приладами обліку застосовуються коефіцієнти 1 Гкал = 1162,2 кВт*г, 1 кВт*г = 0,000859 Гкал, 1 Гкал = 4,1868 ГДж, 1 ГДж = 0,2388 Гкал. (ч. 19).

Комерційний облік послуги здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

Матеріалами справи підтверджено, а позивачем надано до позовної заяви Звіти за спірний період, в яких зазначено дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції - відомість реєстрації параметрів, одиницю виміру господарської операції - Гкал; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Акти про подачу теплової енергії до житлового будинку та Акти про припинення подачі теплоносія житлового будинку, підтверджують факт подання теплоносія до самої споруди, а рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчими органами відповідних сільських, селищних та міських рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації, нормами санітарного законодавства та іншими нормативними документами у відповідності до пунктів 3, 8 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (які діяли на час виникнення спірних правовідносин). Включення та відключення систем теплоспоживання здійснюються за графіком, узгодженим з теплопостачальною організацією.

Зазначеними доказами підтверджується постачання теплової енергії відповідачу у спірні нежитлові приміщення, оскільки мережі опалення спірних приміщень відповідача не відокремлені від мереж системи опалення житлового будинку відповідно до чинного законодавства, а тому, відповідач у спірний період отримував теплову енергію, як і мешканці спірних житлових будинків.

Отже, матеріали справи підтверджено надання послуги позивачем відповідачу, а саме: Актами про подачу теплової енергії, Актами про припинення подачі теплоносія, Звітами про споживання теплової енергії за спірними об`єктами. Тобто, дані акти є доказами безперебійного подання теплового носія до житлових будинків, в які вбудовані нежитлові приміщення відповідача.

Тариф передбачено:

- за період з 25.10.2021 тариф за 1 Гкал 3 691, 85 грн. (з ПДВ) (згідно з рішенням Криворізької міської ради від 22.10.2021 № 530 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії Комунальному підприємству теплових мереж "Криворіжтепломережа" з урахуванням інтересів Криворізької міської територіальної громади" для потреб КПТМ "Криворіжтепломережа", для потреб "бюджетних організацій";

- з 20.10.2022 по 29.09.2023 тариф за 1 Гкал 3 487 грн 74 коп. (з ПДВ) (згідно з рішенням Криворізької міської ради від 19.10.2022 № 866 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії Комунальному підприємству теплових мереж "Криворіжтепломережа" з урахуванням інтересів Криворізької міської територіальної громади", для потреб "бюджетних організацій";

- за період з 18.10.2023 по 30.09.2024 тариф за 1 Гкал 3 880 грн 44 коп. (з ПДВ) (згідно з рішенням Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 18.10.2023 № 1272 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії Комунальному підприємству теплових мереж "Криворіжтепломережа" з урахуванням інтересів Криворізької міської територіальної громади" для потреб КПТМ "Криворіжтепломережа", для потреб "бюджетних установ".

- за період з 01.10.2024 по 26.02.2025 тариф за 1 Гкал 4 676 грн 23 коп. (з ПДВ) (згідно з рішенням Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 26.09.2024 № 1194 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії Комунальному підприємству теплових мереж "Криворіжтепломережа" з урахуванням інтересів Криворізької міської територіальної громади" для потреб КПТМ "Криворіжтепломережа", для потреб "бюджетних установ".

Площа та теплове навантаження зазначених вище об`єктів визначено згідно з вихідними даними, які наявні у позивача (відповіді, розрахунки навантажень, права власності, акти прийому-передачі тощо).

На підтвердження своїх доводів позивач надав до суду Акти про подачу теплової енергії, відомості, подобові відомості, зведені відомості, відомості теплоспоживання, звіти, звіти про споживання, звіти про використання теплової енергії (арк.с. 30-91 у томі 1).

За твердженням позивача з 05.11.2021 (після набрання чинності дії Індивідуального договору) договірні відносити щодо надання позивачем послуг з постачання теплової енергії приміщенням, які знаходяться на балансі відповідача відбуваються відповідно до приписів Розділу IV Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а саме: шляхом приєднання споживача до публічного договору - "Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії", текст якого було опубліковано на офіційному веб-сайті виконавця послуги Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" від 05.10.2021. Позивач стверджує, що свої зобов`язання він виконав, постачання теплоносія протягом всього періоду проводилось, не порушуючи щорічні розпорядження Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області "Про початок та закінчення опалювального періоду".

Згідно з частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Втім, відповідач не виконав законодавчий обов`язок щодо оплати за отримані за період з 01.11.2022 по 25.02.2025 послуги з постачання теплової енергії, а також в період з 05.11.2022 по 23.02.2025 абонентського обслуговування, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у загальному розмірі 213 691 грн. 09 коп. (210 368 грн 44 коп. + 3 322 грн 65 коп.), а саме:

1) за нежитловим приміщенням по вул. Сергія Колачевського, (колиш. 23 Лютого), буд. 26 (площею 50,40 кв.м.): сума боргу за послугу з постачання теплової енергії в період з 01.11.2022 по 11.01.2023 складає 3 417 грн 99 коп.; сума боргу з внесення плати за абонентське обслуговування в період з 05.11.2021 по 11.01.2023 складає 223 грн 58 коп.;

2) за нежитловим приміщенням по вул. В. Нечуй-Левіцького, буд. 19 (площею 191,30 (283,20) кв.м): сума боргу за послугу з постачання теплової енергії в період з 01.11.2022 по 18.02.2024 складає 83 443 грн 92 коп.; сума боргу з внесення плати за абонентське обслуговування в період з 05.11.2021 по 18.02.2024 складає 458 грн 39 коп.;

3) за нежитловим приміщенням по вул. Криворіжсталі, буд. 32 (площею 60,30 кв.м): сума боргу за послугу з постачання теплової енергії в період з 01.11.2022 по 23.03.2023 складає 22 354 грн 35 коп.; сума боргу з внесення плати за абонентське обслуговування в період з 01.05.2022 по 23.05.2023 складає 462 грн 58 коп.;

4) за нежитловим приміщенням по вул. Алмазна, буд. 45 (площею 73,40 кв.м): сума боргу за послугу з постачання теплової енергії в період з 02.11.2022 по 28.03.2024 складає 42 759 грн 34 коп.; сума боргу з внесення плати за абонентське обслуговування в період з 01.05.2022 по 25.06.2024 складає 936 грн 36 коп.;

5) за нежитловим приміщенням по вул. 129-бригади територіальної оборони, буд. 116 (площею 45,60 кв.м): сума боргу за послугу з постачання теплової енергії в період з 12.11.2023 по 20.03.2024 складає 16 181 грн 45 коп.; сума боргу з внесення плати за абонентське обслуговування в період з 31.07.2023 по 20.03.2024 складає 277 грн 85 коп.;

6) за нежитловим приміщенням по вул. 129-бригади територіальної оборони, буд. 116 (площею 42,70 кв.м): сума боргу за послугу з постачання теплової енергії в період з 12.11.2023 по 23.02.2025 складає 31 279 грн 69 коп.; сума боргу з внесення плати за абонентське обслуговування в період з 31.07.2023 по 23.02.2025 складає 707 грн 82 коп.;

7) за нежитловим приміщенням по вул. Віталія Матусевича, буд. 24-А (площею 30,90 кв.м): сума боргу за послугу з постачання теплової енергії в період з 04.11.2022 по 25.12.2023 складає 10 931 грн 70 коп.; сума боргу з внесення плати за абонентське обслуговування в період з 12.10.2022 по 25.12.2023 складає 256 грн 07 коп.

Згідно з Наказом КПТМ "Криворіжтепломережа" № 712 від 03.11.2021, в редакції Наказу від 30.11.2021 № 791, встановлено з 01.12.2021 плату за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергію у розмірі граничного розміру плати 35,19 грн. (з ПДВ), визначеного з урахуванням встановленого з 01.12.2021 розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць Згідно з Законом України "Про державний бюджет України на 2021 рік" та плату за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в розмірі 22,05 грн. (з ПДВ).

Двоставковий формат тарифу обумовлює компенсацію підприємству двох частин витрат окремо, тобто двома ставками.

Перша ставка (умовно-змінні витрати) - плата за спожиту теплову енергію, за рахунок якої здійснюються витрати на придбання лише енергоресурсів (палива, електроенергії та покупної теплової енергії). Зважаючи на те, що обсяг цих витрат залежить від обсягів теплової енергії, яка виробляється та надається споживачеві, ця ставка визначена у гривнях за одиницю теплової енергії (грн./Гкал). Тобто споживач, сплачуючи за теплову енергію на опалення за показаннями будинкового приладу обліку, сплачує лише вартість природного газу, електричної та покупної теплової енергії. Споживач сплачує за цією ставкою лише протягом опалювального періоду та розмір платежу залежить від обсягів спожитої теплової енергії.

Друга ставка (умовно-постійні витрати) - плата за приєднане теплове навантаження, за рахунок якої здійснюються витрати, пов`язані з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії, з обслуговуванням обладнання, з підтриманням технологічного обладнання в робочому стані, а також зі збутом та реалізацією теплової енергії і послуг з опалення. Зважаючи на те, що обсяг цих витрат залежить від кількості і потужності технологічного обладнання, що виробляє та транспортує теплову енергію споживачам та визначається, виходячи з обсягу теплового навантаження, що приєднане до джерела теплової енергії, ця ставка визначена у гривнях за одиницю теплового навантаження на джерело теплової енергії (грн/Гкал/годину).

За спірний загальний період з 05.11.2021 по 23.02.2025 позивачем нараховано відповідачу плату за абонентське обслуговування у розмірі 3 322 грн 65 коп. у розмірах зазначених вище за кожним окремим приміщенням.

Слід також відзначити, що відповідно до статті 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом. Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем).

За змістом положень статті 28 Закону України "Про житлово-комунальні послуги":

- оформлення претензій споживачів у багатоквартирному будинку здійснюється в порядку, передбаченому статтею 27 цього Закону, з урахуванням особливостей, передбачених цією статтею;

- у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг, що надаються у багатоквартирному будинку на підставі індивідуальних договорів, виклик виконавця для перевірки кількості та якості наданих комунальних послуг, підписання акта-претензії, відібрання проб здійснюються співвласником - стороною договору або його представником.

На вимогу співвласника - сторони договору в перевірці кількості та якості наданих комунальних послуг беруть участь представник об`єднання співвласників багатоквартирного будинку або управитель, якщо управління багатоквартирним будинком здійснює відповідно об`єднання співвласників багатоквартирного будинку або управитель, які в такому разі також підписують акт-претензію.

У разі неприбуття представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку або управителя на вимогу співвласника для участі в перевірці кількості та якості наданих комунальних послуг в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію така відмова не є перешкодою для проведення перевірки кількості та якості наданих комунальних послуг та/або підписання акта-претензії. Інформація про відмову зазначається в акті-претензії.

За письмовою заявою співвласника управитель має право діяти від імені та в інтересах співвласника як його представник у відносинах з виконавцями комунальних послуг. У такому разі застосовуються положення Цивільного кодексу України про доручення.

Колегія суддів відзначає, що доказів складання як відповідачем, так і будь-якими іншими мешканцями будинків, в яких розташовані спірні приміщення, актів-претензій щодо ненадання у спірний період послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості в порядку, визначеному статтею 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", матеріали справи не містять. Жодного доказу на спростування наведених позивачем обставин чи контррозрахунку заявленої до стягнення суми відповідач суду не надав.

Водночас, виходячи зі змісту послуги з постачання теплової енергії, вказані послуги фактично надаються одночасно всім мешканцям будинку та, відповідно, не можуть бути надані лише частині мешканців. Отже, припинення надання таких послуг в будь-якому випадку через певний проміжок часу ускладнить експлуатацію будинку та, відповідно, буде помітним для мешканців будинку.

Позивачем надано детальний розрахунок теплового навантаження, кількість теплової енергії витраченої на спірні приміщення з урахуванням наведених вище тарифів на загальну суму 210 368 грн 44 коп., що не було спростовано відповідачем, а тому позовні вимоги в частині основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволеню.

За прострочення виконання зобов`язання, на підставі пункту 45 договору, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 01.10.2024 по 11.09.2025 в сумі 281 грн 04 коп.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за загальний період з жовтня 2022 року по серпень 2025 року в сумі 40 467 грн 80 коп., а також 3% річних за загальний період прострочення з 01.10.2022 по 11.09.2025 у сумі 12 162 грн 09 коп.

Оскільки відповідач прострочив виконання зобов`язання з оплати послуг теплопостачання, встановивши вірність здійснених позивачем розрахунків, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на підставі пункту 45 договору пені за загальний період прострочення з 01.10.2024 по 11.09.2025 в сумі 281 грн 04 коп.; на підставі статті 625 Цивільного кодексу України: інфляційних втрат за загальний період з жовтня 2022 року по серпень 2025 року в сумі 40 467 грн 80 коп. та 3% річних за загальний період прострочення з 01.10.2022 по 11.09.2025 у сумі 12 162 грн 09 коп.

Отже, позовні вимогу у даній справі підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

З огляду на встановлені обставини справи і наявні у справі докази, колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідач не є належним відповідачем у справі, оскільки не є споживачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за вказаними у позовній заяві адресами, не є балансоутримувачем цих приміщень, не є споживачем житлово-комунальних послуг, і фактично не знаходиться у вказаних приміщеннях.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що судом першої інстанції залишено поза увагою те, що згідно з відповіддю Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради від 14.10.2025 № 7/07/3590 об`єкти за адресами: вул. Сергія Колачевського, 26 (місця загального користування сходові клітини тощо площею 50,40 кв.м) вибули з комунальної власності та балансу 12.01.2023 у спільну власність співвласників будинку відповідно до рішення виконкому міської ради від 21.12.2022 № 1117, апеляційним господарським судом відхиляються, з огляду на те, що заборгованість у даній справі щодо вказаного об`єкта була нарахована за період надання послуг з 01.11.2022 по 11.01.2023, що вбачається з долученого розрахунку (арк.с. 138 у томі 1).

Щодо доводів скаржника, що об`єкт нерухомості по вул. Віталія Матусевича, 24а приватизовано і знято з обліку 24.09.2024 колегія суддів зазначає, що заборгованість у даній справі щодо вказаного об`єкта була нарахована за період надання послуг з 04.11.2022 по 25.12.2023, що вбачається з долученого розрахунку (арк.с. 138 у томі 1), отже до моменту приватизації.

У даній справі суд апеляційної інстанції вважає, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, доводи скаржника в частині суті спору, наведені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи та спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У даному випадку, як зазначено вище, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом допущено порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення рішення, яке відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2026 у справі № 904/5519/25 скасуванню.

Оскільки, фактично, результат вирішення спору не змінюється після апеляційного перегляду справи, колегія суддів вважає, що судовий збір за розгляд апеляційної скарги слід покласти на скаржника.

З підстав наведеного та керуючись статтями 129, 269, 270, 275 - 284, 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2026 у справі № 904/5519/25 - задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2026 у справі №904/5519/25 - скасувати.

3. Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

4. Стягнути з Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" 266 602 грн 02 коп., з яких: 210 368 грн 44 коп. - заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 по 25.02.2025, 3 322 грн 65 коп. - за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 23.02.2025, 281 грн 04 коп. - пеня, 12 162 грн 09 коп. - 3% річних, 40 467 грн 80 коп. - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 199 грн 22 коп.

5. Видачу наказу, з урахуванням відповідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

6. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради.

7. Матеріали справи № 904/5519/25 повернути до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 09.04.2026.

Головуючий суддя Ю.В. Фещенко

Суддя Ю.А. Джепа

Суддя О.Ю. Соп`яненко