ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 Справа № 904/276/26
за позовом Криворізької міської ради, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРІА СЕРВІС", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення

Суддя Ярошенко В.I.

Без участі (виклику) представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Криворізька міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРІА СЕРВІС" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:214:0009, за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 у розмірі 1 407 887, 52 грн.

Ухвалою суду від 26.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/276/26. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд наголошує на тому, що зі своєї сторони ним здійснені всі необхідні заходи щодо належного повідомлення учасників справи про розгляд цієї справи.

Згідно із частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального суду України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов?язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому в електронній виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Враховуючи, що відповідач зареєстрував електронний кабінет, відповідно до ч. 7 ст. 6 ГПК України ухвала суду вручалася йому в електронній формі шляхом направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Зі змісту повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету відповідача вбачається, що ухвала про відкриття провадження у справі від 26.01.2026 була доставлена в кабінет системи "Електронний суду" 27.01.26 03:03 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Вказаний факт свідчить про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті ст. 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

3 огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві

Позивач зазначив, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.10.2025 № 449012821 за адресою: вулиця Домобудівна, будинок 25/1, у місті Кривий Ріг, розташований об`єкт нерухомого майна комплекс, об`єкт нежитлової нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10), який на праві власності з 26.07.2021 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕРІА СЕРВІС».

У період з 01.01.2024 по 31.12.2024 власником нерухомого майна розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :02:214:0009 було Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕРІА СЕРВІС».

Проте, всупереч вимогам чинного законодавства Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕРІА СЕРВІС» користується вказаною земельною ділянкою без відповідного оформлення права користування земельною ділянкою, що призводить до неповного надходження плати за землю до бюджету Криворізької міської територіальної громади.

3 огляду на вищевикладене, беручи до уваги статтю 1212 Цивільного кодексу України фактичний землекористувач земельної ділянки Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕРІА СЕРВІС» у період з 01.01.2024 по 31.12.2024 безпідставно зберіг кошти у вигляді несплаченої до місцевого бюджету орендної плати на суму 1 407 887, 52 грн.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Позивач зазначає, що в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа № 904/477/24 за позовом Криворізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована монтажна компанія "Механомонтаж" про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 12.11.2012 у загальному розмірі 276 798 грн. 77 коп.

13.03.2024 Господарським судом Дніпропетровської області ухвалено рішення у справі № 904/477/24, яким встановлено наступне.

24.02.2006 Товариство з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована монтажна компанія "Механомонтаж" набуло право власності на комплекс будівель за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Домобудівна, будинок 25/1.

12.11.2012 між Криворізькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована монтажна компанія "Механомонтаж" укладено договір оренди земельної ділянки за адресою: вулиця Домобудівна, 25/1 у Дзержинському районі м.Кривого Рогу, державна реєстрація - 29.12.2012, за умовами якого Криворізька міська рада

на підставі рішень міської ради від 24.01.2007 № 868, від 27.02.2009 № 3082 та від 21.12.2011 № 816 надала Товариству з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована монтажна компанія "Механомонтаж" в строкове платне користування земельну ділянку промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення по вулиці Домобудівній, 25/1 площею 2,3524 га з кадастровим номером :02:214:0009, для розміщення виробничих приміщень. Договір укладено на 10 років.

У подальшому, Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована монтажна компанія "Механомонтаж" відчужено право власності на комплекс будівель за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Домобудівна, будинок 25/1 відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Еріа Сервіс" на підставі договору купівлі-продажу від 26.07.2021.

Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка площею 2,3524 га, кадастровий номер :02:214:0009, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Домобудівна, будинок 25/1, є сформованою з 29.12.2012, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №449012821 від 23.10.2025 за адресою: вулиця Домобудівна, будинок 25/1, у місті Кривий Ріг, розташований об`єкт нерухомого майна комплекс, об`єкт нежитлової нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10), який на праві власності з 26.07.2021 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕРІА СЕРВІС».

Враховуючи те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕРІА СЕРВІС» у період з 01.01.2024 по 31.12.2024 було фактичним користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :02:214:0009 з моменту набуття права власності на нерухоме майно, розміщене на вказаній земельній ділянці, та відповідно повинно було належним чином оформити таке право користування протягом всього строку її користування.

Отже, у період з 01.01.2024 по 31.12.2024 між Криворізькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕРІА СЕРВІС» не існувало договірних правовідносин щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:214:0009.

Відповідач у період з 01.01.2024 по 31.12.2024 користувався спірною земельною ділянкою без укладання договору оренди земельної ділянки, не сплачуючи при цьому плату у відповідному розмірі, що у свою чергу позбавило Криворізьку міську раду, як власника землі, права отримувати від цієї ділянки дохід у розмірі орендної плати, чим порушено майнові права позивача.

За розрахунком позивача за період 01.01.2024 по 31.12.2024 відповідачем збережено у себе без достатньої правової підстави кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:214:0009, площею 2,3524 га за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Домобудівна, будинок 25/1 у розмірі 1 407 887, 52 грн.

