ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 м.Дніпро Справа № 910/9765/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Демчини Т.Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Кошлі А.О., Кучеренко О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН» на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 25.12.2025 (головуючий в першій інстанції Глушков М.С., повний текст складений та підписаний 29.12.2025)

у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС ДЖИ ГРЕЙН»

про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

У серпні 2025 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАН» (надалі СТОВ «ЛАН») звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС ДЖИ ГРЕЙН» (надалі ТОВ «ЕС ДЖИ ГРЕЙН») про стягнення заборгованості за поставлений товар відповідно до договору постачання № 05/06/25-1 від 05.06.2025 у розмірі 476811,78 грн, пені в розмірі 17618,97 грн, 3% річних в розмірі 1705,06 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.08.2025 вказану позовну заяву передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області. У подальшому, ухвалою Господарського суду Київської області від 03.09.2025 позовну заяву СТОВ «ЛАН» до ТОВ «ЕС ДЖИ ГРЕЙН» про стягнення коштів та додані до неї документи надіслані за підсудністю до Господарського суду Кіровоградської області.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 18.12.2025 позов задоволено повністю, стягнуто з ТОВ «ЕС ДЖИ ГРЕЙН» на користь СТОВ «ЛАН» 476811,78 грн основного боргу, 17618,97 грн пені та 1705,06 грн 3% річних, а також 5953,63 грн судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 25.12.2025 у справі № 910/9765/25 відмовлено у задоволенні заяви СТОВ «ЛАН» про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу подані позивачем з порушенням встановленого законом строку, у заяві про розподіл судових витрат позивач взагалі не зазначив про поважність причин неподання доказів на стадії розгляду справи по суті (до закінчення судових дебатів), про поновлення процесуального строку на їх подання не клопотав, а лише послався на наявне право подачі доказів після розгляду справи. Суд першої інстанції констатував, що СТОВ «ЛАН» не наведено підстав та не надано належних доказів поважності причин неподання доказів понесення витрат на правничу допомогу у сумі 27252,00 грн на стадії розгляду справи по суті, що стало підставою для відмови у задоволенні заяви про їх розподіл.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погодившись з додатковим рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 25.12.2025, позивач у справі СТОВ «ЛАН» звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій заявлено вимоги скасувати додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 25.12.2025 та ухвалити нове, яким заяву СТОВ «ЛАН» задовольнити в повному обсязі, стягнути на користь СТОВ «ЛАН» з ТОВ «ЕС ДЖИ ГРЕЙН» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 27252,00 грн.

Апелянт зазначає, що у позовній заяві зазначав про надання позивачеві 5-ти днів з дня ухвалення рішення у справі задля подання до суду доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу. Вказує, що при розгляді справи по суті звертався до суду з усним клопотанням про розподіл понесених судових витрат до судових дебатів, що підтверджується протоколом судового засідання у справі від 18.12.2025 на 11:01:12 хвилині засідання. Зазначає, що судом першої інстанції протокольною ухвалою було задоволено клопотання позивача про надання доказів понесених судових витрат протягом 5 днів після ухвалення рішення, причини неможливості подання доказів до судових дебатів судом не запитувались та не досліджувались. Проте під час ухвалення додаткового рішення у справі, у задоволенні заяви про розподіл судових витрат відмовлено в повному обсязі, чим, на думку позивача, грубо порушено норми процесуального закону.

