ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 905/2199/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючого, Васьковського О.В., Огородніка К.М.,

за участі секретаря судового засідання Громак О.В.

учасники справи:

боржник - Корпорації "Індустріальна Спілка Донбасу"

представник боржника - не з`явився,

кредитор - Компанія з обмеженою відповідальністю "Голдхарбор Трейдинг Лімітед" (Goldharbour Trading Limited)

представник кредитора - не з`явився,

розпорядник майна - арбітражний керуючий Глеваський В.В. - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича

на ухвалу Господарського суду Донецької області

від 13.11.2024 (за результатами розгляду грошових вимог)

на ухвалу Господарського суду Донецької області

від 05.02.2025 (за результатами попереднього засідання)

у складі судді: Лейби М.О.

та постанову Східного апеляційного господарського суду

від 18.09.2025

у складі колегії суддів: Склярук О.І. (головуюча), Гетьман Р.А., Россолов В.В.,,

у справі за заявою

Компанії Індумет С.А.

до Корпорації "Індустріальна Спілка Донбасу"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. Ухвалою Господарського суду Донецької області за результатами підготовчого засідання від 30.03.2021 за заявою Компанії Індумет Лімітед (в подальшому - Компанія Індумет С.А. (INDUMET S.A.)) відкрито провадження у справі про банкрутство Корпорації "Індустріальна Спілка Донбасу" (далі - Корпорація "ІСД", боржник);

визнано розмір вимог ініціюючого кредитора Компанії Індумет Лімітед на суму боргу 10 125 720 482,04 грн, а також судового збору в розмірі 21 020,00 грн;

введений мораторій на задоволення вимог кредиторів;

введена процедура розпорядження майном боржника та призначено розпорядника майна боржника;

призначена дата попереднього засідання суду.

2. Після оприлюднення даного повідомлення до суду із заявою про визнання кредиторських вимог до боржника звернулася Компанія з обмеженою відповідальністю "Голдхарбор Трейдинг Лімітед" (Goldharbour Trading Limited), за змістом якої заявник просив визнати грошові вимоги, а саме:

- 84 740 659,61 доларів США основний борг за тілом кредиту,

- 8 964 327,56 доларів США проценти за період з 24.02.2012 по 01.12.2016;

- 35 455 962,74 доларів США проценти за період з 13.01.2017 по 29.03.2021;

- 7 633 624,35 доларів США 3% річних з 29.03.2018 по 29.03.2021.

3. Заява обґрунтовується наявністю заборгованості Корпорації "ІСД" перед Goldharbour Trading Limited (Компанія з обмеженою відповідальністю "Голдхарбор Трейдинг Лімітед"), як новим кредитором на підставі договору цесії № 39/415 від 28.12.2016, за договором про відкриття кредитної лінії № 20-0604/2-1 від 24.02.2012, зобов`язання за яким забезпечені згідно договору застави майнових прав № 20-0606/3-1 від 24.02.2021.

Короткий зміст ухвал місцевого суду

4. Ухвалою Господарського суд Донецької області від 13.11.2024, зокрема, визнано вимоги Компанії Goldharbour Trading Limited в розмірі 2 859 010 269,36 грн (вимоги четвертої черги);

в іншій частині кредиторських вимог компанії Goldharbour Trading Limited відмовлено.

5. Місцевий господарський суд встановив та зазначив, зокрема таке:

- 24.02.2012 між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - АТ "Промінвестбанк") та Корпорацією "ІСД" (позичальник) укладений кредитний договір № 20-0604/2-1 від 24.02.2012, за умовами пункту 2.1. якого Банк зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі, яка не може перевищувати 65000000,00 доларів США, на умовах, встановлених цим договором, далі кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим договором;

- 24.02.2012 між ПАТ "Промінвестбанк", як заставодержателем, та ТОВ "Регіон", як заставодавцем, укладений договір застави майнових прав № 20-0606/3-1, згідно з пунктом 1.1. якого цей договір забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають, в тому числі, з кредитного договору № 20-0604/2-1 від 24.02.2012, а також всіх інших договорів про внесення змін, що можуть бути укладені до нього в подальшому. Крім цього заставою забезпечені інші зобов`язання, що виникають в силу кредитного договору, договорів про внесення змін до них та даного договору;

- в подальшому сторонами були укладені та підписані договори про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 20-0604/2-1 від 24.02.2012, в тому числі доповнень № 20-1926/2-1 від 08.06.2012, № 20-2411/2-1 від 06.07.2012, № 20-0292/2-1 від 15.02.2013, № 20-1451/2-1 від 30.04.2013, № 20-1114/2-1 від 07.04.2014, № 20-1713/2-1 від 01.07.2014, № 20-2156/2-1 від 01.09.2014, № 20-2712/2-1 від 14.11.2014, №20-0526/2-1 від 10.04.2015, № 20-0604/2-1-24122015 від 24.12.2015, № 20-0604/2-1-24122015/1 від 24.12.2015, № 20-0604/2-1-29042016/2 від 29.04.2016, № 20-0604/2-1-28102016 від 28.10.2016, якими були внесення зміни, зокрема, щодо розміру кредитної лінії, кінцевого терміну повернення кредиту, нарахування та сплати процентів за користування кредитом;

- Договорами № 20-0604/2-1-24122015/1 від 24.12.2015 та № 20-0604/2-1-29042016/2 від 29.04.2016 внесені зміни до пункту 2.1.1. договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 20-06-04/2-1 від 24.02.2012, та згідно з пунктом 2.1.1. в останній редакції, викладеної у договорі № 20-0604/2-1-29042016/2 від 29.04.2016, Банк в межах Ліміту кредитної лінії надає позичальнику кредитні кошти у розмірі 4 131 659, 33 доларів США шляхом перерахування коштів з кредитного на поточний рахунок позичальника. Існуюча заборгованість за кредитним договором в розмірі 80 609 000, 28 доларів США є невід`ємною частиною Траншу 1, а загальний розмір Траншу 1 становить 84 740 659, 61 доларів США;

- згідно з договором № 20-0604/2-1-28102016 від 28.10.2016 про внесення змін та доповнень, кінцевий термін повернення кредиту, наданого в межах Траншу 1 01.11.2016, строк кредитування продовжується автоматично на 1 місяць терміном до 01.04.2017 (включно), за умови відсутності у позичальника порушеної справи про банкрутство та надання Банком позичальнику повідомлення про продовження строку кредитування на 1 місяць за 7 календарних днів до настання терміну повернення Траншу 1. Строк кредитування продовжується, якщо жодна зі сторін за 7 календарних днів до настання терміну повернення кредиту не повідомить іншу сторону про відмову від автоматичного продовження строку кредитування (пункт 2.1.3. договору);

- у встановлений кредитним договором строк, з урахуванням договорів про внесення змін, отримані кредитні кошти, позичальником Корпорацією "ІСД" не повернуті. Тому внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до наданих заявником розрахунків у боржника утворилась заборгованість за основною сумою кредиту 84 740 659,61 доларів США, несплачених процентів за користування кредитом в розмірі 8 964 327,56 доларів США за період з 24.02.2012 по 01.12.2016 та в розмірі 35 455 962,74 доларів США за період з 13.01.2017 по 29.03.2021, а також 3% річних в розмірі 7 633 624,35 доларів США за період з 29.03.2018 по 29.03.2021, всього заборгованість на суму: 136 794 574,26 доларів США;

- згідно з відбитком календарного штемпелю на описі вкладення в цінний лист щодо направлення заяви кредитора до суду, а також, відповідно до накладної на поштовому конверті, заява з вимогами до боржника була направлена до суду 21.04.2021;

- за наслідком проведеного судом перерахунку грошових вимог в національній валюті на дату подання заяви з грошовими вимогами (21.04.2021) за курсом НБУ долара США (28,0096) судом встановлено, що кредитором вірно визначений розмір вимог в національній валюті України;

- 28.12.2016 між ПАТ "Промінвестбанк" та компанією "Goldharbour Trading Limited (Компанія з обмеженою відповідальністю "Голдхарбор Трейдинг Лімітед"), приймаючи до уваги кредитний договір №20-0604/2-1 від 24.02.2012 (в редакції від 24.12.2015 договір про відкриття траншевої лінії №20-0604/2-1 від 24.02.2012), укладений між цедентом та Корпорацією "ІСД", укладений договір цесії №39/415;

- 23.01.2017 боржнику направлено повідомлення про відступлення прав вимоги від 19.01.2017, яке отримано боржником 01.02.2017, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Відповідно до повідомлення про відступлення прав вимог від 19.01.2017 ПАТ "Промінвестбанк" повідомило Корпорацію "ІСД" про перехід усіх прав вимог за кредитним договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 20-0604/2-1 від 24.02.2012 до Компанії з обмеженою відповідальністю "Голдхарбор Трейдинг Лімітед" на умовах, зазначених в договорі цесії №39/415 від 28.12.2016;

- 28.12.2016 сторонами договору цесії підписаний акт прийому-передачі документів, що підтверджують підстави та чинність вимоги цедента до боржника за основною угодою, а також підстави та дійсність забезпечувальних прав, що підлягають передачі цесіонарію.

- зі змісту тексту наданої копії угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 11.01.2017 вбачається, що сторони уклали цю угоду про таке:

на дату укладання цієї угоди розмір заборгованості сторони 1 Компанії з обмеженою відповідальністю "Голдхарбор Трейдинг Лімітед" з оплати цесії стороні 2 ПАТ "Промінвестбанк" за договором 1 (договором цесії №39/415 від 28.12.2016) становить 93704987,17 доларів США (пункт 1 угоди);

на дату укладання цієї угоди розмір заборгованості сторони 1 Компанії з обмеженою відповідальністю "Голдхарбор Трейдинг Лімітед" з оплати цесії стороні 2 ПАТ "Промінвестбанк" за договором 1 (договором цесії №39/416 від 28.12.2016) становить 129936482,16 доларів США (пункт 2 угоди);

на дату укладання цієї угоди розмір заборгованості сторони 2 ПАТ "Промінвестбанк" з повернення кредитів (траншів) стороні 1 Компанії з обмеженою відповідальністю "Голдхарбор Трейдинг Лімітед" за кредитним договором становить 223 641 469,33 доларів США (пункт 3 угоди);

- Пунктом 4 угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 11.01.2017 визначено, що на підставі п.1-3 цієї угоди, сторони вирішили припинити взаємні зобов`язання сторін шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог:

право вимоги сторони 2 до сторони 1 у розмірі 93 704 987,17 доларів США за договором 1, та право вимоги сторони 2 до сторони 1 у розмірі 129 936 482,16 доларів США за договором 2, та право вимоги сторони 1 до сторони 2 у розмірі 223641469,22 доларів США за кредитним договором. Згідно з пунктом 5 угоди сторони підтверджують, що з моменту підписання цієї угоди: сторона 2 не має жодних претензій до сторони 1 щодо виконання договору 1 та договору 2 і зобов`язання сторін за договорами 1 та 2 припинені; сторона 1 не має до сторони 2 жодних претензій щодо виконання кредитного договору 3 і зобов`язання сторін зо договором 2 припинені;

- при розгляді заяви компанії Goldharbour Trading Limited (Компанія з обмеженою відповідальністю "Голдхарбор Трейдинг Лімітед") з кредиторськими вимогами до боржника Корпорації "ІСД" відсутні підстави ставити під сумнів правомірність угоди про зарахування та не приймати до уваги умови щодо припинення зобов`язань, шляхом зарахування зустрічних вимог. Доказів наявності судового рішення, яким встановлено факт того, що угода про зарахування суперечить закону та є недійсною, відсутні;

- 28.12.2016 між компанією Goldharbour Trading Limited (Компанія з обмеженою відповідальністю "Голдхарбор Трейдинг Лімітед") та Корпорацією "ІСД" укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 20-0604/2-1 від 24.02.2012 (в редакції від 24.12.2015 договір про відкриття траншевої кредитної лінії №20-0604/2-1 від 24.02.2012;

- договір займу №20-0604/2-1 від 24.02.2012 (кредитний договір №20-0604/2-1 від 24.02.2012 в редакції від 24.12.2015 договір про відкриття траншевої кредитної лінії), договори про внесення змін та доповнень, договір цесії №39/415 від 28.12.2016 зареєстровані Національним банком України, на підтвердження чого суду надано копію листа Національного банку України б/н від 30.12.2020;

- Компанія з обмеженою відповідальністю Голдхарбор Трейдинг Лімітед (Goldharbour Trading Limited) 31.01.2020 звернулась до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача Корпорації "ІСД", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ПАТ "Промінвестбанк", ТОВ "Регіон", про стягнення 126 999 689,05 доларів США (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог), у тому числі:

84 740 659,61 доларів США - основна заборгованість по договору;

7 619 694,36 доларів США - 3 % річних від простроченої основної заборгованості за період з 13.01.2017 по 30.01.2020;

8 964 327,56 доларів США - нараховані відсотки за період з 24.02.2012 по 01.12.2016;

25 675 007,52 доларів США - нараховані відсотки за період з 13.01.2017 по 30.01.2020.

про стягнення з Корпорації Індустріальна Спілка Донбасу";

- ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.02.2020 порушено провадження у справі № 905/263/20. Провадження у справі зупинено та відповідно на час розгляду в судовому засіданні заяви "Goldharbour Trading Limited (Компанія з обмеженою відповідальністю "Голдхарбор Трейдинг Лімітед") з грошовими вимогами до боржника Корпорації "ІСД" у справі про банкрутство №905/2199/20, рішення у судовій справі №905/263/20 відсутнє. Зазначене спростовує твердження розпорядника майна Конового О.С. про пропуск Компанією з обмеженою відповідальністю Голдхарбор Трейдинг Лімітед (Goldharbour Trading Limited) строку позовної давності;

- 28.12.2016 між компанією Goldharbour Trading Limited (Компанія з обмеженою відповідальністю "Голдхарбор Трейдинг Лімітед") та Корпорацією "Індустріальна спілка Донбасу" укладено договір про внесення змін та доповнень б/н до кредитного договору № 20-0604/2-1 від 24.02.2012 (в редакції від 24.12.2015 договір про відкриття траншевої кредитної лінії № 20-0604/2-1 від 24.02.2012, яким сторони погодили викласти кредитний договір в новій редакції, змінив назву кредитного договору на "договір займу від 24.02.2012". Су дійшов висновку, що, укладаючи вказаний договір від 28.12.2016 боржник фактично визнав наявність заборгованості за позикою в розмірі 84 740 659,61 доларів США, а також заборгованість з оплати нарахованих, але не сплачених процентів на суму 89 64 327,56 доларів США станом на дату викладу договору в цій редакції та загальну суму заборгованості на суму 93 704 987,17 доларів США;

- умовами договорів не передбачено іншу домовленість, яка, на відміну від загального правила щомісячної виплати процентів лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, встановленого абзацом 2 частини першої статті 1048 ЦК України, допускає нарахування банком процентів за користування кредитом по день повного погашення заборгованості. З огляду на вказане суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених заявником вимог у відповідній частині;

- в частині вимог щодо нарахованих процентів за період з 02.02.2017 по 29.03.2021 суд відмовив, оскільки із встановлених обставин вбачається, що строк кредитування Корпорації "ІСД" є таким, що закінчився 02.02.2017, як і його право користування позиченими коштами, відповідно право кредитора на здійснення нарахування відсотків за користування кредитом припинилося 02.02.2017;

- щодо клопотання Компанії з обмеженою відповідальністю "Голдхарбор Трейдинг Лімітед" про витребування документів суд зазначив, що судом враховані факти встановлені у справі №914/2578/20 які мають преюдиціальне значення для суду під час розгляду грошових вимог у справі №905/2199/20.

6. Ухвалою Господарського Донецької області від 05.02.2025, постановленою у справі про банкрутство за результатами попереднього засідання, зокрема, визнано кредиторські вимоги Компанії з обмеженою відповідальністю "Голдхарбор Трейдинг Лімітед" ("Goldharbour Trading Limited") в розмірі 2 859 010 269, 36 грн (вимоги четвертої черги).

Короткий зміст постанови апеляційного суду

7. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.09.2025 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Глеваського В.В. (вх.№339Д/2) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 13.11.2024 та на ухвалу Господарського суду Донецької області від 05.02.2025 у справі № 905/2199/20 залишено без задоволення;

ухвалу Господарського суду Донецької області від 13.11.2024 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 05.02.2025 у справі № 905/2199/20 залишено без змін.

8. Постанова апеляційного господарського суду мотивована тим, що матеріалами справи підтверджено, що Компанія з обмеженою відповідальністю "Голдхарбор Трейдинг Лімітед" (Goldharbour Trading Limited) в межах строку позовної давності звернулася з відповідним позовом і позов було прийнято до розгляду судом, що свідчить про переривання строку позовної давності щодо цих вимог відповідно до частини другої статті 264 Цивільного кодексу України. Водночас суд дійшов висновку, що інших підстав для скасування оскаржуваних ухвал апеляційна скарга не містить.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

9. Арбітражний керуючий Глеваський В.В. 15.10.2025 звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Донецької області від 13.11.2024 (щодо кредиторських вимог Компанії з обмеженою відповідальністю "Голдхарбор Трейдинг Лімітед"), на ухвалу Господарського суду Донецької області від 05.02.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.09.2025 у цій справі.

10. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 905/2199/20 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Огороднік К.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 16.10.2025.

11. Ухвалою Верховного Суду від 04.11.2025 касаційну скаргу залишено без руху, надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

12. Ухвалою Верховного Суду від 03.02.2026 відкладено розгляд касаційної скарги арбітражного керуючого Глеваського В.В., датою проведення судового засідання визначено 24.02.2026.

13. Ухвалою Верховного Суду від 24.02.2025 відкладено розгляд касаційної скарги арбітражного керуючого Глеваського В.В. на 17.03.2026, 12:30.

14. 17.03.2025 від розпорядника майна, в.о. керівника Корпорації "Індустріальна Спілка Донбасу" Глеваського В.В. надійшло клопотання (вх.№ 29.2-17/7650/2025/ д 4) про проведення судового засідання без участі розпорядника майна Корпорації "Індустріальна Спілка Донбасу".

15. У судове засідання інші 17.03.2026 учасники справи та їх представники не з`явилися, причин неявки не повідомили, в режимі відеоконференції до судового засідання не доєдналися.

16. Верховний Суд враховує, що ухвалою від 24.02.2026 явку представників в судове засідання не визначав обов`язковою, Відтак, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про можливість розгляду справи, оскільки учасники справи були повідомлені про дату та час судового засідання заздалегідь, тому не були обмежені у можливості завчасно забезпечити явку особисто або за участю представників у визначену дату та час, явка представників сторін не була визнана обов`язковою.

17. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 12.01.2026 № 40/2026 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.01.2026 № 4757-IX), Верховний Суд розглядає справу № 905/2199/20 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи арбітражного керуючого Глеваського В.В.

18. В обґрунтування підстав касаційного оскарження, заявник зазначив, що з огляду на необхідність застосування наслідків спливу позовної давності щодо грошових вимог, відсутні правові підстави для визнання грошових вимог. Крім того суди не з`ясували чи здійснював поручитель будь-які погашення в рамках кредитного договору від 24.02.2012.

19. Також скаржник аргументував, що суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні клопотання щодо вчинення судового доручення, оскільки "інформація, яку просить витребувати апелянт у разі її отримання, фактично буде новими доказами та обставинами, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції", однак тут доцільно застосувати доктрину jura novit curia ("суд знає закони"): неправильна юридична кваліфікація учасниками справи спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм". Оскільки обставини про пов`язаність кредитора з країною-агресором мають перевірятись судом, починаючи з 24.02.2022, щоб уникнути можливих виплат афілійованої з рф юридичній особі, а також надання прав конкурсного кредитора такій особі, що є неприпустимим у стані війни з країною-агресором.

20. Також скаржник звернув увагу, що суд не перевірив дієздатність кредитора та не зазначив про наявність заінтересованості кредитора стосовно боржника. Цій обставині, як окремій підставі для скасування рішення, також не надав належної правової оцінки суд апеляційної інстанції.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

21. Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

22. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

23. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятними касаційну скаргу щодо доводів скаржника, зазначених в пунктах 18 - 20 описової частини цієї постанови.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Щодо застосування норм матеріального та процесуального права та мотивів прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

24. Предметом розгляду у цій справі є питання щодо наявності/відсутності підстав для визнання вимог кредитора Goldharbour Trading Limited (Компанія з обмеженою відповідальністю "Голдхарбор Трейдинг Лімітед") до боржника.

25. Аналізуючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень, оцінивши доводи касаційної скарги та позиції інших учасників справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.

26. За змістом статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України, зокрема до грошових зобов`язань належать зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

27. Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема статтями 45 - 47 КУзПБ.

28. Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим (частина друга статті 45 КУзПБ).

29. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах 30-денного строку, визначеного частиною першою статті 45 КУзПБ, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

30. Крім того, розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром (частина восьма статті 45 КУзПБ).

31. З аналізу наведених приписів КУзПБ вбачається, що законодавець не встановив обов`язку забезпеченого кредитора подати заяву про визнання його грошових вимог, забезпечених заставою майна боржника, для їх задоволення у справі про банкрутство, проте передбачив для забезпеченого кредитора можливість подати таку заяву стосовно забезпечених вимог, а також право на заявлення грошових вимог, які незабезпечені заставою або за відмови від забезпечення, що у цих двох випадках мають бути заявлені кредитором та розглянуті судом за загальними правилами для конкурсних або поточних вимог до боржника.

32. Водночас, у разі подання такої заяви забезпеченим кредитором саме ухвала про визнання його грошових вимог, забезпечених заставою майна боржника, є підставою для внесення остаточних відомостей щодо розміру цих вимог та предмета забезпечення до реєстру вимог кредиторів боржника, адже за змістом абзаців 4, 5 частини шостої статті 45 КУзПБ спеціальний закон, за загальним правилом, пов`язує внесення відомостей до реєстру вимог кредиторів саме з ухвалою про визнання (повністю або частково) вимог кредиторів за результатами розгляду їх заяв. Подібний за змістом висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23.09.2021 у справі № 904/4455/19.

33. При цьому, відповідно до усталеної практики Верховного Суду (зокрема, викладеної в постановах від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17) у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору.

34. Заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство вимоги.

35. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

36. Отже, під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог, суд, у відповідності до наведених вище норм, має з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання чи відхилення (повністю або частково).

Щодо розгляду касаційної скарги по суті

37. За змістом касаційної скарги вбачається, що однією з підстав для звернення з касаційною скаргою є те, що судами неправильно застосовано позовну давність та необґрунтовано визнано кредиторські вимоги кредитора Goldharbour Trading Limited.

38. Водночас, зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що судами надано оцінку доводам скаржника щодо необхідності застосування позовної давності.

39. При цьому суди попередніх інстанцій встановили, що:

- строк дії Ліміту кредитної лінії по 01.04.2017 (включно);

- 28.12.2016 між ПАТ "Промінвестбанк" та Компанією Goldharbour Trading Limited (Компанія з обмеженою відповідальністю "Голдхарбор Трейдинг Лімітед"), приймаючи до уваги кредитний договір №20-0604/2-1 від 24.02.2012 (в редакції від 24.12.2015 договір про відкриття траншевої лінії №20-0604/2-1 від 24.02.2012), укладений між цедентом та Корпорацією "ІСД", укладений договір цесії №39/415;

- 23.01.2017 Корпорації "ІСД" направлено повідомлення про відступлення прав вимоги б/н від 19.01.2017, яке отримано боржником 01.02.2017, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення;

- 28.12.2016 сторонами договору цесії підписаний акт прийому-передачі документів, що підтверджують підстави та чинність вимоги цедента до боржника за основною угодою, а також підстави та дійсність забезпечувальних прав, що підлягають передачі цесіонарію;

- 28.12.2016 між Компанією Goldharbour Trading Limited (Компанія з обмеженою відповідальністю "Голдхарбор Трейдинг Лімітед") та Корпорацією "ІСД" укладено договір про внесення змін та доповнень б/н до кредитного договору №20-0604/2-1 від 24.02.2012 (в редакції від 24.12.2015 договір про відкриття траншевої кредитної лінії №20-0604/2-1 від 24.02.2012. яким сторони погодили викласти кредитний договір в новій редакції, змінив назву кредитного договору на "договір займу від 24.02.2012".

40. З огляду на зазначене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку не лише про наявність заборгованості, але й про те, що, укладаючи вказаний договір від 28.12.2016 боржник фактично визнав наявність заборгованості за позикою в розмірі 84 740 659,61 доларів США, а також заборгованість з оплати нарахованих, але не сплачених процентів в розмірі 8 964 327,56 доларів США станом на дату викладу договору в цій редакції та загальну суму заборгованості на суму 93 704 987,17 доларів США.

41. Також суди попередніх інстанцій встановили, що Компанія Goldharbour Trading Limited в межах позовної давності, а саме 31.01.2020 звернулась до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача Корпорації "ІСД", про стягнення 126 999 689,05 доларів США (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог), у тому числі: 84 740 659,61 доларів США - основна заборгованість по договору; 7 619 694,36 доларів США - 3 % річних від простроченої основної заборгованості за період з 13.01.2017 по 30.01.2020; 8964327,56 доларів США - нараховані відсотки за період з 24.02.2012 по 01.12.2016; 25675007,52 доларів США - нараховані відсотки за період з 13.01.2017 по 30.01.2020.

42. Разом з тим, ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.02.2020 порушено провадження у справі №905/263/20, а провадження у справі було зупинено.

43. Встановлені судами попередніх інстанцій обставини, з урахуванням положень статті 264 ЦК України, спростовують твердження скаржника про наявність підстав для застосування позовної давності до заявлених Компанією з обмеженою відповідальністю Голдхарбор Трейдинг Лімітед (Goldharbour Trading Limited) кредиторських вимог.

44. Водночас скаржник, зазначаючи наявність таких підстав, під час розгляду справи місцевим та апеляційним судами, не спростував у порядку, визначеному положеннями статей 74, 76 - 77 ГПК України, відповідні висновки.

45. Крім того, скаржник не спростував належними та допустимими доказами висновки судів попередніх інстанцій щодо інших обставин, які впливають в цьому випадку на розмір визнаних кредиторських вимог.

46. Доводи скаржника щодо відмови апеляційного суду у задоволенні клопотання про звернення із судовим дорученням в порядку статті 367 ГПК України в цьому випадку не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, зокрема, з огляду на таке.

47. Колегія суддів враховує, що в умовах збройної агресії російської федерації та введеного у зв`язку з цим воєнного стану на підставі Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022 (з подальшим продовженням дії воєнного стану на підставі відповідних Указів), затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX (з подальшим продовженням дії воєнного стану на підставі відповідних Законів), запровадження певних обмежень у цивільному обороті, особливо щодо певних учасників такого обороту, є в цілому допустимим.

48. У підпункті 1 пункту 1 постанові КМУ "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації" від 03.03.2022 за № 187 зазначено, що для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на:

- виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором):

- громадяни російської федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах;

- юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації;

- юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації;

- юридичні особи, утворені відповідно до законодавства іноземної держави, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації, - у випадку виконання зобов`язань перед ними за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті.

49. Отже, дія мораторію передбачає заборону на вчинення конкретно визначеного переліку дій між учасниками правовідносин, встановлює певний правовий режим для цих правовідносин і впливає на перебіг грошових та інших зобов`язань, водночас не припиняє їх.

50. З моменту запровадження вказаного мораторію суб`єктивне право осіб-кредиторів (стягувачів), перелік яких наведений Кабінетом Міністрів України в постанові "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації" від 03.03.2022 за № 187, зазнає обмежень у можливості реалізувати ними право вимоги до зобов`язаної сторони, у тому числі шляхом звернення за судовим захистом. Також мораторій хоча і не припиняє суб`єктивне право, однак на строк дії мораторію таке право не може реалізуватися шляхом виконання.

51. Разом з тим, Колегія суддів звертає увагу, що до повноважень суду не входить здійснення правоохоронних (слідчих) функцій, суд не наділений відповідними повноваженнями щодо застосування санкцій за власною ініціативою відповідно до Закону України "Про санкції", а положеннями частини четвертої статті 74 ГПК України прямо встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

52. Водночас, положеннями статей 13, 74 ГПК України прямо передбачено обов`язок учасника справи довести обставини, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Тобто, доказування власних доводів не може ґрунтуватися на припущеннях, а звернення господарських судів із судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави не може здійснюватися без належного обґрунтування та підтвердження належними та допустимими доказами неможливості дослідження статусу особи та здійснення відповідних запитів самостійно.

53. Тобто, в цьому випадку арбітражний керуючий не позбавлений права самостійно встановити відповідні обставини та повторно звернутися до суду із відповідними доказами. При цьому положення постанови КМУ "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації" від 03.03.2022 за № 187 не містять застережень та процесуальних обмежень щодо стадії їх застосування, тому заявник, за наявності відповідних доказів, не позбавлений права звернутися у подальшому до суду із відповідною заявою з метою застосування мораторію, передбаченого постановою КМУ від 03.03.2022 № 187.

54. Також не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень доводи скаржника щодо необхідності встановлення дієздатності кредитора у справі про банкрутство, оскільки положеннями ГПК України не передбачено обов`язок суду здійснювати перевірку правоздатності та дієздатності учасника справи про банкрутство лише внаслідок спливу певного періоду часу.

55. В цьому випадку, якщо один з учасників справи втратив право- та/чи дієздатність, інший учасник не позбавлений права надати суду відповідну інформацію з посиланням на джерела такої інформації та докази, якими така інформація може підтверджуватися.

56. Водночас, у цьому випадку скаржник не надав доказів, які б свідчили про те, що після визнання кредиторських вимог та надання відповідного процесуального статусу, зазначеним кредитором втрачено право- та дієздатність. Водночас доводи скаржника є намаганням спонукати суд до самостійного збирання доказів всупереч положенням частини четвертої статті 74 ГПК України.

57. Інші доводи скаржника, зазначені у касаційній скарзі, зводяться до оцінки та переоцінки доказів, необхідності дослідження та встановлення обставин справи, що відповідно до положень частин другої, третьої статті 300 ГПК України, виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

58. Колегія суддів наголошує, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

59. З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича не підлягає задоволенню, а оскаржувані судові рішення не підлягають скасуванню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

60. Відповідно до пункту другого частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

61. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК України).

62. Згідно з частиною другою статті 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

63. З огляду на зазначене Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та залишення оскаржуваних судових рішень без змін.

Щодо судових витрат

64. Враховуючи положення статті 129 ГПК України та відмову у задоволенні касаційної скарги, сплата судового збору покладається на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 308, 309, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Донецької області від 13.11.2024 (за результатами розгляду грошових вимог), ухвалу Господарського суду Донецької області від 05.02.2025 (за результатами попереднього засідання) та постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.09.2025 у справі № 905/2199/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді О.В. Васьковський

К.М. Огороднік