ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2026 р. м. Київ Справа № 911/263/26

Суддя О.В. Конюх, при секретарі судового засідання Антоненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський завод автотракторних запчастин», м. Ужгород Закарпатської області,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Креатив Капітал», м. Вишгород Київської області,

про стягнення 96 200,00 грн.,

без виклику представників;

СУТЬ СПОРУ:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський завод автотракторних запчастин», м. Ужгород Закарпатської області (далі по тексту ТОВ «МЗАтЗ») 30.01.2026 звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Креатив Капітал», м. Вишгород Київської області (далі по тексту ТОВ «Креатив Капітал»), в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача:

суму попередньої оплати у розмірі 74 000,00 грн.;

неустойку за порушення строків поставки Продукції за Договором №02/07/2025 від 02.07.2025 у розмірі 22 200, 00 грн., з яких 7400,00 грн. пені, нарахованої відповідно до пункт 5.1 договору та 14800,00 грн. штрафу, нарахованого відповідно до пункт 5.4 договору.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у сумі 3328,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що на виконання умов Договору поставки №02/07/2025 від 02.07.2025 ТОВ «МЗАтЗ» здійснило 100% попередньої оплати за продукцію у розмірі 74 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2105 від 04.07.2025.

За твердженням позивача, строк поставки товар складає 14 календарних днів з моменту попередньої оплати товару. Всупереч умовам договору відповідач оплачений товар не поставив, попередню оплату не повернув, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись із даним позовом до суду.

З огляду на те, що відповідач порушив строк поставки товару, позивач нараховує та просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню, штраф) відповідно до умов договору.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.02.2026 відкрито провадження у справі №911/263/26 за правилами спрощеного позовного провадження.

Цією ж ухвалою суд зобов`язав відповідача ТОВ «Креатив Капітал» невідкладно здійснити реєстрацію електронного кабінету юридичної особи ТОВ «Креатив Капітал» в ЄСІТС.

Також, суд зобов`язав відповідача у строк 15 днів з дати отримання цієї ухвали подати до суду докази повернення позивачу 100% попередньої оплати у розмірі 74 000,00 грн., сплаченої за платіжною інструкцією №2105 від 04.07.2025, або докази поставки товару на суму попередньої оплати (ч.2 ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ч.6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Суд встановив, що ТОВ «Креатив Капітал» не виконало передбаченого ч.6 ст. 6 ГПК України обов`язку з реєстрації електронного кабінету, про що свідчить відповідь з підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» №30744182 від 03.02.2026.

Відтак, копію ухвали від 05.02.2026 про відкриття провадження у справі, відповідно до вимог процесуального закону було надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням №R06 на адресу, вказану у позовній заяві, яка відповідає адресі місцезнаходження згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, поштове відправлення не було вручено адресату та 03.03.2026 повернуто підприємством зв`язку на адресу суду за закінченням встановленого терміну зберігання.

Згідно із частиною 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали у порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Згідно із пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Гарантований статтею 165 ГПК України п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву сплив 18.03.2026.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи у порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 ГПК України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Згідно з частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на 07.04.2026 відповідач відзив на позов та докази на його підтвердження не подав.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Розглянувши позов ТОВ «Мелітопольський завод автотракторних запчастин» до ТОВ «Креатив Капітал» про стягнення 96 200,00 грн., всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, господарський суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

02.07.2025 між ТОВ «Креатив Капітал» (постачальник) та ТОВ «МЗАтЗ» (покупець) був укладений договір поставки №02/07/2025 (далі Договір), за умовами якого:

- постачальник зобов`язується виготовити, поставити та передати у власність покупця продукцію круг стальний гарячекатаний діаметром 65 мм зі сталі марки 45, а також інші вироби металопрокату, зокрема швелери, арматуру, труби, листовий метал, профілі, смуги та інші найменування, що визначаються в рахунках-фактурах та специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору (продукція), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити її вартість (п.1.1);

- найменування, одиниці виміру, кількість і вартість продукції, що підлягає поставці за цим договором, її часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), визначаються на кожну окрему партію у видаткових накладних або специфікаціях, які погоджуються сторонами попередньо, додаються до цього договору та є його невід`ємною частиною (п.1.2);

- строк поставки продукції погоджується сторонами у рахунках на оплату або специфікаціях (п.2.4);

- умови та порядок оплати продукції визначаються рахунком на оплату або специфікацією (п.3.5);

- у випадку недопоставки, прострочення поставки або поставки неякісної продукції, покупець має право вимагати від постачальника сплати пені у розмірі 0,1% від вартості недопоставленої продукції за кожний день прострочення, але не більше 10% вартості продукції за весь час порушення (п.5.1);

- у випадку порушення постачальником строків поставки продукції більше ніж на 30 днів, покупець має право відмовитись від поставки, при цьому постачальник зобов`язаний повернути суму попередньої оплати та сплатити штраф у розмірі 20% вартості непоставленої продукції (п.5.4);

- договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2026, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.8.1).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Разом із договором сторони підписали додаток 1 (специфікація), за якою постачальник зобов`язався поставити покупцю круг 65 ст45 у кількості 2 тонни за ціною 29 600,00 (без ПДВ) загальною вартістю 74 000,00 грн.

Сторони погодили, що строк поставки товару становить 14 календарних днів з моменту попередньої оплати за товар.

Умови оплати: попередня оплата за товар, у розмірі 100% від суми рахунку №1126 від 01.07.2026.

Суд встановив, що матеріали справи не містять копії рахунку №1126 від 01.07.2026, разом із тим, за платіжною інструкцією №2105 від 04.07.2025 покупець сплатив постачальнику 74 000,00 грн. із призначенням платежу «за матеріали по рахунку №1126 від 01.07.2025, в т.ч. ПДВ (20%) 12 333,33 грн.».

Суд зазначає, що здійснена позивачем на рахунок відповідача сплата коштів за своєю суттю є попередньою оплатою за товар, передбачений в специфікації, що є додатком 1 до Договору.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

З огляду на те, що строк поставки товару становить 14 календарних днів з моменту попередньої оплати за товар, попередня оплата здійснена 04.07.2025, суд встановив, що останній день на поставку товару сплив 18.07.2025, а з 19.07.2025 настало прострочення.

Позивач твердить, що неодноразово звертався до відповідача із проханням поставити товар, відповідач товар не поставив, суму попередньої оплати не повернув.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Вказана норма надає право покупцю діяти альтернативно на власний розсуд, а саме або вимагати передання оплаченого товару, або повернути кошти.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю.

У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову (постанова КГС ВС від 15.02.2024 у справі №910/3611/23).

Листом №1449 від 05.09.2025 позивач звернувся до відповідача та просив повернути кошти за недопоставлений товар (круг 65 ст.45, 2 тонни) згідно рахунку-фактури №1126 від 01.07.2025 у розмірі 74 000,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Матеріали справи не містять відповіді на вказаний лист.

Частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

ТОВ «Креатив Капітал» доказів поставки товару у встановлений договором або в інший строк, або доказів повернення суми попередньої оплати у розмірі 74 000,00 грн., суду не подав, у тому числі на вимогу п.2 ухвали від 05.02.2026 про відкриття провадження, яка набрала законної сили та є обов`язковою для виконання на всій території України.

З огляду на те, що відповідач не поставив передбачений договором №02/07/2025 від 02.07.2025 товар та не повернув позивачу суму попередньої оплати, вимога позивача про стягнення з відповідача попередньої оплати в сумі 74 000,00 грн. є документально підтверджена, законна та така, яку слід задовольнити повністю.

У зв`язку з простроченням поставки товару позивач нараховує та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 7400,00 грн., нараховану за 151 день прострочення, тобто з 19.07.2025 по 16.12.2025.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що у випадку недопоставки, прострочення поставки або поставки неякісної продукції, покупець має право вимагати від постачальника сплати пені у розмірі 0,1% від вартості недопоставленої продукції за кожний день прострочення, але не більше 10% вартості продукції за весь час порушення.

З огляду на вимоги частин 1 та 2 статті 2, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, встановив, що останній здійснено арифметично вірно, заявлений розмір пені не перевищує 10% вартості продукції відповідно до п.5.1 договору, у зв`язку з чим, вимогу позивача про стягнення з відповідача пені у сумі 7400,00 грн. слід задовольнити повністю.

Крім того, з огляду на порушення строків поставки, позивач нараховує та просить стягнути з відповідача штраф у сумі 14 800,00 грн., нарахований відповідно до п. 5.4 Договору.

Відповідно до п. 5.4 Договору у випадку порушення постачальником строків поставки продукції більше ніж на 30 днів, покупець має право відмовитись від поставки, при цьому постачальник зобов`язаний повернути суму попередньої оплати та сплатити штраф у розмірі 20% вартості непоставленої продукції.

Суд звертає увагу сторін, що одночасне стягнення передбачених договором двох підвидів неустойки (пені та штрафу), не суперечить статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

По-перше, у даному випадку сторонами застосовано два підвиди неустойки, а в межах одного виду відповідальності сторонами може бути застосований різний набір санкцій, про що неодноразово наголошував Верховний Суд. По-друге, таке формулювання сторони погодили у Договорі на підставі вільного волевиявлення, що не суперечить положенням чинного законодавства.

Крім того, стаття 61 Конституції України вміщена у розділі ІІ Конституції «Права, свободи та обов`язки людини і громадянина» відповідно не розповсюджується на господарсько-правову відповідальність юридичних осіб у господарських зобов`язальних відносинах.

Суд встановив, що відповідач порушив строки поставки товару більше ніж на 30 днів, матеріали справи не містять доказів поставки товару взагалі, відтак, суд погоджується, що у позивача виникло право для нарахування штрафу відповідно до п.5.4 договору.

Суд, перевіривши правильність нарахування штрафу позивачем, встановив, що такий здійснено арифметично вірно, розмір штрафу становить 14 800,00 грн. у зв`язку з чим, вказана вимога має бути задоволена повністю в заявленій сумі.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, суд задовольняє позов ТОВ «Мелітопольський завод автотракторних запчастин» повністю та ухвалює рішення про стягнення з ТОВ «Креатив капітал» 74 000,00 грн. основного боргу, 7400,00 грн. пені, 14 800,00 грн. штрафу.

Звертаючись до суду з позовом, позивач за платіжною інструкцією №2408564 від 21.01.2026 сплатив судовий збір у розмірі 3 328,00 грн.

Разом із тим, враховуючи, що позовна заява була подана 30.01.2026 через систему «Електронний суд», судовий збір мав розраховуватись із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 згідно з ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та за відповідною ставкою прожиткового мінімуму встановленого законом на 1 січня календарного року.

У зв`язку із задоволенням позову, суд, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу сплаченого судового збору у мінімальному встановленому законом розмірі 2 662,40 грн. повністю.

Суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права вирішити питання повернення надміру сплаченого судового збору у спосіб звернення до суду з відповідним клопотанням відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський завод автотракторних запчастин» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Креатив Капітал» (07300, Київська область, м. Вишгород, вул. Київська, буд. 10, ідентифікаційний код 39664078)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський завод автотракторних запчастин» (88006, Закарпатська область, Ужгородський район, м. Ужгород, вул. Сергія Мартина, буд 6-Б, ідентифікаційний код 30641508)

74 000,00 грн. (сімдесят чотири тисячі гривень нуль копійок) передоплати,

7400,00 грн. (сім тисяч чотириста гривень нуль копійок) пені,

14 800,00 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот гривень нуль копійок) штрафу,

2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх