ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Харків Справа № 913/8/26

Провадження №1/913/8/26

За позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м. Київ

до відповідача - Акціонерного товариства "Лисичанськвугілля", м. Лисичанськ Луганської області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Державного підприємства "Регіональні електричні мережі", м. Київ, Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання", м. Вінниця Вінницького р-ну Вінницької області, Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ

про стягнення 45 611 468 грн 16 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання - Макаров А.Д.

За участю в режимі відеоконференції представника позивача Кулаківського В.В. (витяг з ЄДР від 19.01.2026 )та представника третьої особи адвоката Грачова Є.О.(довіреність від 10.11.2025 № 10/11-25)

Суть спору: про стягнення 15 903 766 грн 35 коп. боргу, 14 367 321 грн 93 коп. 15% річних, 12 794 591 грн 24 коп. інфляційних нарахувань та 2 545 788 грн 64 коп. пені за договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 21.01.2019 № 06-477.

Дослідивши матеріали справи, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, вислухавши представників позивача та третьої особи, суд дійшов до наступного.

Так, ухвалою від 16.02.2026 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та залучив до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - ДП "Регіональні електричні мережі", м. Київ, ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання", м. Вінниця Вінницького р-ну Вінницької області, ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022, строк дії якого неодноразово продовжувався, зокрема, на підставі Указу Президента України від 12.01.2026 № 40/2026, затвердженого Законом України від 14.01.2026 № 4757-IX - з 05 годин 30 хвилин 03.02.2026 на 90 діб, до 04.05.2026.

У відповідності до наказу № 376 від 28.02.2025 Міністерством розвитку громад та територій України затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

У вказаному переліку значиться м. Лисичанськ Лисичанської міської територіальної громади (UA0021900), окупований з 03.07.2022, на території якого зареєстрований відповідач.

Так, у відповідності до ст. 121 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII (у редакції Закону від 21.04.2022 № 2217-IХ) якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" з моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення (ухвалу).

За інформацією Акціонерного товариства "Укрпошта", розміщеною на офіційному вебсайті (https://offices.ukrposhta.ua) відділення у м. Лисичанськ Луганської області тимчасово не функціонує, а тому пересилання поштової кореспонденції до вказаного населеного пункту є неможливим.

Оскільки АТ "Укрпошта" не здійснює пересилання поштових відправлень до м. Лисичанськ Луганської області, тому суд з метою належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі здійснив відповідне повідомлення через розміщення на сторінці Господарського суду Луганської області (у розділі "Інше/Повідомлення для учасників справ, які знаходяться в районі проведення антитерористичної операції та на тимчасово окупованих територіях") офіційного вебпорталу "Судова влада в Україні" в Інтернеті та на офіційному вебпорталі "Судова влада України" (арк. справи 176-178).

Ухвала суду від 16.02.2026 також була своєчасно розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження та розгляд цієї справи.

03.03.2026 через систему "Електронний суд" від третьої особи - ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшли пояснення, в яких зазначено про неналежне виконання відповідачем зобов`язань та правомірність вимог позивача.

Згідно додаткових пояснень позивача від 30.03.2026, поданих до початку розгляду справи по суті, позивач просить суд не брати до уваги договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 24.02.2020 № 06-520, який помилково долучений до справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків щодо причин виникнення спору між сторонами.

Так, Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" відповідно до постанови НКРЕКП від 06.11.2018 № 1344 є постачальником електричної енергії споживачам на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Розпорядженням КМ України від 12.12.2018 № 10232-р Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" з 01.01.2019 по 31.12.2024.

Згідно з ч. 6 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному вебсайті.

Відповідно до ч. 8 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу (п. 9 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» в редакції, чинній станом на час укладення договору).

Аналогічна за змістом норма міститься у п. 3.4.4 глави 3.4 розділу III Правил роздрібного ринку електричної енергії в редакції, чинній станом на час укладення договору.

Тобто, законодавством встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" укладається на підставі дій споживача, які полягають у споживанні електричної енергії (акцепт договору) без договору з іншим електропостачальником. У такому разі договір вважається укладеним (момент укладення договору) з постачальником "останньої надії" у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником.

Положеннями п. 3.1.7 глави 3.1 розділу III Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку.

Пунктом 3.2.1 глави 3.2 розділу III Правил роздрібного ринку електричної енергії (в редакції, чинній станом на час укладення договору) встановлено, що електропостачальники, які постачають електричну енергію споживачам на роздрібному ринку, мають самостійно розробити форму відповідного договору на основі примірного чи типового договору, який є додатком до цих Правил. Розроблені форми договорів електропостачальники мають оприлюднювати на своїх офіційних вебсайтах.

