ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" квітня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/318/26

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Мірошниченка Д.Є., розглянувши заяву Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради за вх. №02.3.1-02/3281/26 від 09.04.2026 про закриття провадження у справі

за позовом Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, м.Ужгород

до відповідача фізичної особи-підприємця Летнянчиної Анжеліки Павлівни, м.Перечин Закарпатської області

про стягнення 13 500,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до фізичної особи-підприємця Летнянчиної Анжеліки Павлівни про стягнення 13 500,00 грн заборгованості за договором на право тимчасового користування суб`єктом господарювання конструктивними елементами благоустрою комунальної власності Ужгородської міської територіальної громади № 71 від 08.10.2025, обґрунтованим несвоєчасною та неповною сплатою відповідачем орендних платежів у період з квітня 2025 року по березень 2026 року.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 907/318/26 визначено головуючого суддю Мірошниченка Д.Є., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2026.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 30.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 907/318/26 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Поданою через підсистему "Електронний суд" заявою б/н від 09.04.2026 (вх. №02.3.1-02/3281/26 від 09.04.2026) позивач просить закрити провадження у справі №907/318/26 на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського кодексу України (далі ГПК України) у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки після пред`явлення позову до суду відповідачем у добровільному порядку та в повному обсязі погашено спірну суму заборгованості. Крім того, представник позивача, посилаючись на приписи пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", просить повернути Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради Державного бюджету України судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви в даній справі.

Також, 09.04.2026 за вх.№ 02.3.1-02/3284/26 через підсистему "Електронний суд" позивачем подано заяву про долучення до матеріалів справи належним чином засвідчених копії виписок з рахунка Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, на підтвердження сплати відповідачем заборгованості.

Суд, розглянувши подану позивачем заяву, виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення по суті спору у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

У постанові від 30.08.2024 у справі № 916/3006/23 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду з посиланням на приписи пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України зазначив, що відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Судом встановлено, що після звернення Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради до суду з позовом та відкриття провадження у даній справі, відповідач добровільно в повному обсязі сплатив суму 13 500,00 грн боргу за договором на право тимчасового користування суб`єктом господарювання конструктивними елементами благоустрою комунальної власності Ужгородської міської територіальної громади № 71 від 08.10.2025 (підтверджується виписками з рахунку Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради від 25.03.2026 та 01.04.2026, згідно з якими відповідачем сплачено суми 1 800,00 грн та 11 700,00 грн відповідно), що і було метою заявленого позову, що також свідчить про відсутність предмета спору в даній справі, а відтак і наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 та частини 5 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Ухвала про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Господарський суд закриває провадження у справі в частині позовних вимог у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

При цьому, суд зазначає, що частиною 3 статті 231 ГПК України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

За змістом приписів частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" (із змінами до нього) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У зв`язку з наведеним, враховуючи подане позивачем клопотання про повернення судового збору за подання позовної заяви в даній справі, сплаченого згідно із платіжною інструкцією № 1425 від 26.12.2025, судовий збір у сумі 3 328,00 грн підлягає поверненню платнику Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради на підставі пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи викладене вище, керуючись пунктом 2 частини 1 статті 231, статтею 234 Господарського процесуального кодексу України, статтею 7 Закону України "Про судовий збір", суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Провадження у справі № 907/318/26 закрити.

2. Повернути Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, площа Поштова, буд. 3, ) з Державного бюджету України суму 3 328,00 грн (три тисячі триста двадцять вісім гривень 00 коп.) судового збору, сплаченого згідно з платіжною інструкцією № 1425 від 26.12.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д. Є. Мірошниченко