ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026 Справа № 914/296/26

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

до відповідача Відділу освіти Жовківської міської ради Львівського району Львівської області

про стягнення 61344,37 грн

за участю представників:

від позивача Семенко О.В.

від відповідача Сало В.В.

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до відповідача Відділу освіти Жовківської міської ради Львівського району Львівської області про стягнення 61344,37 грн, з яких основний борг у сумі 51710,11 грн, пеня у сумі 8037,03 грн, 3% річних у сумі 871,28 грн та інфляційні втрати у сумі 725,95 грн.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено в протоколах судового засідання.

Представник позивача позовні вимоги, що викладені у позовній заяві з врахуванням поданої відповіді на відзив підтримав повністю.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, у задоволенні позову просив відмовити з підстав, що наведені у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи та заперечення представників сторін, суд встановив таке.

30.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) та Відділом освіти Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (споживач) укладено договір №12-8070/24-БО-Т постачання природного газу, відповідно до пункту 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити споживачу природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 «Газове паливо» (природний газ), а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

19.02.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) та Відділ освіти Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (споживач) уклали додаткову угоду №1 до договору №12-8070/24-БО-Т від 30.12.2024 постачання природного газу, у якій сторони дійшли згоди викласти пункт 2.1. Розділу 2 "Кількість та фізико-хімічні показники природного газу" в наступній редакції:

"Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу з січня 2025 року по 30 квітня 2025 року (включно), в кількості 97,07546 тис. куб. метрів (дев`яносто сім тисяч сімдесят п?ять, 46 куб. м), в тому числі по місяцях (далі також - розрахункові періоди) (тис. куб. м.):

- у січні 2025 року 36547,56 куб. м;

- у лютому 2025 року 30000,00 куб.м;

- у березні 2025 року 30000,00 куб. м.;

- у квітні 2025 року - 527,90 куб. м.

Також згідно з додатковою угодою сторони дійшли згоди пункт 4.1 Розділу 4 «Ціна та вартість природного газу» договору виклали в наступній редакції:

«Ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється наступним чином:

Ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ - 13658,33 грн., крім того податок на додану вартість за ставкою 20%,

ціна природного газу за 1000 куб. м газу з ПДВ 16390,00 грн., крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 501,97 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 552,167 грн, крім того ПДВ 20% - 110,433 грн, всього з ПДВ 662,60 грн. за 1000 куб. м.

Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 17052,60 грн».

Крім того, додатковою угодою сторони дійшли згоди викласти пункт 4.3. Розділу 4 «Ціна та вартість природного газу» договору в наступній редакції:

«Загальна вартість цього договору на дату укладення становить 1 379 490,83 грн, крім того ПДВ 275 898,16 грн, разом з ПДВ 1 655 388,99 грн».

Відповідно до пункту 3.5 договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Як зазначено у позовній заяві, позивач у період з січня 2025 року по квітень 2025 року передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 1707099,10 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, а саме:

- актом приймання-передачі природного газу від 12.02.2025 за січень 2025 року на суму 623230,80 грн;

- актом приймання-передачі природного газу від 11.03.2025 за лютий 2025 року на суму 549701,53 грн;

- актом приймання-передачі природного газу від 11.04.2025 за березень 2025 року на суму 346949,05 грн;

- актом приймання-передачі природного газу від 12.05.2025 за квітень 2025 року на суму 187217,72 грн.

Споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий розрахунковий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ. (підпункт 3.5.1. пункту 3.5. договору)

Згідно з підпунктом 3.5.2. пункту 3.5. договору на підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Підпунктом 3.5.3. пункту 3.5. договору передбачено, що споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акта зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акта до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними споживача та даними остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору (підпункт 3.5.4. пункту 3.5. договору).

Як зазначив позивач у позовній заяві, на виконання підпункту 3.5.2. пункту 3.5. договору, позивачем було направлено відповідачу примірники актів приймання-передачі природного газу за січень-квітень 2025 року, підписані уповноваженим представником позивача та скріплені печаткою підприємства.

Однак, як вказав позивач, станом на дату складання позовної заяви відповідач не повернув позивачу підписані акти приймання-передачі природного газу за січень-квітень 2025 року. Водночас, як зауважив позивач, вмотивована письмова відмова від їх підписання, передбачена підпунктом 3.5.3. пункту 3.5. договору, на адресу позивача не надходила.

Позивач зауважив, що об`єм (обсяг) спожитий споживачем підтверджуються відомостями з Інформаційної платформи Оператора ГТС України щодо остаточної алокації відборів споживача, які відображають обсяг природного газу, що був поставлений споживачу, з січня 2025 року по квітень 2025 року з ресурсу позивача.

Згідно з листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи» від 24.12.2025 №ТОВВИХ-25-20959 вбачається, що відповідачем спожито природний газ з ресурсу позивача в обсягах, зазначених позивачем в актах приймання-передачі природного газу за січень-квітень 2025 року. Зокрема вказано, що обсяг природного газу, використаний споживачем з ЕІС-кодом 56XS000181NQV00C (Відділ освіти Жовківської міської ради Львівського району Львівської області) за період з 01.01.2025 по 30.04.2025 внесено в алокацію постачальника ТзОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» (ЕІС - код 56Х10X) та становить: з 01.01.2025 по 31.01.2025 36547,56 куб.м; з 01.02.2025 по 28.02.2025 32235,65 куб.м; з 01.03.2025 по 31.03.2025 20345,82 куб.м; з 01.04.2025 по 30.04.2025 10978,84 куб.м.

Відповідно до пункту 5.1 договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акта приймання-передачі природного газу останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;

- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

Як зазначив позивач, оплату за поставлений природний газ відповідач здійснив лише частково, а саме у розмірі 1 655 388,99 грн. Зокрема відповідно до долученого позивачем реєстру документів за період з 30.12.2024 по 12.01.2026 відповідач здійснив оплату за такими документами:

- №7 на суму 32182,00 грн (призначення: 6011141;2274; за природний газ; зг.уг.№12-8070/24-БО-Т вiд 30.12.24р, д.у №1 вiд 19.02.25р; акт №1 вiд 20.02.25р; в т.ч. ПДВ 5363,67);

- №13 на суму 591048,80 грн (призначення: 0611021;2274; за природний газ; зг.уг. №12-8070/24-БО-Т вiд 30.12.24р, д.у №1 вiд 19.02.25р; акт №1 вiд 20.02.25р; в т.ч. ПДВ 98508,13);

- №10 на суму 25377,42 грн (призначення: 0611141;2274; за природний газ; зг.уг.№12-8070/24-БО-Т вiд 30.12.24р, д.у №1 вiд 19.02.25р; акт №2 вiд 11.03.25р; в т.ч. ПДВ 4229,57);

- №23 на суму 524324,11 грн (призначення: 0611021;2274; за природний газ; зг.уг.№12-8070/24-БО-Т вiд 30.12.24р, д.у №1 вiд 19.02.25р; акт №2 вiд 11.03.25р; в т.ч. ПДВ 87387,35);

- №20 на суму 16374,18 грн (призначення: 0611141;2274; за природний газ; зг.уг.№12-8070/24-БО-Т вiд 30.12.24р, д.у №1 вiд 19.02.25р; акт №3 вiд 11.04.25р; в т.ч. ПДВ 2729,03);

- №36 на суму 330574,87 грн (призначення: 0611021;2274; за природний газ; зг.уг. №12-8070/24-БО-Т вiд 30.12.24р, д.у №1 вiд 19.02.25р; акт №3 вiд 11.04.25р; в т.ч. ПДВ 55095,81);

- №40 на суму 135507,61 грн (призначення: 0611021;2274; за природний газ; зг.уг. №12-8070/24-БО-Т вiд 30.12.24р, д.у №1 вiд 19.02.25р; акт №12-8070/24-БО-Т/Б вiд 30.04.25р; в т.ч. ПДВ 22584,60).

Таким чином, як вказано у позовній заяві, у відповідача за поставлений природний газ за договором від 30.12.2024 №12-8070/24-БО-Т існує заборгованість перед позивачем у розмірі 51710,11 грн.

Як передбачено пунктом 7.2 договору, у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1. та/або строків оплати за пунктом 8.4. цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Отже, на підставі пункту 7.2 договору позивач нарахував відповідачу 8037,03 грн пені.

Крім того, керуючись частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував відповідачу 3% річних в розмірі 871,28 грн та інфляційні втрати в розмірі 725,95 грн.

Враховуючи наведене, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області та просить стягнути з відповідача борг у загальній сумі 61344,37 грн, з яких основний борг у сумі 51710,11 грн, пеня у сумі 8037,03 грн, 3% річних у сумі 871,28 грн та інфляційні втрати у сумі 725,95 грн.

Відповідач проти позову заперечив, подавши відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Відділ освіти Жовківської міської ради здійснив оплату за спожитий природний газ по актах наданих позивачем в повному обсязі.

