УХВАЛА

м. Київ

01.04.2026Справа № 910/17630/13

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у судовому засіданні

заяву Акціонерного товариства "Сенс Банк"

про заміну стягувача на стадії виконання наказу суду

у справі № 910/17630/13

за заявою Акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 23.07.2013

у третейській справі № 583/13

за позовом Акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орвіс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Терфіш"

про стягнення боргу

Представники учасників справи: відповідно до протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 23.07.2013 у третейській справі № 583/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орвіс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Терфіш" про стягнення боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2013 у справі № 910/17630/13 було задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 23.07.2013 у третейській справі № 583/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орвіс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Терфіш" про стягнення боргу.

Видано наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 23.07.2013 у третейській справі № 583/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орвіс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Терфіш" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Терфіш" на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 28 367 114,58 грн, в тому числі:

- 18 039 676,60 грн - заборгованість за кредитом;

- 8 534 610,77 грн - заборгованість по процентам;

- 697 148,35 грн - пеня за несвоєчасне повернення кредиту;

- 1 062 900,82 грн - пеня за несвоєчасну сплату процентів;

- 32 778,05 грн - розмір інфляційних витрат за кредитом та процентами.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Терфіш" на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 25 500,00 грн витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Терфіш" на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" витрати по сплаті судового збору за подання до Господарського суду міста Києва заяви про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення третейського суду в розмірі 1 720,50 грн.

06.11.2013 на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 23.07.2013 у третейській справі № 583/13, яке набрало законної сили 23.07.2013, та ухвали Господарського суду міста Києва від 06.11.2013, яка набрала законної сили 06.11.2013, Господарським судом міста Києва було видано відповідні накази.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2019 було задоволено заяву Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 910/17630/13. Здійснено заміну сторони (стягувача) - Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ідентифікаційний код: 00039019) на його процесуального правонаступника - Акціонерне товариство "Альфа-Банк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ідентифікаційний код: 23494714) на стадії виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.11.2013 у справі № 910/17630/13 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Терфіш" 28367114,58 грн.

16.03.2026 представником АТ "Сенс Банк" сформовано в системі "Електронний суд" клопотання про заміну стягувача на стадії виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.11.2013 щодо стягнення з ТОВ "Терфіш" 28 367 114,58 грн у справі № 910/17630/13, яке 16.03.2026 зареєстроване в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2026 розгляд клопотання Акціонерного товариства "Сенс Банк" про заміну стягувача на стадії виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.11.2013 призначено на 01.04.2026.

У судове засідання 01.04.2026 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви сторони були повідомлені належним чином та їх неявка, відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони її правонаступником.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства "Сенс Банк" про заміну стягувача на стадії виконання наказу суду в цій справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи ту обставину, що виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Питання процесуального правонаступництва врегульовані частиною першою статті 52 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої - третьої, п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі № 917/1339/16.

Законодавець не ототожнює "процесуальне правонаступництво" і "заміну сторони виконавчого провадження", оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті Господарського процесуального кодексу України - 52 та 334 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 26 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, для вирішення питання можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Звертаючись до суду з заявою про заміну стягувача правонаступником, АТ "Сенс Банк" посилається на те, що у 2022 році Акціонерне товариство "Альфа-Банк" змінило найменування на Акціонерне товариство "Сенс Банк".

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Статуту (нова редакція) Акціонерне товариство "Сенс Банк" є правонаступником усіх прав і зобов`язань Акціонерного товариства "Альфа-Банк", , а також Акціонерного товариства "Укрсоцбанк".

При цьому, заявник зазначає, що вказана зміна найменування банку не є його реорганізацією. Інші дані, а саме: адреса та код ЄДРПОУ залишені без змін (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ).

Суд звертає увагу заявника, що процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Вирішуючи питання про правонаступництво, потрібно мати на увазі, що істотне значення у справі має як запис в установчих документах про правонаступництво, так і фактично здійснені організаційно-економічні перетворення, з якими чинне законодавство пов`язує перехід майнових прав та обов`язків, а саме: рішення власника (власників), підписання передавального акту (у випадку злиття, приєднання або перетворення) або розподільчого балансу (у випадку поділу або виділу). Отже, у вирішенні питань, пов`язаних з правонаступництвом, слід здійснювати аналіз документів, що стосуються переходу прав і обов`язків на майно (майнові права).

Частина 4 статті 91 Цивільного кодексу України визначає, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

За приписами частин 1, 5 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з ч. 1 ст. 106 Цивільного кодексу України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

У свою чергу, заявником не надано жодного доказу на підтвердження правонаступництва або вибуття одного з учасників спірних правовідносин - стягувача. Сама лише зміна найменування стягувача не є підставою для правонаступництва та подальшої заміни сторони у виконавчому провадженні.

Також суд звертає увагу заявника, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

З огляду на встановлені вище обставини, на підставі статті 52, частини п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства "Сенс Банк" про заміну стягувача на стадії виконання наказу суду в цій справі.

Керуючись статтями 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Сенс Банк" про заміну стягувача на стадії виконання наказу суду у справі № 910/17630/13 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.04.2026.

Суддя О.В. Нечай