Як зазначає позивач, відповідач безпідставно збережені кошти у вигляді несплаченої до місцевого бюджету орендної плати за користування спірною земельною ділянкою не сплатив, у зв?язку з чим позивач змушений звернутися в суд за захистом та відновленням порушених майнових прав.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов?язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов?язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Цивільні права та обов?язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Стаття 14 Цивільного кодексу України також визначає, що цивільні обов?язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (п. "е" ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування ділянкою, необхідною орендареві для підприємницької та іншої діяльності (ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України).

Землекористувачі також зобов?язані своєчасно сплачувати орендну плату (п. "в" ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України).

Згідно із ст. 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 Земельного кодексу у країни).

Державній реєстрації прав підлягають: право власності; речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону (п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Судом установлено, що відповідач з 26.07.2021 с власником комплексу нежитлових будівель за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Домобудівна, будинок 25/1, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :02:214:0009.

Суд зазначає, що докази належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕРІА СЕРВІС», зокрема, докази укладення відповідного договору оренди з Криворізькою міською радою та державної реєстрації такого права у період з 01.01.2024 по 31.12.2024, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, відповідач у період з 01.01.2024 по 31.12.2024 користувався спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об?єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Як встановлено судом, відповідач у спірний період користувався земельною ділянкою без укладання договору оренди.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов?язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов?язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18) зробила правовий висновок (п. 94), що до моменту оформлення власником об?єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об?єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Кондикційні зобов?язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а позивач (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок позивача.

Тобто, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов?язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

За змістом ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов?язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

3 листа Головного управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області № 10/01-01-02-08/4790 від 27.10.2025 вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕРІА СЕРВІС» за земельну ділянку з кадастровим номером :02:214:0009, площею 2,3524 га, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Домобудівна, будинок 25/1 за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 податкові зобов?язання з плати за землю не визначає та не сплачує.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об?єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Земельний податок - обов?язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу) (ст. 14.1.72. Податкового кодексу України).

Відповідач у спірний період не був власником та постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб?єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ст. 14.1.125. Податкового кодексу України).

Орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов?язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди (ст. 14.1.136. Податкового кодексу України).

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими, вибухонебезпечними предметами) (ст. 288.4.Податкового кодексу України).

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0, 3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. (ст. 288.5.1., 288.5.2. Податкового кодексу України).

Таким чином, відповідач, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач втратив належне йому майно (кошти).

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕРІА СЕРВІС», як фактичний користувач земельної ділянки з кадастровим номером :02:214:0009, що без достатньої правової підстави за рахунок Криворізької міської ради зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею у розмірі орендної плати за період з 01.01.2024 по 31.12.2024, зобов?язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки (позивачу) на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Так, рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 № 523, яке набрало чинності 01.01.2022, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста

Кривого Рогу.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, на виконання пункту 289.3 статті 289 ПК України, на своєму офіційному сайті (http://land.gov.ua) публікує коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель за попередні роки, згідно яких для земель населених пунктів вони становлять: 2016 рік - 1, 06; 2017 рік - 1,0; 2018 рік - 1,0; 2019 рік - 1,0; 2020 рік - 1,0; 2021 рік - 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,1 (для земель сільськогосподарського призначення), за 2022 рік - 1,15 для земель та земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь), за 2023 рік - 1,051, 2024 рік - 1,12.

Відтак, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:214:0009 з урахуванням відомостей витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № 97-4-0.110,4-2384/301-23 від 08.02.2023 у 2024 році становить 46 929 583, 95 грн (44 652 315, 84 грн за витягом від 08.02.2023 : 1,051 коефіцієнт індексації за 2023 рік).

Так, рішенням Криворізької міської від 26.05.2021 № 506, встановлено ставки плати за землю та пільги зі сплати земельного податку на території міста Кривого Рогу, яким установлено, у тому числі, ставки земельного податку та ставки орендної плати за землю в залежності від цільового призначення земельної ділянки згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548, та яке набрало чинності з 01.01.2022.

За даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.01.2026, земельна ділянка з кадастровим номером :02:214:0009 за цільовим призначенням віднесена до коду 11.03 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, що відповідає ставки орендної плати 3,0 % від нормативної грошової оцінки земель міста (дивитись рядок 11.03 Рішення від 26.05.2021 №506).

За розрахунком позивача за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 відповідачем збережено у себе без достатньої правової підстави кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 2,3524 га з кадастровим номером :02:214:0009, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Домобудівна, будинок 25/1, у розмірі 1 407 887, 52 грн.

Судом при перевірці здійсненого позивачем розрахунку порушень вимог чинного законодавства не виявлено.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 1 407 887, 52 грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 16 894, 66 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 202, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРІА СЕРВІС" (50006, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ветеранів праці, буд. 26, 2, ) на користь Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1, ) 1 407 887, 52 грн безпідставно збережених коштів та витрати зі сплати судового збору у розмірі 16 894, 66 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання

апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко