ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

06 квітня 2026 року м. Миколаїв Справа № 915/370/26

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ільєвої Л.М., розглянувши в електронній формі матеріали позовної заяви (вх. № 4488/26 від 31.03.2026 р.) Комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» (55001, Миколаївська область, Вознесенський район, м. Південноукраїнськ, вул. Миру, 3; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергум» (03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, 5 літ. А, офіс 320; )) про визнання недійсними додаткових угод та стягнення безпідставно сплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне некомерційне підприємство «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергум» про:

- визнання недійсними додаткових угод від 22.03.2021 № 3, від 16.08.2021 № 5, від 20.09.2021 № 7, від 21.10.2021 № 8, від 29.11.2021 № 9, від 01.12.2021 № 10 до договору № 4 від 05.01.2021, укладеному між КНП «ЮМБЛ» та ТОВ «Енергум» за результатами відкритих торгів;

- стягнення з ТОВ «Енергум» на користь КНП «ЮМБЛ» 275013,39 грн. як безпідставно сплачені кошти.

В обґрунтування позову заявник посилається на порушення відповідачем вимог Закону України "Про публічні закупівлі" при укладанні додаткових угод від 22.03.2021 № 3, від 16.08.2021 № 5, від 20.09.2021 № 7, від 21.10.2021 № 8, від 29.11.2021 № 9, від 01.12.2021 № 10 до договору № 4 від 05.01.2021 порушено положення п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі, оскільки спірні додаткові угоди укладені без наявності передбачених законом підстав.

Також позивач зазначає, що внаслідок укладення зазначених додаткових угод ним було здійснило оплату за електричну енергію за завищеними цінами та понесено зайві витрати бюджетних коштів у сумі 275013,39 грн., у зв`язку з чим, надмірно сплачені кошти підлягають поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України.

При цьому позивач в позовній заяві не надав обґрунтування підсудності спору саме Господарському суду Миколаївської області.

Між тим за загальними правилами, визначеними в ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У відповідності до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно ч. 4 ст. 10 вищезазначеного Закону відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Наразі згідно з інформацією в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за вказаним у позовній заяві кодом ЄДРПОУ відповідача встановлено, що місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергум» () є Україна, 03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 5, літера А, офіс 320. Таким чином, даний спір підсудний Господарському суду міста Києва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

При цьому суд зауважує, що передача справи за належною територіальною юрисдикцією не призводить до порушення прав позивача на доступ до суду та справедливий судовий розгляд, а є гарантією того, що рішення у справі буде ухвалене належним судом.

В силу вимог ч. 1 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить, що обов`язково суд повинен бути встановлений законом, тобто кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетентність якого встановлюється тільки законом, при цьому обов`язковим є дотримання правил юрисдикції (підсудності), визначених в параграфі 3 глави 2 ГПК України.

Європейський суд з прав людини у справі Устименко проти України (заява № 32053/13) констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Також Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 (заяви N 29458/04, N 29465/04) зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Така ж позиція наведена Європейським судом з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria", де крім цього вказано, що поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Таким чином, складова верховенства права, закріплена у пункті 1 статті 6 Конвенції, передбачає, зокрема, розгляд справи належним судом, в даному випадку - судом, до територіальної юрисдикції якого відноситься поданий господарський позов.

Юридично обґрунтоване розмежування повноважень кожної ланки судової системи, а також однойменних судів однієї ланки щодо розгляду і вирішення господарських справ гарантує безпомилковість діяльності всієї судової системи, здійснення покладених на неї завдань та є однією з юридичних гарантій належного та справедливого здійснення судочинства.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позовна заява Комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергум» про визнання недійсними додаткових угод та стягнення безпідставно сплачених коштів (вх. №4488/26 від 31.03.2026 р.) підлягає направленню для розгляду за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергум» про визнання недійсними додаткових угод та стягнення безпідставно сплачених коштів (вх. №4488/26 від 31.03.2026 р.) та додані до неї матеріали в електронній формі направити для розгляду за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Ухвалу підписано 06.04.2026 року.

Суддя Л.М. Ільєва