Постачальники універсальних послуг та постачальники "останньої надії" повинні оприлюднити на своїх вебсайтах типову форму договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та типову форму договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» відповідно.

Електропостачальник до укладення зі споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу має надати інформацію про істотні умови договору та про наявний вибір комерційних пропозицій.

Як зазначає позивач, 27.12.2018 на виконання ч. 11 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 3.4.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", як постачальником "останньої надії" на своєму офіційному вебсайті за адресою www.uie.kiev.ua розміщено: порядок приєднання до умов договору; договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; комерційну пропозицію до договору; додаток № 1 до комерційної пропозиції.

Матеріалами справи підтверджено, що сторони підписали відповідний примірник договору № 06-477 від 21.01.2019 про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії". Додатками до цього договору є Заява-приєднання, підписана уповноваженою особою споживача 22.04.2019, та Комерційна пропозиція № 2 від 27.12.2018 (зі змінами та додатком щодо цін).

Як свідчить розрахунок ціни позову, позивач розмежував заявлену до стягнення заборгованість за відповідними актами купівлі-продажу електроенергії на суму 1 632 253 грн 85 коп. та на суму 14 271 512 грн 50 коп., посилаючись на два договори про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 21.01.2019 № 06-477 та від 24.02.2020 № 06-520.

Проте, перед початком розгляду справи по суті від ДП зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" надійшло клопотання не брати до уваги договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 24.02.2020 № 06-520, який помилково долучений до справи.

Суд прийняв це клопотання, оскільки первинні документи у справі свідчать, що постачання електроенергії у лютому 2020 року відбулось до укладення цього договору, тому усі спірні правовідносини сторін врегульовані договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 21.01.2019 № 06-477 з додатками.

Відповідно до п. 1.1 договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" № 06-477 (аркуші справи 29-33) цей договір є публічним договором приєднання споживача до цього договору і регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" споживачу, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник неспроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем нового електропостачальника або до припинення постачання у передбачених чинним законодавством чи цим договором випадках. Цей договір укладається сторонами, керуючись ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до цього договору.

Згідно з п. 2.1 договору за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція).

За умовами п. 3.1 договору постачальник здійснює постачання електричної енергії споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у п. 3.2 цієї глави.

Електрична енергія постачається до електроустановок споживача протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Якщо після закінчення зазначеного строку постачання електричної енергії споживач не розпочав процедуру зміни електропостачальником, постачання електричної енергії на об`єкт призупиняється (п. 3.4 договору).

За приписами п. 3.5 договору постачальник здійснює постачання електричної енергії споживачу на тих же умовах, що і з попереднім електропостачальником, в частині здійснення розрахунків, способу оплати. Постачальник отримує від оператора системи всю необхідну інформацію щодо умов договору про постачання електричної енергії, які діяли між споживачем та попереднім електропостачальником. У разі ненадання зазначеної інформації оператором системи за 5 календарних днів до початку розрахункового періоду, постачання споживачу здійснюється на умовах, визначених додатком 1 до договору (комерційна пропозиція).

Пунктом 3.7 договору визначено, що початок постачання електричної енергії споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ у разі укладення договору між сторонами.

При розгляді справи суд встановив, що правовідносини сторін з постачання електроенергії постачальником "останньої надії" виникли з січня 2019 року, хоча паперовий примірник договору № 06-477 містить дві дати - 21.01.2019 (у реквізитах назви) та 20.12.2018 (у реквізитах підпису). Заява-приєднання датована 22.04.2019. Проте, п. 31.1 договору передбачено, що він набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів (п. 13.1 договору).

Згідно з первинними документами, наданими позивачем, перший акт купівлі-продажу електроенергії між ДП зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м. Київ та АТ "Лисичанськвугілля", м. Лисичанськ Луганської області був складений 31.01.2019 за січень 2019 року на суму 14 777 365 грн 68 коп.

Відповідно до Комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії" ціна, за якою здійснюється постачання електричної енергії, формується згідно з Порядком формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії", затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 1179.

В комерційній пропозиції спосіб (порядок) та строки оплати за постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" визначені таким чином, що Споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку.

Орієнтовна вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих постачальником від оператора систем розподілу (передачі).

Акт купівлі-продажу складається на підставі даних про фактичне споживання споживача, отриманих від оператора. У разі наявності зауважень до Акта купівлі-продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності. Уповноважені особи постачальника та споживача терміново проводять переговори з метою усунення розбіжностей.

До усунення розбіжностей сторони керуються даними, вказаними оператором, з подальшим коригуванням після врегулювання розбіжностей.

Оплата здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника, зазначений у договорі або розрахункових документах.

На підставі звітів про фактичне споживання електричної енергії АТ "Лисичанськвугілля" від ДП "Регіональні електричні мережі" та ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" позивач склав наступні акти купівлі-продажу електроенергії, розрахунки за якими не проведені або проведені несвоєчасно:

- акт № 001585 купівлі-продажу електроенергії від 28.02.2019 у кількості 4 639 802,00 кВт/год на загальну суму 13 158 515 грн 59 коп.; рахунок від 11.03.2019 № 08/26/О02/05242 на суму 13 158 515 грн 59 коп., які відповідач отримав 13.03.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення;

- акт № 001623 купівлі-продажу електроенергії від 28.02.2019 у кількості 118 704,00 кВт/год на загальну суму 462 988 грн 33 коп.; рахунок від 09.12.2019 № 08/34/О02/05280 на суму 462 988 грн 33 коп., які відповідач отримав 19.03.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення;

- акт № 002379 купівлі-продажу електроенергії від 31.03.2019 у кількості 4 558 486,00 кВт/год на загальну суму 12 927 902 грн 76 коп.; рахунок від 10.04.2019 № 08/26/О03/06127 на суму 12 927 902 грн 76 коп., які відповідач отримав 16.04.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення;

- акт № 002748 купівлі-продажу електроенергії від 31.03.2019 у кількості 240 396,00 кВт/год на загальну суму 937 630 грн 94 коп.; рахунок від 08.01.2020 № 08/34/О03/06497 на суму 937 630 грн 94 коп., які відповідач отримав 16.04.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення;

- акт № 002784 купівлі-продажу електроенергії від 30.04.2019 у кількості 407544,00 кВт/год на загальну суму 1 589 568 грн 31 коп.; рахунок від 08.05.2019 № 08/34/О04/06572 на суму 1 589 568 грн 31 коп., які відповідач отримав 14.05.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

- акт № 002810 купівлі-продажу електроенергії від 31.05.2019 у кількості 10944,00 кВт/год на загальну суму 42 685 грн 54 коп.; рахунок від 07.06.2019 № 08/34/О05/06665 на суму 42 685 грн 54 коп., які відповідач отримав 13.06.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення;

- акт № 003265 купівлі-продажу електроенергії від 30.11.2019 у кількості 1 532 253,00 кВт/год на загальну суму 5 027 125 грн 97 коп.; рахунок від 09.12.2019 № 08/26/О11/07729 на суму 5 027 125 грн 97 коп., які відповідач отримав 17.12.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення;

- акт № 003323 купівлі-продажу електроенергії від 31.12.2019 у кількості 697851,00 кВт/год на загальну суму 2 063 414 грн 21 коп.; рахунок від 08.01.2020 № 08/26/О12/07875 на суму 2 063 414 грн 21 коп., які відповідач отримав 17.01.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення;

- у зв`язку з врегулюванням суперечок між позивачем та ДП "Регіональні електричні мережі", яке проведене ПрАТ НЕК "Укренерго", були складені корегувальні акти, у т.ч. № 014049 акту № 003323 від 31.12.2019 на обсяг 3920 кВт/год та виставлений рахунок № 08/26/К12/20232 від 07.09.2021 на суму 2 075 004 грн 91 коп., вручений споживачу 01.10.2020 згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення; різниця склала 11590 грн 70 коп.;

- акт № 003447 купівлі-продажу електроенергії від 29.02.2020 у кількості 2230204,00 кВт/год на загальну суму 7 064 510 грн 16 коп.; рахунок від 10.03.2020 № 08/26/О02/08324 на суму 7 064 510 грн 16 коп., які відповідач отримав 17.03.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення;

- корегувальний акт № 014052 акту № 003447 від 29.02.2020 на обсяг 33107 кВт/год та виставлений рахунок № 08/26/К02/20226 від 07.09.2021 на суму 7 169 381 грн 62 коп., вручений споживачу 01.10.2021 згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення; різниця склала 104871 грн 46 коп.

Позивач направив відповідачу претензію-вимогу від 26.08.2025 № 44/11-011080 про сплату заборгованості в сумі 15 903 766 грн 35 коп., яка отримана останнім 21.05.2019, проте, залишена без відповіді та задоволення.

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий, позов не оспорений, тому суд розглядає справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку про належне обґрунтування позову та його повне задоволення з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частинами 1, 2 ст. 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За змістом ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За правилами ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України врегульовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно положень ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як зазначає позивач, за даними Операторів системи розподілу, на яких покладені функції адміністраторів комерційного обліку відповідно до положень пункту 11 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 АТ "Лисичанськвугілля" віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник "останньої надії" у 2019-2020 роках.

У відповідності до пунктів 5.1, 5.2, 5.8, 5.9 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є додатком 1 до договору. Спосіб визначення ціни (тарифу) за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

Згідно з п. 5.10 договору оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

У пункті 6.2 договору встановлено, що споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Пунктом 7.2 договору визначено, що постачальник зобов`язується, зокрема, забезпечувати постачання електричної енергії в порядку та на умовах, визначених цим договором; обчислювати і виставляти рахунки споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбаченому ПРРЕЕ та цим договором.

Факти поставки відповідачеві електричної енергії за період з січня 2019 року по лютий 2020 року підтверджуються звітами щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії".

Кількість поставленої електричної енергії підтверджується актами купівлі-продажу електроенергії, які вказані вище.

Вказані акти разом з рахунками направлялися відповідачу на його юридичну адресу та вручались представнику, який робив відмітки на поштових повідомленнях про вручення відправлення.

Отже, відповідач отримав зазначені рахунки та акти, але борг сплатив частково, з квітня 2019 року оплату припинив.

Суд зазначає, що непідписання споживачем актів купівлі-продажу електричної енергії за відсутності зауважень до їх змісту свідчить про визнання відповідачем належного та повного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором, а акти, відповідно, вважаються погодженими та прийнятими споживачем і є підставою для здійснення розрахунків між сторонами за договором.

Згідно з п. 5.10 договору оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

У надісланих позивачем рахунках зазначено, що вони мають бути сплачені протягом 5 банківських (робочих) днів від дати отримання.

Відповідно до комерційної пропозиції № 2 відповідач мав сплатити рахунки протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання.

Відповідачем позов не оспорений, доказів сплати коштів в сумі 15 903 766 грн 35 коп. суду не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення вказаного боргу за спожиту електричну енергію за період з січня по травень 2019 року, з листопада по грудень 2019 та у лютому 2020 року є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, та такими, що підлягають задоволенню.

За умовами розділу "Додаткові зобов`язання споживача" комерційної пропозиції № 2, яка є додатком 1 до договору, споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позивач просить суд стягнути з відповідача 14 367 321 грн 93 коп. 15% річних, 12 794 591 грн 24 коп. інфляційних нарахувань та 2 545 788 грн 64 коп. пені.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Комерційною пропозицією № 2 від 27.12.2018, яка є додатком 1 до договору, встановлено збільшений розмір процентів, а саме 15 % річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання, у зв`язку з простроченням сплати боргу споживачем на користь постачальника "останньої надії".

Згідно з п. 5.11. договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" встановлено, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором. Споживач має сплатити за вимогою постачальника пеню у розмірі, яка зазначається в комерційній пропозиції.

Частинною 3 ст. 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення зобов`язання.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно до положень ст. 546 та ст. 549 ЦК України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Згідно з Комерційною пропозицією № 2 сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, право вимагати сплати суми боргу з урахуванням вказаних вище додаткових нарахувань належить кредитору на підставі нормативного закріплення відповідних способів захисту майнового права та інтересу, а також умов договору.

Згідно з наданим розрахунком 15 % річних, інфляційних нарахувань та пені позивач пред`явив до стягнення 14 367 321 грн 93 коп., 12 794 591 грн 24 коп. та 2 545 788 грн 64 коп. відповідно.

Суд перевірив правильність визначення строків у простроченні сплати наступних спірних рахунків позивача з урахуванням дат їх вручення поштою (надіслання на електронну пошту):

- від 11.03.2019 № 08/26/О02/05242 - з 21.03.2019,

- від 09.12.2019 № 08/34/О02/05280 - з 27.03.2019, - від 10.04.2019 № 08/26/О03/06127 - з 24.04.2019,

- від 08.01.2020 № 08/34/О03/06497- з 24.04.2019,

- від 08.05.2019 № 08/34/О04/06572 - з 22.05.2019,

- від 07.06.2019 № 08/34/О05/06665 - з 22.06.2019,

- від 09.12.2019 № 08/26/О11/07729 - з 25.12.2019,

- від 08.01.2020 № 08/26/О12/07875 - з 27.01.2020,

- від 07.09.2021 № 08/26/К12/20232 - з 06.10.2021,

- від 10.03.2020 № 08/26/О02/08324 - з 25.03.2020,

- від 07.09.2021 № 08/26/К02/20226 - з 06.10.2021.

Судом встановлено, що розрахунок позивача (арк. справи 134-146) є таким, що відповідає умовам договору, чинному законодавству, матеріалам справи та фактичним обставинам справи, окрім позовних вимог на суму 499106 грн 81 коп. пені, яка нарахована за прострочення сплати рахунку № 08/26/К02/20226 від 21.07.2021 на суму 7169381 грн 62 коп., який був оформлений за результатами врегулювання відповідної суперечки між позивачем та ДП "РЕМ" щодо обсягів електроенергії, спожитої у лютому 2020 року.

Так, за актом № 003447 купівлі-продажу електроенергії від 29.02.2020 на суму 7 064 510 грн 16 коп. (рахунок від 10.03.2020 № 08/26/О02/08324) позивач нарахував пеню у сумі 933979 грн 12 коп. за період з 25.03.2020 по 24.03.2021, тобто за рік згідно з умовами договору.

Як свідчать матеріали справи, корегувальний акт № 014052 акту № 003447 від 29.02.2020 на обсяг 33107 кВт/год та рахунок № 08/26/К02/20226 від 07.09.2021 на суму 7 169 381 грн 62 коп. разом з повідомленням позивача № 44/10-8451/ПОН від 08.09.2021 були надіслані 28.09.2021 на офіційну електронну адресу ПАТ "Лисичанськвугілля" (), що підтверджується скріншотом з поштової скриньки позивача (арк. справи 100), а також вручені споживачу 01.10.2021 згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Строк у простроченні сплати цього рахунку почав свій відлік з 06.10.2021.

Таким чином, сума рахунку № 08/26/К02/20226 від 07.09.2021 - 7 169 381 грн 62 коп. складається з суми 7 064 510 грн 16 коп. (вартість електроенергії за лютий 2020 року) та донарахована сума - 104871 грн 46 коп., а тому нарахування пені за цим рахунком на суму 499106 грн 81 коп. за період з 06.10.2021 по 23.02.2022 фактично є необґрунтованим "подвійним" нарахуванням на суму боргу 7 064 510 грн 16 коп. за період, який більше року.

Суд вважає, що позивач має право на нарахування пені за прострочення сплати різниці боргу - 104871 грн 46 коп., що за уточненим розрахунком суду складає 6887 грн 04 коп.:

- 104871,46 х (2 х 8,50 : 365) х 65 дн (06.10.2021 -09.12.2021) : 100% = 3174,88;

- 104871,46 х (2 х 8,50 : 365) х 42 дн (10.12.2021 -20.01.2022) : 100% = 2051,46;

- 104871,46 х (2 х 8,50 : 365) х 34 дн (21.01.2022 -23.02.2022) : 100% = 1660,70.

З урахуванням цієї суми пені та решти цих вимог за розрахунком позивача пеня за позовом складає 2053568 грн 87 коп.

Всього підлягають задоволенню позовні вимоги в сумі 15 903 766 грн 35 коп. боргу, 14 367 321 грн 93 коп. 15% річних, 12 794 591 грн 24 коп. інфляційних нарахувань, 2 053 568 грн 87 коп. пені.

У решті вимоги по пені є необґрунтованими з підстав, вказаних вище, тому у їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зайво сплачений судовий збір при зверненні з позовом повертається позивачу за відповідною ухвалою за його клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 231-233, 236-241, 247 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Лисичанськвугілля", м. Лисичанськ Луганської області, вул. Малиновського, б. 1, ідент. код 32359108 на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 85, ідент. код 19480600 - 15 903 766 грн 35 коп. боргу, 14 367 321 грн 93 коп. 15% річних, 12 794 591 грн 24 коп. інфляційних нарахувань, 2 053 568 грн 87 коп. пені та 541430 грн 98 коп. судового збору, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволені решти пені відмовити.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 02.04.2026.

Суддя Наталія ЗЮБАНОВА