Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
914/3192/25: Господарські справи (з 01.01.2019); Справи позовного провадження; Справи у спорах, що виникають із земельних відносин, з них.
Надіслано судом: 08.04.2026. Зареєстровано: 09.04.2026. Забезпечено надання загального доступу: 10.04.2026.
Дата набрання законної сили: 06.04.2026
Номер судового провадження: не визначено
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.04.2026 Справа№914/3192/25

м. Львів

За заявою Шептицької окружної прокуратури

про забезпечення позову (вх.№118/26 від 12.01.2026)

у справі №914/3192/25

за позовом: Шептицької окружної прокуратури в інтересах держави в особі

позивача: Шептицької міської ради Львівської області, м. Шептицький

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес-2", м. Львів

про зобов`язання відповідача усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою та скасування державної реєстрації права приватної власності відповідача на будівлю магазину

Суддя Олена ЩИГЕЛЬСЬКА

Секретар с/з Надія ВАШКЕВИЧ

Прокурор: Германович Ю.А.

Від позивача: Гнатишин О.Б. представник;

Від відповідача: не з`явився

встановив:

На розгляд Господарського суду Львівської області в систему «Електронний суд» поступила позовна заява Заступника керівника Шептицької окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача: Шептицької міської ради Львівської області до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес-2" про зобов`язання відповідача усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою та скасування державної реєстрації права приватної власності відповідача на будівлю магазину.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.10.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.11.2025.

Подальший хід розгляду справи викладено у відповідних ухвалу суду у справі та протоколах судових засідань.

Шептицькою окружною прокуратурою через систему «Електронний суд» 09.01.2025р. подано заяву про забезпечення позову у справі №914/3192/25 (вх. №118/26), у якій просить суд:

1) накласти арешт на будівлю магазину, що знаходиться за адресою: вул. Сокальська 3 б, м. Шептицький Львівської області на земельній ділянці кадастровий номер :02:007:0093;

2) заборонити ТОВ «ЕКСПРЕС-2» розпоряджатись, здійснювати поділ, об`єднання, передавати в іпотеку, в заставу тощо будівлю магазину, що знаходиться за адресою: вул. Сокальська 3 б, м. Шептицький Львівської області на земельній ділянці кадастровий номер :02:007:0093;

3) заборонити державному реєстратору здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо будівлі магазину «В-1», площею 19,35 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 118) та будівлі магазину «В-2», площею 19,35 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 118), що знаходяться за адресою: вул.Сокальська, 3 б, м. Червоноград Львівської області на земельній ділянці, кадастровий номер :02:007:0093 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, окрім накладення арешту згідно рішення суду у даній справі.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2026 заяву передано для розгляду судді Щигельській О.І.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.01.2026 року, заяву Шептицької окружної прокуратури в інтересах держави (вх.№118/26 від 12.01.2026) у справі №914/3192/25 призначено до розгляду в судовому засіданні на 14.01.2026. Призначене на 14.01.2026 судове засідання, не відбулося у зв`язку з відсутністю електроенергії. Ухвалою суду від 14.01.2026 призначено розгляд заяви на 21.01.2026.

Ухвалою від 21.01.2026 суд залишив без розгляду заяву Шептицької окружної прокуратури про забезпечення позову на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України, оскільки заявником за цією заявою є Шептицька окружна прокуратура, що не відповідає приписам ст.ст. 23, 24 Закону України "Про прокуратуру", ст. 53 ГПК України, тобто заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 25.02.2026 ухвалено відмовити у задоволенні клопотань ТОВ "Експрес-2" про залишення апеляційних скарг без розгляду; апеляційну скаргу першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури від 03.02.2026 (вх. № 01-05/326/26 від 04.02.2026) задовольнити; ухвалу Господарського суду Львівської області від 21.01.2026 про залишення без розгляду заяви про забезпечення позову у справі № 914/3192/25 скасувати; матеріали справи № 914/3192/25 повернути до Господарського суду Львівської області для розгляду заяви про забезпечення позову.

10.03.2026 матеріали апеляційного провадження повернулись до Господарського суду Львівської області та згідно протоколу раніше визначеному складу суду заяву про забезпечення позову передано для розгляду судді Щигельській О.І.

Ухвалою суду від 13.03.2026 заяву Шептицької окружної прокуратури в інтересах держави (вх.№118/26 від 12.01.2026) у справі №914/3192/25 заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.03.2026.

Враховуючи неявку прокурора в судове засідання 18.03.2026 та клопотання представника відповідача про оголошення перерви, яке мотивоване поданням ТОВ "Експрес-2" касаційної скарги на постанову Західного апеляційного господарського суду від 25.02.2026, суд відклав розгляд заяви на 25.03.2026.

У зв`язку з відсутністю станом на 25.03.2026 ухвали Верховного Суду про прийняття до розгляду касаційної скарги, представником ТОВ "Експрес-2" заявлялось клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні. В судовому засіданні 25.03.2026 оголошено перерву до 01.04.2026.

Ухвалою суду від 01.04.2026 розгляд заяви відкладено на 06.04.2026.

03.04.2026 від представника заявника поступило клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні призначеному на 06.04.2026 року на строк до винесення рішення судом касаційної інстанції за касаційною скаргою ТОВ «Експрес-2» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 25.02.2026 у справі №914/3192/25. Крім того, заявник просить рішення про оголошення перерви за цією заявою прийняти без участі представника ТОВ «Експрес-2» за наявними в матеріалах справи №914/3192/25 документами.

В судове засідання 06.04.2026 з`явився прокурор, заперечив проти клопотання заявника про оголошення перерви. Просив розглядати заяву про забезпечення позову. Вимоги заяви підтримав.

В судове засідання 06.04.2026 з`явився представник позивача, проти оголошення перерви в судовому засіданні заперечив. При розгляді заяви про забезпечення позову покладався на розсуд суду.

В судове засідання 06.04.2026 представник відповідача не з`явився.

Розглянувши клопотання представника відповідача про оголошення перерви судовому засіданні, призначеному на 06.04.2026 року на строк до винесення рішення судом касаційної інстанції за касаційною скаргою ТОВ «Експрес-2» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 25.02.2026 у справі №914/3192/25, суд не вбачає підстав для його задоволення оскільки Верховним Судом станом на 06.04.26 не прийнято до розгляду касаційну скаргу, а залишено її без руху чим зумовлено відтермінування питання прийняття/неприйняття її до розгляду. Зазначені обставини унеможливлюють подальше відкладення розгляду заяви про забезпечення позову, оскільки в силу ст.140 ГПК України суд обмежений у строках розгляду заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову прокурор посилається на такі обставини.

Предметом позовних вимог є зобов`язання ТзОВ «Експрес-2» усунути перешкоди Шептицькій міській раді Львівської області у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою комунальної власності кадастровий номер :02:007:0093, площею 0,0041 га, яка знаходиться за адресою: вул. Сокальська, 3 б, м. Шептицький Львівської області, шляхом звільнення земельної ділянки, кадастровий номер :02:007:0093, площею 0,0041 га за адресою: місто Шептицький, вул. Сокальська, 3 б, привівши її у придатний для використання стан (у попередній стан), шляхом демонтажу (знесення) будівлі магазину, площею 41 кв.м; скасування державної реєстрації права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС-2» на будівлю магазину «В-1», загальною площею 19,35 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Сокальська, 3 б, м. Шептицький Львівської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 118), із закриттям відповідного розділу Реєстру прав власності на нерухоме майно та реєстраційної справи номер 118.

Прокурор зазначає, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 26.09.2025 державним реєстратором зареєстровано право власності за Карташевим Іллею Сергійовичем щодо будівлі магазину літера «В-2» загальною площею 19.35 кв.м., датою реєстрації виправлення права власності зазначено 01.10.2025, опис виправлень додано: датою та часом державної реєстрації прав є 01.03.2021, 15:17:07.

З рішення державного реєстратора № 81111557 від 01.10.2025 вбачається, що реєстрація права здійснена на підставі заяви № 69112622 та довіреності. Із заяви про державну реєстрацію права № 69112622 вбачається що така подана від імені Карташева І.С. уповноваженою особою Васько В.І., на підстав ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», із заявою подано довіреність та рішення Господарського суду Львівської області № 914/1957/21.

Вказаним записом, номер відомостей 61708788, в реєстрі поновлено речове право, припинене 25.01.2023 на підставі рішення суду № 914/1957/21.

Надалі, 08.12.2025 актом приймання-передачі нерухомого майна у власність ТОВ «Експрес-2» № 1792, 1793 ОСОБА_1 внесено у статутний капітал товариства нежитлове приміщення: будівлю магазину літ. «В-2», загальною площею 19,35 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

16.12.2025 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності за ТОВ «Експрес-2» на будівлю магазину літера «В-2», загальною площею 19,35 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі вищевказаного акту приймання-передачі. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 118.

Прокурор стверджує, що зі змісту рішення суду у справі № 914/1957/21, що 12.05.2022 набрало законної сили, вбачається, що будівля магазину літ. В-1 загальною площею 39 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , збудована без дозвільних документів та в експлуатацію не приймалась, а відтак, така будівля вважається самочинним будівництвом. Окрім того зазначає, що спірне нерухоме майно будівля магазину знаходиться на земельній ділянки кадастровий номер :02:007:0093, за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, прокурор зазначає, що із зазначеної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.11.2025, та з інформаційної довідки, долученої до позовної заяви, на спірну будівлю магазину багаторазово здійснювалася реєстрація змін права власності:

1) 27.11.2017 державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяком П.Т., з відкриттям розділу об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 118, внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 23580384, згідно якого право власності на будівлю магазину літ. «В-1» загальною площею 39 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАДО-МИР».

- 15.08.2019 та 19.08.2019 зареєстровано право власності на зазначений магазин за ПП «АСАНТ»:

- 2/3 частини на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 15.08.2019 між ТОВ «ЛАДО-МИР» та ПП «АСАНТ», серія та номер 5471, посвідчений Стефанюк О.І., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу (номер відомостей про речове право 32828810);

- 1/3 частину на підставі договору купівлі-продажу від 19.08.2019, укладеного між ТОВ «ЛАДО-МИР» та ПП «АСАНТ», серія та номер 5577, посвідчений Стефанюк О.І., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу (номер відомостей про речове право 32870635).

2) 20.10.2020 та 21.10.2020 зареєстровано право власності на зазначений магазин за ОСОБА_2 :

- 2/3 частини на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 20.10.2020 між ПП «АСАНТ» та Васько Віталій Ігорович, серія та номер НОМЕР_1 (номер відомостей про речове право 38746285);

- 1/3 частину на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 21.10.2020 між ПП «АСАНТ» та ОСОБА_2 , серія та номер НОМЕР_2 (номер відомостей проречове право 38756192).

3) 06.11.2020 на підставі заяви ОСОБА_2 про поділ будівлі на два самостійні об`єкти, проведення державної реєстрації від 06.11.2020 № 1309 та висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, виданого ТОВ «КІНОПРДУКТ» 26.10.2020 за № 495, зареєстровано право власності, з відкриттям розділу, на два об`єкти нерухомого майна:

- будівлю магазину «В-1», загальною площею 19,35 кв.м., РНОНМ 118;

- будівлю магазину «В-2», загальною площею 19,35 кв.м., РНОНМ 118.

Водночас розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу за реєстраційним номером 118 закрито 10.11.2020 на підставі рішення № 55050321 (дата, час державної реєстрації 06.11.2020).

4) 01.03.2021 на зазначені магазини зареєстровано право власності за ОСОБА_1 :

- на будівлю магазину «В-1», площею 19,35 кв.м., на підставі свідоцтва від 01.03.2021 за № 312;

- на будівлю магазину «В-2», площею 19,35 кв.м., на підставі свідоцтва від 01.03.2021 за № 313.

5) 05.04.2021 зареєстровано право власності на зазначені магазини за ТОВ «ЕКСПРЕС-2» () на підставі рішення учасника (засновника) № 04/21 від 02.04.2021 та акту приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальність «ЕКСПРЕС-2», згідно яких ОСОБА_1 , вніс в статутний капітал ТОВ «ЕКСПРЕС-2» зазначені будівлі магазину «В-1», загальною площею 19,35 кв.м., та «В-2», загальною площею 19,35 кв.м.

6) 25.01.2023 на магазин «В-2», площею 19,35 кв.м., припинено речове право на підстав рішення Господарського суду Львівської області у справі №914/1957/21 від 29.11.2021.

7) 26.09.2025 внесено виправлення реєстраційних та здійснено реєстрацію речового права на будівлю магазину «В-2» з датою реєстрації 01.03.2021.

8) 16.12.2025 в Державному реєстрі речових прав зареєстровано право власності за ТОВ «Експрес-2» на будівлю магазину «В-2», площею 19,35 кв.м.

За твердженням прокурора рішенням суду у справі № 914/1957/21 рішення учасника (засновника) № 04/21 від 02.04.2021 та акту приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальність «ЕКСПРЕС-2», згідно яких ОСОБА_1 , вніс в статутний капітал ТОВ «ЕКСПРЕС-2» зазначені будівлі магазину «В-1», загальною площею 19,35 кв.м., та «В-2», загальною площею 19,35 кв.м., тобто документи на підставі яких проведено реєстрацію 05.04.2021 прав, не визнавались недійсними, не скасовувались.

Прокурор вважає, що будівля магазину, за вказаною адресою фактично продовжувала перебувати у власності ТОВ «ЕКСПРЕС-2», оскільки внесена в статутний фонд підприємства, про що ОСОБА_1 безумовно відомо, як і те, що вказана будівля магазину є самочинним будівництвом, тому відсутні підстави для повернення реєстраційної дії в попередній стан на підставі ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Також, представником відповідача-2 ТОВ «Ладо-мир» у справі № 914/1957/21 був ОСОБА_1 , що зазначено в рішенні суду.

Крім того, прокурор зазначає, що рішенням суду у справі № 914/1868/19 від 03.02.2020, що набрало законної сили 21.12.2020, позов Червоноградської міської ради до відповідача-1 Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в особі державного реєстратора Тузяка Павла Тарасовича, до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Ладо-Мир», до відповідача-3 Приватного підприємства «Асант» про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; скасування записів про право власності на нерухоме майно; визнання недійсним договорів купівлі-продажу нерухомого майна; зобов`язання звільнити земельну ділянку шляхом демонтажу будівлі магазину задоволено. Скасовано рішення державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 38356779 від 27.11.2017 на будівлю магазину літера «В-1», загальною площею 39,0 кв.м, яка знаходиться за адресою: вул.Сокальська, буд. 3 Б, м. Червоноград, Львівська область. Також скасовано запис про право власності № 23580384 від 27.11.2017 р. внесений державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяком Павлом Тарасовичем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого право власності на будівлю магазину літера «В-1», загальною площею 39,0 кв.м, яка знаходиться за адресою: вул. Сокальська, буд. 3 Б, м. Червоноград, Львівська область зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Ладо-Мир». Вказаним рішенням суду визнано спірну будівлю магазину самочинним будівництвом.

Представником відповідача-2 ТОВ «Ладо-мир» у справі № 914/1868/19 був Карташев І.С.

Прокурор стверджує, що в період розгляду вказаної справи двічі здійснювалася зміна речового права на вказану будівлю магазину, зокрема відчуження та поділ на дві будівлі: В-1 та В-2, без присвоєння їм окремих адрес. ОСОБА_2 придбав в ПП «АСАНТ» на підставі договорів купівлі-продажу від 20.10.2020 та 21.10.2020 частини спірного магазину та в подальшому 06.11.2020 здійснив його поділ на В-1 та В-2, а 01.03.2021 набув право на ці будівлі власності ОСОБА_1 .

Окрім цього, 26.09.2025, із заявою про реєстрацію права власності на підставі довіреності від Карташева І.С. звертався Васько В.І.

На переконання прокурора, оскільки спірна будівля магазину є самочинним будівництвом, однак багаторазово відчужувалась, ділилась, тощо, а також наявність відповідної довіреності на продаж магазину існує висока вірогідність подальшого відчуження, зміни конфігурації, площі, поділу, об`єднання тощо, що може як ускладнити розгляд справи в суді, так і ускладнити чи унеможливити подальше виконання рішення суду, у випадку задоволення позову, що зумовлює необхідність забезпечення позову у вигляді арешту на будівлю магазину та заборони ТОВ «Експрес-2» вчиняти будь які дії щодо спірної будівлі магазину, зокрема відчуження, надання в користування, заставу, іпотеку, поділу, об`єднання, тощо.

Крім того, з метою забезпечення виконання рішення суду, у випадку задоволення позову, прокурор також вважає необхідним вжиття інших заходів забезпечення позову, зокрема заборони державним реєстраторам здійснювати будь-які дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Близькі за змістом висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19 тощо.

Метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Кюблер проти Німеччини").

Правові висновки щодо застосування статей 36, 137 ГПК України у контексті мети та сутності забезпечення позову є послідовними і сталими, викладені, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 у справі №754/5683/22, у постановах Верховного Суду від 08.07.2024 у справі №910/1686/24, від 26.08.2024 у справі №922/1454/24 тощо.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення ефективного судового захисту порушених чи оспорюваних прав позивача та у подальшому виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення ефективного судового захисту та гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвіднесення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків від заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

За змістом статті 136 ГПК України обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Близькі за змістом висновки, викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.01.2019 у справі №902/483/18, від 28.08.2019 у справі №910/4491/19, від 12.05.2020 у справі №910/14149/19, від 13.01.2020 у справі №922/2163/17.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У разі звернення до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі їх задоволення не вимагатиме примусового виконання, у цьому випадку має бути застосовано та досліджено таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому в таких немайнових спорах необхідно досліджувати, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (постанови Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, від 16.03.2020 у справі № 916/3245/19, від 16.10.2019 у справі № 904/2285/19).

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Тим часом, обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на заявника та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 при застосуванні заходів забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Суд виходить з того, що заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову на забезпечення якого подана відповідна заява, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акта постановленого саме у цій справі. Оскільки метою вжиття заходів до забезпечення позову є запобігання утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи у якій було подано позов, в разі його задоволення, а не будь-якого рішення, ухваленого судом у іншій справі.

З наведеного слідує, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову за заявами у справах, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у логічно-послідовній залежності від предмета та підстав позову, правового обґрунтування вимог кожного конкретного господарського спору, видам забезпечення, доводам і аргументам сторін.

В свою чергу, заходи забезпечення позову мають застосовуватись у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Судом враховано, що предметом позову по даній справі є зобов`язання усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом звільнення земельної ділянки, кадастровий номер :02:007:0093, площею 0,0041 га, за адресою: вул. Сокальська, 3 б, м. Шептицький, привівши її у придатний для використання стан (у попередній стан), шляхом демонтажу (знесення) будівлі магазину, площею 41 кв.м. та скасування державної реєстрації права приватної власності ТОВ «ЕКСПРЕС-2» на будівлю магазину «В-1», загальною площею 19,35 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Сокальська, 3 б, м. Шептицький, із закриттям відповідного розділу Реєстру прав власності на нерухоме майно та реєстраційної справи, а тому судове рішення у разі задоволення позову не вимагатиме примусового його виконання, в зв`язку з чим судом досліджується така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особа має право саме на ефективний спосіб захисту прав і це означає, що вона має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Враховуючи зазначені вище положення чинного законодавства, суд звертає увагу сторін, що інститут забезпечення позову впроваджений з метою запобігти негативним наслідкам.

Викладені прокурором обставини дають підстави для обґрунтованих сумнівів у тому, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити або унеможливити ефективний захист інтересів Держави у спірних правовідносинах.

Суд враховує, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушеного чи оспорюваного права. Крім того, відповідні заходи не пов`язані з правом, а стосуються убезпечення від вчинення будь-яких дій поза правовим полем до вирішення спору про право.

Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про накладення арешту на будівлю магазину, що знаходиться за адресою: вул. Сокальська 3 б, м. Шептицький Львівської області на земельній ділянці кадастровий номер :02:007:0093 та заборону ТОВ «ЕКСПРЕС-2» розпоряджатись, здійснювати поділ, об`єднання, передавати в іпотеку, в заставу тощо будівлю магазину, що знаходиться за адресою: вул. Сокальська 3 б, м. Шептицький Львівської області на земельній ділянці кадастровий номер :02:007:0093, підлягають до задоволення.

Щодо іншої заявленої вимоги прокурора про заборону державному реєстратору здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо будівлі магазину «В-1», площею 19,35 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 118) та будівлі магазину «В-2», площею 19,35 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 118), що знаходяться за адресою: вул.Сокальська, 3 б, м. Червоноград Львівської області на земельній ділянці, кадастровий номер :02:007:0093 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, окрім накладення арешту згідно рішення суду у даній справі, то з цього приводу суд зазначає таке.

Оскільки предметом позовних вимог є зокрема скасування державної реєстрації права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС-2» на будівлю магазину «В-1», загальною площею 19,35 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Сокальська, 3 б, м. Шептицький Львівської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 118), із закриттям відповідного розділу Реєстру прав власності на нерухоме майно та реєстраційної справи номер 118, то суд не вбачає підстав за задоволення вимоги прокурора про заборону державному реєстратору здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо будівлі магазину будівлі магазину «В-2», площею 19,35 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 118).

Відтак, означена вимога прокурора підлягає до задоволення частково, а саме: заборонити державному реєстратору здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо будівлі магазину «В-1», площею 19,35 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 118), що знаходиться за адресою: вул.Сокальська, 3 б, м. Червоноград Львівської області на земельній ділянці, кадастровий номер :02:007:0093 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, окрім накладення арешту згідно рішення суду у даній справі.

Поряд з цим суд зазначає, що запропоновані заявником заходи забезпечення позову не обмежують повноважень відповідача щодо фактичного володіння та використання майна, не становитимуть непропорційне втручання у мирне володіння майном, оскільки їх застосування передбачено національним законодавством, переслідує легітимну мету (забезпечення ефективного захисту прав заявника), судом обрано найменш обтяжливі форми обмежень, які не стосуються повного обмеження права власності (виключно стосуються заборони розпорядження та проведення реєстраційних дій); власнику надано право судового захисту та забезпечено можливість ініціювати зміну або скасування заходів забезпечення позову (ст. ст. 143, 145 ГПК України).

Щодо збереження балансу інтересів, на думку суду, заходи забезпечення позову, які спрямовані на забезпечення існування предмету спору в даній справі до її вирішення по суті, як тимчасовий захід, не порушують права відповідача й не потребують зустрічного забезпечення.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Шептицької окружної прокуратури про забезпечення позову (вх.№118/26 від 12.01.2026) задовольнити частково.

2. Накласти арешт на будівлю магазину, що знаходиться за адресою: вул. Сокальська 3 б, м. Шептицький Львівської області на земельній ділянці кадастровий номер :02:007:0093;

3. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС-2» розпоряджатись, здійснювати поділ, об`єднання, передавати в іпотеку, в заставу тощо будівлю магазину, що знаходиться за адресою: вул. Сокальська 3 б, м. Шептицький Львівської області на земельній ділянці кадастровий номер :02:007:0093;

4. Заборонити державному реєстратору здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо будівлі магазину «В-1», площею 19,35 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 118), що знаходиться за адресою: вул.Сокальська, 3 б, м. Шептицький Львівської області на земельній ділянці, кадастровий номер :02:007:0093 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, окрім накладення арешту згідно рішення суду у даній справі.

5. Стягувачем за цією ухвалою є: Шептицька міська рада Львівської області (80100, Львівська область, місто Шептицький, проспект Тараса Шевченка, будинок 19, ).

Боржником за цією ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Експрес-2» (79034, місто Львів, вулиця Литвиненка, будинок 8; )

6. В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

7. Дана ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

8. Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили відповідно до вимог статті 12 Закону України "Про виконавче провадження".

9. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Суддя Щигельська О.І.

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...