При цьому, як зазначено у відзиві на позовну заяву, сума основного боргу в розмірі 51710,11 грн, яку позивач намагається стягнути з відповідача, сплачена відповідачем 03.12.2025 року по акту №12-9070/25-БО-Т/Б від 28.11.2025 згідно з договором від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т (а.с. 67).

Відповідач вказав, що іншої можливості ніж заплатити по наступному укладеному договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Відділом освіти Жовківської міської ради Львівського району Львівської області №12-9070/25-БО-Т від 13.10.2025 у позивача не було, оскільки Відділ освіти Жовківської міської ради є бюджетною установою.

У відзиві на позовну заяву зазначено, що оплата суми 51710,11 грн підтверджується платіжними інструкціями №62 від 03.12.2025 на суму 7664,00 грн та №124 від 03.12.2025 року на суму 44046,11 грн, тобто, як зазначив відповідач, до закінчення 2025 бюджетного року і відповідно станом на дату подання позовної заяви борг 51710,11 грн у відповідача перед позивачем відсутній.

Відповідач зазначив, що Відділ освіти Жовківської міської ради Львівського району Львівської області як тільки отримав позовну заяву одразу почав вживати заходи щодо вияснення обставин викладених у позовній заяві. Для цього відповідач надіслав позивачу лист №01-19/113 від 03.02.2026, в якому просив переплату за природний газ по договору від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т в сумі 51710,11 грн (платіжна інструкція №62 від 03.12.2025 та платіжна інструкція №124 від 03.12.2025) зарахувати на оплату заборгованості по договору №12-8070/24-БО-Т від 30.12.2024. Вказана інформація відображена в акті звіряння розрахунків за період з 01.10.2025 по 18.02.2026, в якому зазначено, купівля газу по договору від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т становила 100521,13 грн., а всього оплачено 152231,24 грн, тобто переплата в сумі 51710,11 грн.

Тобто по договору №12-9070/25-БО-Т від 13.10.2025 відповідачем здійснена переплата в сумі 51710,11 грн, натомість позивач заявляє про існування у відповідача заборгованості за договором №12-8070/24-БО-Т від 30.12.2024 в сумі 51710,11 грн.

Таким чином, на думку відповідача, вимога позивача щодо стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат, судового збору не обґрунтована, оскільки відсутній у відповідача основний борг в сумі 51710,11 грн, з якого проводилися нарахування штрафних санкцій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи та заперечення представників позивача та відповідача, суд дійшов висновку частково закрити провадження у справі та частково відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно із статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. (стаття 712 Цивільного кодексу України)

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, 30.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) та Відділом освіти Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (споживач) укладено договір №12-8070/24-БО-Т постачання природного газу, відповідно до пункту 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити споживачу природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 «Газове паливо» (природний газ ), а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Крім того, як встановлено судом, 19.02.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) та Відділ освіти Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (споживач) уклали додаткову угоду №1 до договору №12-8070/24-БО-Т від 30.12.2024 постачання природного газу, у якій сторони дійшли згоди викласти пункт 2.1. Розділу 2 "Кількість та фізико-хімічні показники природного газу" в наступній редакції:

"Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу з січня 2025 року по 30 квітня 2025 року (включно), в кількості 97,07546 тис. куб. метрів (дев`яносто сім тисяч сімдесят п?ять,46 куб. м), в тому числі по місяцях (далі також - розрахункові періоди) (тис. куб. м.):

- у січні 2025 року 36547,56 куб. м;

- у лютому 2025 року 30000,00 куб.м;

- у березні 2025 року 30000,00 куб. м.;

- у квітні 2025 року - 527,90 куб. м.

Додатковою угодою сторони також дійшли згоди викласти пункт 4.1. Розділу 4 «Ціна та вартість природного газу» Договору в новій редакції.

Крім того, додатковою угодою сторони дійшли згоди викласти пункт 4.3. Розділу 4 «Ціна та вартість природного газу» договору в наступній редакції:

«Загальна вартість цього договору на дату укладення становить 1 379 490,83 грн, крім того ПДВ 275 898,16 грн, разом з ПДВ 1 655 388,99 грн».

Факт поставки позивачем відповідачу природного газу за вказаним договором на загальну суму 1707099,10 грн підтверджується такими актами приймання-передачі природного газу:

- від 12.02.2025 за січень 2025 року на суму 623230,80 грн;

- від 11.03.2025 за лютий 2025 року на суму 549701,53 грн;

- від 11.04.2025 за березень 2025 року на суму 346949,05 грн;

- від 12.05.2025 за квітень 2025 року на суму 187217,72 грн.

Отже, різниця між вартістю фактично поставленого газу та загальною вартістю договору у редакції додаткової угоди складає 51710,11 грн, яка і є предметом позову у даній справі.

При цьому відповідно до вказаних актів відповідачу було фактично передано газ в таких обсягах:

- у січні 2025 року - 36547,56 куб. м (як і було погоджено сторонами);

- у лютому 2025 року 32235,65 куб.м (на 2235,65 куб.м більше ніж погоджено сторонами);

- у березні 2025 року 20345,82 куб. м (на 9654,18 куб.м менше ніж погоджено сторонами);

- у квітні 2025 року 10978,84 куб. м (на 10450,94 куб.м більше ніж погоджено сторонами).

Факт поставки також підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи» від 24.12.2025 №ТОВВИХ-25-20959, в якому відображено обсяги спожитого природного газу, які співпадають з тими обсягами, що відображені у вищевказаних актах приймання-передачі природного газу за січень-квітень 2025 року.

Отже, як вбачається із вищезазначеного, позивач передав відповідачу газ в більших обсягах ніж це було передбачено сторонами у додатковій угоді.

Як зазначив відповідач та не спростував позивач, як тільки відповідач встановив, що він спожив більшу кількість природного газу, аніж передбачено у додатковій угоді до договору №12-8070/24-БО-Т, він намагався дійти з позивачем до спільної згоди про укладення договору на фіксовану суму та надання окремого акту прийняття-передачі природного газу.

Так, із матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено новий договір постачання природного газу від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т. Відповідно до заявки на приєднання до умов нового договору (від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т), підписаної відповідачем, замовлений обсяг природнього газу у жовтні 2025 року становить 18497,00 куб. м, а загальна вартість договору 262851,62 грн, разом з ПДВ 315421,94 грн.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, після укладення договору від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т, позивач виставив відповідачу рахунок (акт) від 28.11.2025 №12-9070/25-БО-Т/Б на суму 51710,11 грн за спожитий природній газ згідно з договором від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т (а.с. 67). Вказаний рахунок від 28.11.2025 зі сторони постачальника (позивача) підписано електронним цифровим підписом представника позивача (довіреність від 28.10.2025 №45). Вказаний рахунок (акт) також містить електронну цифрову печатку Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг".

Із вищезазначених обставин вбачається, що сторони тривалий час узгоджували порядок розрахунку за спожитий відповідачем за договором №12-8070/24-БО-Т від 30.12.2024 природний газ у більшому об`ємі ніж це погоджено сторонами у додатковій угоді до вказаного договору.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, сторони досягли домовленості провести розрахунки за спожитий відповідачем обсяг природнього газу на суму 51710,11 грн на підставі нового договору від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т, який відповідно до згоди на приєднання до його умов, яка є невід`ємною його частиною, цей договір набрав чинності з 13.10.2025.

Тобто, поведінка як відповідача, так і позивача засвідчила їхню волю про те, що правовідносини, які склалися між сторонами щодо спожитого відповідачем обсягу природнього газу на суму 51710,11 грн регулюються саме умовами нового договору від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т, адже як встановлено судом, позивач виставив відповідачу рахунок (акт) від 28.11.2025 №12-9070/25-БО-Т/Б на суму 51710,11 грн за спожитий природній газ згідно з договором від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т.

При цьому позивач не заперечив факт укладення вказаного договору та виставлення відповідачу на підставі цього договору рахунку (акту) на оплату на суму 51710,11 грн. Необхідно зазначити, що усі доводи позивача зводяться до підтримання формальної позиції щодо існування старого договору від 30.12.2024 №12-8070/24-БО-Т та складених на його підставі актів приймання-передачі природнього газу, незважаючи при цьому на те, що розрахунки за обсяг газу вартістю 51710,11 грн переданого споживачу понад погоджені сторонами об`єми у додатковій угоді, сторони дійшли згоди провести на підставі нового договору від 13.10.2025.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, майже одразу ж після виставлення позивачем рахунку (акту) від 28.11.2025 №12-9070/25-БО-Т/Б на суму 51710,11 грн відповідач, діючи добросовісно і на виконання умов договору від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т, здійснив оплату вказаної суми, зазначивши у призначенні платежу саме договір від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т. Оплата в загальному розмірі 51710,11 грн була здійснена відповідачем відповідно до платіжної інструкції №62 від 03.12.2025 на суму 7664,00 грн та №124 від 03.12.2025 року на суму 44046,11 грн, про що позивач не заперечив.

Так, необхідно зазначити, що одними із загальних засад цивільного законодавства, що передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України є справедливість, добросовісність та розумність.

Натомість позивач, незважаючи на досягнення згоди з відповідачем про укладення договору від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т, виставлення відповідачу рахунку (акту) від 28.11.2025 №12-9070/25-БО-Т/Б на суму 51710,11 грн за спожитий природній газ згідно з договором від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т, а також не зважаючи на отримання від відповідача 03.12.2025 оплати на суму 51710,11 грн, звернувся до Господарського суду Львівської області із позовною заявою про стягнення, зокрема, 51710,11 грн основного боргу на підставі договору від 30.12.2024 №12-8070/24-БО-Т.

Суд звертає увагу позивача на те, що такі його дії не відповідають вищезазначеним загальним засадам цивільного законодавства, а саме справедливості, добросовісності та розумності та свідчать про суперечливу поведінку.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Очевидно, що дії позивача, який підписав з відповідачем договір від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т та виставив відповідачу рахунок (акт) від 28.11.2025 №12-9070/25-БО-Т/Б на суму 51710,11 грн за спожитий природній газ згідно з договором від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т та отримавши при цьому оплату на вказану суму, а згодом пред`являє позов про стягнення цієї ж суми, суперечить його попередній поведінці (укладенню нового договору, виставленню рахунка по ньому та отриманню плати за газ) і є недобросовісним. Договір від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т є укладеним та виконаним в частині поставки і отримання природнього газу на суму 51710,11 грн і підстав вважати протилежне в даному випадку немає.

Тим не менше, відповідач дізнавшись про існування позову до нього, з метою врегулювання даного спору направив на адресу позивача лист від 03.02.2026 №01-19/113 з проханням зарахувати 51710,11 грн, що обліковуються за договором від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т, у рахунок погашення заборгованості за договором від 30.12.2024 №12-8070/24-БО-Т, про що позивач не заперечив, оскільки у відповіді на відзив зазначив, що станом на 03.02.2026, тобто після відкриття провадження у справі, 51710,11 грн зараховано за договором від 30.12.2024 №12-8070/24-БО-Т та, відповідно, у відповідача відсутня основна заборгованість у розмірі 51710,11 грн у зв`язку з проведенням зарахування.

Втім вказана обставина не спростовує факту досягнення домовленості сторін щодо проведення розрахунків на суму 51710,11 грн за спожитий природній газ саме на підставі договору від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т.

Відтак у зв`язку з проведенням 03.02.2026 зарахування на суму 51710,11 грн, предмет спору в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу відсутній.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Отже враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення основного боргу в розмірі 51710,11 грн у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Щодо позовних вимог про стягнення 8037,03 грн пені, 871,28 грн 3% річних та 725,95 грн інфляційних втрат, які нараховані за період з 17.06.2025 по 07.01.2026 у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором від 30.12.2024 №12-8070/24-БО-Т, суд зазначає таке.

Так, позивач покликається на пункт 7.2 договору від 30.12.2024 №12-8070/24-БО-Т, відповідно до якого, у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1. та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

За умовами статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак, шляхом підписання нового договору від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т, виставлення позивачем відповідачу рахунку (акту) від 28.11.2025 №12-9070/25-БО-Т/Б на суму 51710,11 грн за спожитий природній газ згідно з договором від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т, та отримання одразу ж після цього від відповідача оплати на вказану суму згідно з новим договором від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т сторони засвідчили волевиявлення щодо врегулювання правовідносин, які склалися між сторонами щодо переданого відповідачу обсягу природнього газу на суму 51710,11 грн саме за умовами нового договору від 13.10.2025 №12-9070/25-БО-Т, з огляду на що нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат за період з 17.06.2025 по 07.01.2026 на підставі договору від 30.12.2024 №12-8070/24-БО-Т є безпідставними.

Тобто з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог про стягнення пені на підставі пункту 7.2. договору від 30.12.2024 №12-8070/24-БО-Т, а також 3% річних та інфляційних витрат у порядку статті 625 Цивільного кодексу України.

Отже, враховуючи наведені норми законодавства та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 51710,11 грн основного боргу та відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог про стягнення 8037,03 грн пені, 871,28 грн - 3% річних та 725,95 грн інфляційних втрат.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 129, 231, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. В частині позовних вимог про стягнення основного боргу у сумі 51710,11 грн закрити провадження у справі.

2. В частині позовних вимог про стягнення 8037,03 грн пені, 871,28 грн - 3% річних та 725,95 грн інфляційних втрат відмовити у задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено 01.04.2026.

Суддя Петрашко М.М.