ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2026 р. Справа № 911/806/25

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

розглянувши матеріали справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західбурмашінвест», м. Стрий, Львівська область

до Публічного акціонерного товариства «Центренерго», смт Козин, Обухівський район, Київська область

в особі відокремленого структурного підрозділу Трипільської теплової електричної станції Публічного акціонерного товариства «Центренерго», м. Українка, Обухівський район, Київська область

про стягнення 44 048, 95 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «Західбурмашінвест» звернулось в Господарський суд Київської області із позовом до ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого структурного підрозділу Трипільської ТЕЦ ПАТ «Центренерго» про стягнення 26 019, 30 грн інфляційних втрат, 6 994, 10 грн 3% річних, 11 035, 55 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо своєчасної оплати за поставлений йому товар відповідно до Договору про закупівлю (поставку) товарів № 13/10 від 23.03.2023 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.03.2025 р. відкрито провадження у справі № 911/806/25 за позовом ТОВ «Західбурмашінвест» до ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого структурного підрозділу Трипільської ТЕЦ ПАТ «Центренерго» про стягнення 44 048, 95 грн, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (змішана форма розгляду) без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), встановлено сторонам строки для подачі відповідних заяв по суті спору, тощо.

21.05.2025 р. через систему «Електронний суд» до суду від позивача надійшла заява б/н від 21.05.2025 р., у якій він повідомив суд про намір подати заяву про стягнення судових витрат, які сторона понесла у зв`язку витратами на правову допомогу.

25.06.2025 р. до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання № 10-3353 від 12.06.2025 р. про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

25.06.2025 р. до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання № 10-3351 від 12.06.2025 р. про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву.

25.06.2025 р. ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого структурного підрозділу Трипільської ТЕЦ ПАТ «Центренерго» (відповідач по справі за первісним позовом) у справі № 911/806/25 звернулось в Господарський суд Київської області із зустрічним позовом до ТОВ «Західбурмашінвест» (позивач по справі за первісним позовом) про стягнення 5 490, 00 грн пені.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.07.2025 р. у справі № 911/806/25 постановлено повернути Публічному акціонерному товариству «Центренерго» в особі Відокремленого структурного підрозділу Трипільської теплової електричної станції Публічного акціонерного товариства «Центренерго» зустрічну позовну заяву.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

23.03.2023 р. між позивачем (надалі Постачальник) та відповідачем (надалі Споживач) було укладено договір про закупівлю (поставку) товарів № 13/10 (надалі - Договір), згідно з умовами п. п. 1.1., 1.2. якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцю Товари (Продукцію) згідно умов Договору (п. 1.1.).

1.2. Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Продукцію, що поставляється відповідно до умов Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору ціною договору є загальна сума цін на Продукцію (вартість), що поставляється за даним Договором.

Згідно з п. 5.3. Договору датою поставки є дата підписання уповноваженими представниками Сторін Акту приймання-передачі Продукції. В разі якщо фактична передача Продукції і дата підписання Акту приймання передачі Продукції не співпадають до підписання Акту приймання-передачі Продукції (в т.ч. в період приймання Продукції за кількістю та якістю), Продукція вважається переданою Покупцю на відповідальне зберігання.

Пунктом 7.1. Договору визначено, покупець зобов`язаний:

7.1.1. Своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлену Продукцію;

7.1.2. Приймати поставлену Продукцію згідно з Актом приймання-передачі Продукції;

7.1.3. Нести інші обов`язки, передбачені Договором і чинним законодавством України.

Відповідно до п. 13.1. Договору даний Договір набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє протягом строку, зазначеного в Додатку до Договору.

Одночасно із підписанням вказаного Договору, між позивачем та відповідачем було підписано Додаток № 1 до договору про закупівлю (поставку) товарів № 13/10 від 23.03.2023 р., згідно з умов п. 2. якого загальна вартість Продукції без ПДВ 228 750, 00 грн. (Двісті двадцять вісім тисяч сімсот п`ятдесят гривень 00 коп.), ПДВ 45 750, 00 грн., загальна вартість Продукції з ПДВ 274 500, 00 грн (Двісті сімдесят чотири тисячі п`ятсот грн. 00 коп.)

Згідно з п. 3. Додатку № 1 умови розрахунків: протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі Продукції, за умови своєчасної реєстрації Постачальником податкової накладної/розрахунку коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, згідно чинного законодавства України.

Відповідно до п. 9. Додатку № 1 строк дії Договору: з моменту укладання та на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, а в частині виконання взаємних зобов`язань, розрахунків, гарантійних зобов`язань до повного виконання їх сторонами.

Відповідно до умов Договору, відповідачем було направлено позивачу заявку № 08-1297 від 30.03.2023 р. на постачання продукції на суму 274 500, 00 грн.

На виконання умов договору позивачем було передано у власність (продано) відповідачу товар на загальну суму 274 500, 00 грн, що підтверджується видатковою накладною № ЗБ-000011 від 18.05.2023 р. на суму 109 800, 00 грн, видатковою накладною № ЗБ-000017 від 08.08.2023 р. на суму 54 900, 00 грн, видатковою накладною № ЗБ-000029 від 16.09.2023 р. на суму 109 800, 00 грн, актом приймання-передачі від 14.08.2023 р. на суму 54 900, 00 грн, актом приймання-передачі від 21.09.2023 р. на суму 109 800, 00 грн, наявними у матеріалах справи.

За період дії договору та на його виконання відповідачем було лише частково виконано свій обов`язок по оплаті товару та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 109 800, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № Т.1189. від 15.06.2023 р. на суму 91 500, 00 грн, платіжною інструкцією № Т.1280. від 15.06.2023 р. на суму 18 300, 00 грн, наявними у матеріалах справи.

У березні 2024 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою вих. № 05 від 27.03.2024 р., у якій він вимагав перерахувати суму боргу 164 700, 00 грн на поточний рахунок позивача в строк до 15.04.2024 р.

В січні 2025 р. позивач звернувся в Господарський суд Київської області із позовом до відповідача про стягнення 204 861,90 грн, з яких: 164 700, 00 грн основний борг; 6 488,73 грн 3% річних; 22 762,34 грн; 10 910,83 грн пеня за неналежне виконання умов Договору №13/10 про закупівлю (поставку) товарів від 23.03.2023 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.03.2025 р. у справі № 911/414/25 за позовом ТОВ «Західбурмашінвест» до ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого структурного підрозділу Трипільської ТЕЦ ПАТ «Центренерго» про стягнення заборгованості постановлено повернути позовну заяву та додані до неї документи Товариству з обмеженою відповідальністю «Західбурмашінвест».

Як вбачається із матеріалів справи, що після звернення позивачем із вищевказаним позовом у справі № 911/414/25 в Господарський суд Київської області, відповідачем на виконання договору №13/10 про закупівлю (поставку) товарів від 23.03.2023 р. було перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 164 700, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № Т.304 від 17.02.2025 р. на суму 164 700, 00 грн, наявною в матеріалах справи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач виконав перед позивачем в повному обсязі свій обов`язок щодо оплати за поставлений товар в розмірі 164 700, 00 грн згідно з договором №13/10 про закупівлю (поставку) товарів від 23.03.2023 р. лише 17.02.2025 р., що підтверджується платіжною інструкцією № Т.304 від 17.02.2025 р. на суму 164 700, 00 грн, наявною в матеріалах справи.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві, серед іншого, просить суд стягнути з відповідача 11 035, 55 грн пені від суми неоплаченого товару у відповідності до виконаного ним розрахунку за період з 18.08.2024 р. по 16.02.2025 р.

З приводу вказаної позовної вимоги позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із купівлею-продажем товару здійснюється Господарським кодексом України(за умови якщо правовідносини виникли на час чинності даного нормативно-правового акту), Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з положень ст. 712 цього ж кодексу за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Згідно з ст. 655 цього ж кодексу за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що за період дії договору та на його виконання відповідачем лише станом на 17.02.2025 р. було виконано свій обов`язок по оплаті товару та перераховано остаточно позивачу грошові кошти у розмірі 164 700, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № Т.304 від 17.02.2025 р. на суму 164 700, 00 грн, наявними у матеріалах справи.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 9.7. Договору у випадку несвоєчасної оплати Продукції Покупець сплачує Постачальникові неустойку у вигляді пені в розмірі однієї облікової ставки Національного банку України від ціни неоплаченої Продукції.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що при укладенні договору про закупівлю (поставку) товарів № 13/10 від 23.03.2023 р. позивач та відповідач не досягли згоди щодо встановлення у договорі положень щодо нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання за період більш тривалий, ніж встановлений ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що останній день виконання відповідачем обов`язку по оплаті за поставлений товар за договором про закупівлю (поставку) товарів № 13/10 від 23.03.2023 р., додатком № 1 до договору про закупівлю (поставку) товарів № 13/10 від 23.03.2023 р., по останнім актам приймання-передачі від 14.08.2023 р. на суму 54 900, 00 грн був 13.09.2023 р. та від 21.09.2023 р. на суму 109 800, 00 грн був 21.10.2023 р. (оплата 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі продукції), і відповідно з 14.09.2023 р. та 22.10.2023 р. почалось прострочення виконання відповідачем обов`язку щодо оплати товару по вказаним актам приймання-передачі. За таких обставин, суд вважає за необхідне зазначити, що нарахування пені, передбаченої договором про закупівлю (поставку) товарів № 13/10 від 23.03.2023 р., від суми основної заборгованості за прострочення відповідачем виконання обов`язку по оплаті товару, по останнім актам приймання-передачі від 14.08.2023 р. на суму 54 900, 00 грн та від 21.09.2023 р. на суму 109 800, 00 грн відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, а саме 14.03.2024 р. та 22.04.2024 р.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що як було встановлено судом у процесі розгляду справи, розрахунок пені від суми основної заборгованості за договором про закупівлю (поставку) товарів № 13/10 від 23.03.2023 р., виконаний позивачем, є невірним та не відповідає вимогам ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, яка передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, оскільки безпідставним є нарахування позивачем пені від суми основної заборгованості після спливу шести місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, а саме у заявлений позивачем період прострочення відповідачем виконання обов`язку по оплаті товару з 18.08.2024 р. по 16.02.2025 р., і відповідно позовна вимога позивача до відповідача про стягнення пені за несвоєчасне виконання обов`язку по оплаті товару, що є предметом позову, є такою, що не ґрунтується на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача 26 019, 30 грн інфляційних втрат та 6 991, 10 грн 3 % річних за періоди прострочення відповідачем виконання обов`язку по оплаті за поставлений товар у відповідності до виконаного ним розрахунку з 14.09.2023 р. по 16.02.2025 р.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором наступний:

Сума боргу

Основна сума заборгованості за договором:Сума боргу
з 14/09/2023 до 16/02/202554 900,00 грн.
з 22/10/2023 до 16/02/2025109 800,00 грн.
Всього:164 700,00 грн.
Інфляційні витрати:

Період 1 (14/09/2023 - 16/02/2025)Індекс інфляції
вересень 2023100,50
жовтень 2023100,80
листопад 2023100,50
грудень 2023100,70
січень 2024100,40
лютий 2024100,30
березень 2024100,50
квітень 2024100,20
травень 2024100,60
червень 2024102,20
липень 2024100,00
серпень 2024100,60
вересень 2024101,50
жовтень 2024101,80
листопад 2024101,90
грудень 2024101,40
січень 2025101,20
лютий 2025100,80

Період 2 (22/10/2023 - 16/02/2025)Індекс інфляції
листопад 2023100,50
грудень 2023100,70
січень 2024100,40
лютий 2024100,30
березень 2024100,50
квітень 2024100,20
травень 2024100,60
червень 2024102,20
липень 2024100,00
серпень 2024100,60
вересень 2024101,50
жовтень 2024101,80
листопад 2024101,90
грудень 2024101,40
січень 2025101,20
лютий 2025100,80
Розрахунок здійснюється за формулою

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Період 1

IIc (100,50 : 100) (100,80 : 100) (100,50 : 100) (100,70 : 100) (100,40 : 100) (100,30 : 100) (100,50 : 100) (100,20 : 100) (100,60 : 100) (102,20 : 100) (100,00 : 100) (100,60 : 100) (101,50 : 100) (101,80 : 100) (101,90 : 100) (101,40 : 100) (101,20 : 100) (100,80 : 100) = 1.17112814

Інфляційне збільшення:

54 900,00 x 1.17112814 - 54 900,00 = 9 394,93 грн.

Період 2

IIc (100,50 : 100) (100,70 : 100) (100,40 : 100) (100,30 : 100) (100,50 : 100) (100,20 : 100) (100,60 : 100) (102,20 : 100) (100,00 : 100) (100,60 : 100) (101,50 : 100) (101,80 : 100) (101,90 : 100) (101,40 : 100) (101,20 : 100) (100,80 : 100) = 1.15605321

Інфляційне збільшення:

109 800,00 x 1.15605321 - 109 800,00 = 17 134,64 грн.

Отже, загальний розмір інфляційних втрат від суми основної заборгованості за договором про закупівлю (поставку) товарів № 13/10 від 23.03.2023 р. у вищевказані періоди становить 26 529, 57 грн.

Оскільки, розмір інфляційних втрат від суми основної заборгованості, на які претендує позивач, є меншим ніж сума, на яку він має право, то суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних втрат від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 26 019, 30 грн.

Розрахунок 3% річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок 3% річних від суми основної заборгованості за договором наступний:

Сума боргу

Основна сума заборгованості за договором:Сума боргу
з 14/09/2023 до 16/02/202554 900,00 грн.
з 22/10/2023 до 16/02/2025109 800,00 грн.
Всього:164 700,00 грн.
3% річних

Розрахунок здійснюється за формулою:

Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де

С - сума заборгованості,

Д - кількість днів прострочення.

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 14/09/2023 до 31/12/2023 54 900,00 x 3 % x 109 : 365 : 100109491,84 грн.
з 01/01/2024 до 31/12/2024 54 900,00 x 3 % x 366 : 366 : 1003661 647,00 грн.
з 01/01/2025 до 16/02/2025 54 900,00 x 3 % x 47 : 365 : 10047212,08 грн.
з 22/10/2023 до 31/12/2023 109 800,00 x 3 % x 71 : 365 : 10071640,75 грн.
з 01/01/2024 до 31/12/2024 109 800,00 x 3 % x 366 : 366 : 1003663 294,00 грн.
з 01/01/2025 до 16/02/2025 109 800,00 x 3 % x 47 : 365 : 10047424,16 грн.
Всього штрафних санкцій: 6 709, 83 грн.

Отже, загальний розмір 3 % річних від суми основної заборгованості за договором про закупівлю (поставку) товарів № 13/10 від 23.03.2023 р. у вищевказані періоди становить 6 709, 83 грн.

Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 6 709, 83 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п.п. 1) п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збіррозмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарського суду, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 цього ж закону судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього ж закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

2. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

3. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

4. У разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

5. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

До вказаної позовної заяви додано платіжну інструкцію № 2531 від 30.01.2025 р. про сплату судового збору на суму 2 422, 40 грн та платіжну інструкцію № 2539 від 04.02.2025 р. про сплату судового збору на суму 35, 94 грн.

За таких обставин, понесені ТОВ «Західбурмашінвест» судові витрати у зв`язку із зверненням в Господарський суд Київської області із позовом до ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого структурного підрозділу Трипільської ТЕЦ ПАТ «Центренерго» про стягнення 44 048, 95 грн та внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, підлягають поверненню позивачу у розмірі 35, 94 грн з вищевказаних підстав.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (08711, вул. Рудиківська, буд. 49, смт Козин, Обухівський район, Київська область; ідентифікаційний код 22927045) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Західбурмашінвест» (82400, вул. Бандери, 47, кв.6, м. Стрий, Львівська область; ідентифікаційний код 37792084) 26 019 (двадцять шість тисяч дев`ятнадцять) грн 30 (тридцять) коп. інфляційних втрат, 6 709 (шість тисяч сімсот дев`ять) грн 83 (вісімдесят три) коп. 3% річних та судові витрати 1 799 (одна тисяча сімсот дев`яносто дев`ять) грн 89 (вісімдесят дев`ять) коп. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні інших позовних вимог.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Західбурмашінвест» (82400, вул. Бандери, 47, кв.6, м. Стрий, Львівська область; ідентифікаційний код 37792084) з Державного бюджету України судовий збір, внесений в більшому розмірі, ніж встановлено законом, у розмірі 35 (тридцять п`ять) грн 94 (дев`яносто чотири) коп., перерахований (сплачений) за платіжною інструкцією № 2539 від 04.02.2025 р.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца