ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

06 квітня 2026 року м. Миколаїв Справа № 916/888/26

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ільєвої Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви (вх. № 4570/26 від 01.04.2026 р.) Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області (73003, Херсонська область, м. Херсон, вул. Перекопська, буд. 5; ) до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (м. Миколаїв, проспект Богоявленський, 42а; ) про стягнення коштів у розмірі 21300,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про стягнення 21300,00 грн. безпідставно отриманих коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані сплатою коштів на виконання постанови відповідача про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ПД/ХС/754/058/НП/ П від 29.02.2024, скасування якої у судовому порядку, за переконанням позивача, свідчить про наявність підстав для стягнення сплачених коштів на підставі ст. 1212 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.03.2026 р. матеріали позовної заяви Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про стягнення 21 300,00 грн. (вх. №915/26 від 12.03.2026) направлено в електронній формі за встановленою підсудністю до Господарського суду Миколаївської області.

01.04.2026 матеріали вказаної позовної заяви надійшли до Господарського суду Миколаївської області.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем зазначено у якості відповідача - Південне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці () з місцезнаходженням: м. Миколаїв, проспект Богоявленський, 42а. Водночас, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за параметром пошуку , місцезнаходженням вказаної юридичної особи є Україна, 54003, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул. Василевського маршала, будинок 40/1.

Відтак, позивачем вказано у позовній заяві невірне місцезнаходження відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, остання підписана Бевзюк Оксаною Георгіївною, на підтвердження повноважень якої до позову додано довіреність в порядку передоручення від 10.10.2024 р., відповідно до якої Міняйло Микола Павлович, який діє на підставі витягу з ЄДР від 10.10.24 р., щодо Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області уповноважує, в порядку передоручення Бевзюк Оксану Георгіївну представляти інтереси Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, а також пред`являти виконавчі документи, видані у формі електронного документа, на примусове виконання до органів державної виконавчої служби (приватних виконавців).

Вказана довіреність у порядку передоручення складена у довільній формі від імені Міняйла Миколи Павловича на підставі витягу з ЄДР від 10.10.2024 р. щодо Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області та сформована засобами підсистеми Електронний суд 10.10.2024 р.

Згідно ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Наразі суд звертає увагу, що згідно з ч. 1, 2 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 3, 4 ст. 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

В ч. 8 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України визначено, у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі, він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Документи, що підтверджують повноваження представників, визначені ст. 60 ГПК України. Крім того, вимоги до довіреностей, визначені Цивільним кодексом України.

З викладених обставин господарський суд доходить висновку, що надана до суду разом із позовом довіреність у порядку передоручення не може бути належним доказом на підтвердження наявності у представника повноважень на подання та підписання позовної заяви згідно з вимогами процесуального закону.

При цьому слід зазначити, що вимоги до довіреностей визначені Цивільним кодексом України.

Згідно з ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

У силу положень ст. 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України.

Так, пунктом 24 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (далі Положення) визначено, що підсистема "Електронний суд" (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Відповідно до пунктів 30-34 Положення користувач ЄСІТС може уповноважити іншого користувача на вчинення дій із використанням Електронного суду в інтересах довірителя, надавши засобами відповідної підсистеми ЄСІТС такому повіреному довіреність в електронній формі відповідно до вимог процесуального законодавства.

Надання довіреності в електронній формі здійснюється засобами Електронного кабінету шляхом створення електронного документа встановленої форми, в якому визначається обсяг повноважень повіреного.

Довіреність в електронній формі, підписана кваліфікованим електронним підписом довірителя, надає можливість повіреному виконувати визначений довірителем перелік дій засобами Електронного суду. Повірений, якому довірителем видана довіреність в електронній формі із правом передоручення, може надати таку довіреність іншому користувачу на вчинення дій в інтересах довірителя (передоручення).

Від імені юридичної особи видавати довіреності в електронній формі мають право особи, зазначені у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо такої юридичної особи у графі "Прізвище, ім`я, по батькові, дати обрання (призначення) осіб, що обираються (призначаються) до органу управління такої юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або такі, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи". Від імені іноземної юридичної особи електронні довіреності видаватися не можуть.

Довіреність в електронній формі, що підтверджує повноваження представника, та електронні документи, на підставі яких відбувалось передоручення прав первинного довірителя (за їх наявності), автоматично додаються до документів, відправлених представником засобами Електронного суду.

Суд зазначає, що довіреність у порядку передоручення від 10.10.2024 у розумінні Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" вважається електронним документом.

Положеннями ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" визначено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч. 2 статті 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис чи печатка вважається таким, що пройшов перевірку та отримав підтвердження, якщо: перевірку кваліфікованого електронного підпису чи печатки проведено засобом кваліфікованого електронного підпису чи печатки; перевіркою встановлено, що відповідно до вимог цього Закону на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки був чинним кваліфікований сертифікат електронного підпису чи печатки підписувача чи створювача електронної печатки; за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки здійснено ідентифікацію підписувача чи створювача електронної печатки; під час перевірки за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки отримано підтвердження того, що особистий ключ, який належить підписувачу чи створювачу електронної печатки, зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки; під час перевірки підтверджено цілісність електронних даних в електронній формі, з якими пов`язаний цей кваліфікований електронний підпис чи печатка.

Проте, додана до позову довіреність сформована в системі "Електронний суд" самим представником та не є належним доказом на підтвердження повноважень Бевзюк О.Г. на вчинення дій від імені Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області, оскільки не містить кваліфікованого електронного підпису довірителя, в даному випадку Міняйла М.П.

Разом з тим до позову не додано примірника довіреності, оформленої в паперовій формі в порядку, визначеному Цивільним кодексом України або примірника довіреності з протоколом створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису від імені Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області в особі керівника про уповноваження Бевзюк О.Г. бути представником і діяти від імені вказаного Теруправління, що б могло бути основою для створення "Довіреності у порядку передоручення від 10.10.2024".

З викладених обставин, господарський суд доходить висновку, що наданий до суду разом із позовом документ як Довіреність на Бевзюк Оксана Георгіївна не є документом на підтвердження наявності у представника повноважень на подання та підписання позовної заяви згідно з вимогами чинного законодавства, оскільки до матеріалів позову не додано доказів, які підтверджують, що довіреність в порядку передоручення від 10.10.2024 створена та підписана з використанням електронного підпису керівника позивача Міняйла М.П., як це визначено положеннями ч. 4 ст. 60 ГПК України.

Відтак, заявником не виконано у встановленому законом порядку обов`язок щодо надання до позовної заяви довіреності, що підтверджує повноваження представника позивача.

При цьому, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться відомості, що керівником юридичної особи Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області є Міняйло Микола Павлович, відомості щодо осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи відсутні.

Наразі до матеріалів позовної заяви не надано доказів, що відповідно до закону, статуту, положення або витягу юридичної особи з Єдиного державного реєстру, трудового контракту, наказу Бевзюк Оксана Георгіївна має повноваження діяти від імені Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області в порядку самопредставництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Херсонській області при зверненні до господарського суду з поданою позовною заявою не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 162, ч. 5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про стягнення коштів у розмірі 21300,00 грн. залишити без руху.

2. Встановити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Херсонській області 10-денний строк для усунення виявлених недоліків при поданні позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Херсонській області, що при невиконанні вимог даної ухвали позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили 06.04.2026 року та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Ільєва