На переконання апелянта, суд першої інстанції, ухвалюючи додаткове рішення від 25.12.2025, фактично не врахував реальні процесуальні дії позивача, обмежившись формальним підходом до застосування норм процесуального права, що суперечить як змісту відповідних норм, так і усталеній судовій практиці Верховного Суду. Вважає посилання суду на відсутність письмового повідомлення про неможливість подання доказів у встановлений строк безпідставним, оскільки норми процесуального закону не містять вимоги щодо виключно письмової форми такого повідомлення у разі, якщо відповідна заява була зроблена до закінчення судових дебатів та зафіксована у матеріалах справи. Звертає увагу, що завчасно повідомив суд про намір подати докази витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення, що підтверджується зазначенням відповідного прохання безпосередньо в позовній заяві, усним клопотанням представника під час судового засідання при розгляді справи по суті та фактом задоволення судом першої інстанції цього клопотання, що зафіксовано у протоколі судового засідання від 18.12.2025. Стверджує, що процесуальна воля позивача була чітко доведена до відома суду, а суд, у свою чергу, прийняв її та визнав обґрунтованою, що виключає можливість подальшої відмови з формальних підстав при ухваленні додаткового рішення. На думку позивача, ухвалюючи додаткове рішення про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції вийшов за межі власної попередньої процесуальної позиції, що порушує принцип правової визначеності та суперечить вимогам статті 13 ГПК України щодо змагальності сторін і рівності учасників процесу. Зауважує, що суд першої інстанції не надав жодної оцінки факту дотримання позивачем 5-денного строку для подання доказів, визначеного процесуальним законом, та не встановив жодних обставин, які б свідчили про зловживання позивачем процесуальними правами чи недобросовісну поведінку, а тому відмова у задоволенні заяви про розподіл судових витрат за таких обставин суперечить принципам справедливості та ефективного судового захисту, а також фактично позбавляє сторону права на компенсацію витрат, прямо гарантованого процесуальним законом.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Відповідач не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч.3 ст.263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. При цьому відповідач належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, шляхом доставки до його електронного кабінету ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2026 про відкриття апеляційного провадження, що підтверджується відповідними довідками.

4. Процедура апеляційного провадження

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2026, для розгляду даної апеляційної скарги визначено колегію суддів Центрального апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Демчини Т.Ю. (доповідач), суддів Кошлі А.О., Кучеренко О.І.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою СТОВ «ЛАН» на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 25.12.2025 у справі № 910/9765/25 за позовом СТОВ «ЛАН» до ТОВ «ЕС ДЖИ ГРЕЙН» про стягнення коштів, призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження, та витребувано з Господарського суду Кіровоградської області матеріали вказаної справи.

02.02.2026 матеріали справи № 910/9765/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

5. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини

У серпні 2025 року СТОВ «ЛАН» звернулось до Господарського суду м.Києва з позовом до ТОВ «ЕС ДЖИ ГРЕЙН» про стягнення заборгованості за поставлений товар відповідно до договору постачання № 05/06/25-1 від 05.06.2025 у розмірі 476811,78 грн, пені в розмірі 17618,97 грн, 3% річних в розмірі 1705,06 грн. У позовній заяві позивач зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, а саме: витрати на правову допомогу 25000,00 грн та сплачений судовий збір. У прохальній частині позовної заяви позивач просив, крім заявлених позовних вимог, надати час протягом 5 днів з моменту прийняття рішення для надання доказів понесених судових витрат та розподілити такі витрати.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 18.12.2025 позов задоволено повністю, стягнуто з ТОВ «ЕС ДЖИ ГРЕЙН» на користь СТОВ «ЛАН» 476811,78 грн основного боргу, 17618,97 грн пені та 1705,06 грн 3% річних, а також 5953,63 грн судового збору.

18.12.2025 через систему «Електронний суд» позивачем подано заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, у якій апелянт просив: долучити до матеріалів справи докази судових витрат, понесених СТОВ «ЛАН» у зв`язку з розглядом справи в суді; ухвалити додаткове рішення, яким розподілити судові витрати; стягнути з ТОВ «ЕС ДЖИ ГРЕЙН» на користь СТОВ «ЛАН» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 27252,00 грн та судовий збір у розмірі 5954,00 гривень; розгляд даної заяви проводити без участі представника позивача. Вказана заява сформована засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 18.12.2025 о 16:52.

У підтвердження понесених судових витрат позивачем надані: ордер серії ВІ № 1338957 від 03.10.2025 на надання правничої допомоги СТОВ «ЛАН» адвокатом Адвокатського об`єднання «ЛІБЕРТІ ВЕЙ» (надалі АО «ЛІБЕРТІ ВЕЙ») Шолтояну Анастасією В`ячеславівною у Господарському суді Кіровоградської області, Центральному апеляційному господарському суді та Касаційному господарському суді; договір № 1/ЛАН від 02.07.2025 про надання правничої допомоги, укладений між АО «ЛІБЕРТІ ВЕЙ» та СТОВ «ЛАН» зі строком дії до 30.06.2026 та Додатком 1 «Супроводження справи в суді», додаткову угоду від 04.08.2025 до договору № 1/ЛАН від 02.07.2025 про надання правничої допомоги, Акт прийому-передачі наданих послуг № 19-2 від 19.12.2025 до договору № 1/ЛАН від 02.07.2025 про надання правничої допомоги.

Згідно з поданими документами, 02.07.2025 між СТОВ «ЛАН» та АО «ЛІБЕРТІ ВЕЙ» укладено договір про надання правової допомоги № 1/ЛАН, відповідно до п.1.1 якого клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором. Згідно з п. 3.1.4 договору, клієнт приймає на себе зобов`язання оплачувати правничу допомогу відповідно до умов розділу 4 договору.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що вартість послуг визначається відповідно до затраченого часу. Час, затрачений на надання послуг, визначається відповідно до Додатку 1 до договору, що є невід`ємною частиною договору. Ціна однієї години затраченого часу на надання послуги дорівнює прожитковому мінімуму для працездатних осіб, що визначається відповідно до закону на 01 січня року, в якому надаються послуги. Загальна сума наданих послуг визначається сторонами в акті наданих послуг. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

За результатами надання юридичної допомоги складається акт наданих послуг, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується перелік наданої Адвокатським об`єднанням юридичної допомоги та її вартість (п.4.4 договору).

Згідно з п.п.4.5, 4.6 договору, сума, яка визначається на підставі п.4.1 договору, є гонораром Адвокатського об`єднання за надання професійної правничої допомоги та поверненню не підлягає. Гонорар сплачується клієнтом шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання або у будь-який інший не заборонений законодавством спосіб.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.7.1 договору та діє до 30 червня 2026 року включно, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 04.08.2025 до договору про надання правової допомоги № 1/ЛАН від 02.07.2025, Адвокатське об`єднання зобов`язується надати наступні послуги: написання позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС ДЖИ ГРЕЙН» про стягнення заборгованості, надання усних консультацій з вивченням документів; аналіз судової практики, участь в судових засіданнях тощо.

У підтвердження надання послуг позивачем подано підписаний Акт прийому-передачі наданих послуг від 19.12.2025 до договору про надання правової допомоги № 1/ЛАН від 02.07.2025 на суму 27252,00 грн. Згідно з вищезазначеним Актом, вартість послуг АО «ЛІБЕРТІ ВЕЙ» за договором № 1/ЛАН від 02.07.2025 складається зі: складання позовної заяви СТОВ «ЛАН» до ТОВ «ЕС ДЖІ ГРЕЙН» про стягнення коштів 7570,00 грн (2,5 години); надання консультацій з вивченням документів 4542,00 грн (1,5 год.); написання пояснень по справі 3028,00 грн (1 год.); клопотання про поновлення строку на подання доказів у справі 3028,00 грн (1 год.); участь у судових засіданнях 9084,00 грн (3 год).

18.12.2025 через систему «Електронний суд» позивачем також подано до суду заяву, у якій зазначено, що після подання заяви про розподіл судових витрат, позивачем було виявлено, що в Акті приймання-передачі наданих послуг до договору № 1/ЛАН від 02.07.2025 допущено помилку у даті, а саме: зазначено дату 19.12.2025 замість правильної дати 18.12.2025. З урахуванням викладеного, позивач просив не враховувати Акт приймання - передачі наданих послуг від 19.12.2025 до договору про надання правової допомоги № 1/ЛАН від 02.07.2025 та долучити до матеріалів справи та взяти до уваги Акт приймання-передачі наданих послуг від 18.12.2025 до договору № 1/ЛАН від 02.07.2025 під час винесення рішення.

Відповідно до ст.124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ст.129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Пунктом 3 ч.1 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

6. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Як вже зазначалось вище, суд першої інстанції додатковим рішенням від 25.12.2025 відмовив у задоволенні заяви СТОВ «ЛАН» про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції з посиланням на ч.4 ст.80 ГПК України зазначив, що позивач не повідомив письмово суд, що докази не можуть бути подані у встановлений законом строк з об`єктивних причин із зазначенням: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Суд першої інстанції вказав, що позивач взагалі не зазначив про поважність причин неподання доказів на стадії розгляду справи по суті (до закінчення судових дебатів), заяви про поновлення процесуального строку не подав, а лише послався на наявне право подачі доказів після розгляду справи. Відтак, суд констатував, що позивачем не наведено підстав та не надано належних доказів поважності причин неподання доказів судових витрат на правничу допомогу у сумі 27252,00 грн на стадії розгляду справи по суті, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні заяви про розподіл судових витрат.

Вимоги апеляційної скарги позивач обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи додаткове рішення від 25.12.2025, фактично не врахував реальні процесуальні дії позивача, обмежившись формальним підходом до застосування норм процесуального права, що суперечить як змісту відповідних норм, так і усталеній судовій практиці Верховного Суду. Вважає посилання суду на відсутність письмового повідомлення про неможливість подання доказів у встановлений строк безпідставним, оскільки норми процесуального закону не містять вимоги щодо виключно письмової форми такого повідомлення у разі, якщо відповідна заява була зроблена до закінчення судових дебатів та зафіксована у матеріалах справи. Звертає увагу, що завчасно повідомив суд про намір подати докази витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення, що підтверджується зазначенням відповідного прохання безпосередньо в позовній заяві, усним клопотанням представника під час судового засідання при розгляді справи по суті та фактом задоволення судом першої інстанції цього клопотання, що зафіксовано у протоколі судового засідання від 18.12.2025. Стверджує, що процесуальна воля позивача була чітко доведена до відома суду, а суд, у свою чергу, прийняв її та визнав обґрунтованою, що виключає можливість подальшої відмови з формальних підстав при ухваленні додаткового рішення.

Предметом апеляційного оскарження у даній справі є висновки Господарського суду Кіровоградської області щодо недодержання СТОВ «ЛАН» процесуального порядку подання заяви про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційний суд надає наступну оцінку доводам сторін.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Господарського суду Кіровоградської області із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду та просив покласти на ТОВ «ЕС ДЖИ ГРЕЙН» судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у справі № 910/9765/25 в розмірі 25252,00 грн, які понесені позивачем у зв`язку з розглядом даної справи.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, установлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

- попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст.124 ГПК України);

- визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

- розподіл судових витрат (ст.129 ГПК України).

Разом з тим, чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.126 ГПК України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.5 ст.129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, у разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, що підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 ст.126 ГПК України, постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Верховний Суд з посиланням на ч.6 ст.126 ГПК України неодноразово зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15; від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

За змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

За змістом ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

З матеріалів справи вбачається, що позивач у позовній заяві зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу, складає 25000,00 грн. Одночасно позивач заявив суду клопотання надати час протягом 5 днів з моменту прийняття рішення для подання доказів понесених судових витрат та розподілити такі витрати.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, докази понесення судових витрат можуть бути подані стороною до суду або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і єдиною обставиною, яка унеможливлює подання доказів після ухвалення рішення суду в такому разі є відсутність відповідної заяви сторони, зробленої до закінчення судових дебатів, або пропуск п`ятиденного строку для подання доказів.

Вказана норма ч.8 ст.129 ГПК України не містить додаткових умов для реалізації стороною права на подання доказів після ухвалення рішення суду, крім наявності відповідної заяви, зробленої до закінчення судових дебатів, і дотримання 5-денного строку для подання доказів.

При цьому, п.3 ч.1 ст.244 ГПК України передбачає, що суд ухвалює додаткове рішення, якщо судом не вирішене питання судових витрат.

Верховний Суд у постанові від 17.10.2023 у справі № 918/977/21, вирішуючи питання про судові витрати, своєчасність подання попереднього розрахунку та доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, зазначав наступне:

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити у першій заяві по суті спору попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (постанова Верховного Суду від 19.07.2021 у справі № 910/16803/19);

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона має бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанова Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 921/221/21);

- ГПК України не встановлено неможливості поновлення пропущеного процесуального строку для подання стороною доказів на підтвердження розміру судових витрат у зв`язку з розглядом справи (постанови Верховного Суду від 17.12.2020 у справі № 911/4670/13, від 21.12.2019 у справі № 910/6298/19, від 24.12.2019 у справі № 909/359/19);

- заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц);

- потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, і загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова Касаційного цивільного Суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 161/5317/18).

До закінчення судових дебатів у справі позивачем зроблено відповідну заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, що відображено у протоколі судового засідання.

Докази на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката подані представником позивача в строк, передбачений нормою ч.8 ст.129 ГПК України, тобто своєчасно. Вказана норма процесуального закону не передбачає повідомлення стороною у відповідній заяві причин неможливості подання відповідних доказів до закінчення судових дебатів.

Верховний Суд у п.53 додаткової постанови від 03.04.2024 у справі № 910/12005/22 звернув увагу, що ч.8 ст.129 ГПК України наділяє сторону правом надати докази понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Верховний Суд вказав, що положення ГПК України не зобов`язують сторону у такому випадку надавати клопотання про поновлення строку на подання доказів та вказувати про неможливість їх подання раніше. Верховний Суд виснував, що подання доказів понесення витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови попередньої відповідної заяви, свідчить про дотримання встановлених у ч.8 ст.129 ГПК України строків.

Представником позивача подано до суду докази понесених витрат на професійну правничу допомогу у день ухвалення судового рішення, тобто в межах п`яти днів після його оголошення, а отже, з дотримання вимог ч.8 ст.129 ГПК України. При цьому позивачем подано необхідні та передбачені нормами процесуального законодавства та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» докази понесення витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 25252,00 грн, яка лише на 252,00 грн відмінна від заявленого орієнтовного їх розміру, зазначеного у позовній заяві.

Крім того, під час судового розгляду справи, до початку судових дебатів представником позивача заявлене усне клопотання про вирішення питання стягнення понесених судових витрат, що відображено у протоколі судового засідання.

Апеляційний суд враховує також, що наданий до заяви Акт приймання-передачі наданих послуг до договору № 1/ЛАН від 02.07.2025 є документом, який підтверджує обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість, що підлягає сплаті позивачем, тобто є обов`язковим для подання разом з іншими доказами в обґрунтування витрат позивача на професійну правничу допомогу, при цьому цей документ утворився вже після проведення у справі судових дебатів, отже, об`єктивно не міг бути поданий у строки, встановлені ст.221 ГПК України.

Таким чином, позивач дотримався передбачених законодавством вимог щодо: попереднього визначення суми витрат на професійну правничу допомогу (ст.124 ГПК України); заявлення до закінчення судових дебатів у справі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу; подання протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення доказів у підтвердження понесених витрат такого виду.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував процесуальні дії позивача та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви СТОВ «ЛАН» про розподіл витрат на професійну правничу допомогу через ненаведення обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання заяви про надання доказів понесених позивачем витрат на правничу допомогу та незаявлення клопотання про поновлення такого строку. Колегія суддів апеляційного суду вважає, що позивачем було дотримано вимоги ч.8 ст.129 ГПК України, і такий строк не був пропущений, отже, не потребував поновлення судом.

За наведених обставин колегія суддів доходить висновку, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу мають бути розподілені на загальних підставах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 по справі № 904/4507/18 зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Враховуючи наведені положення процесуального законодавства, встановлений та документально підтверджений обсяг наданої позивачу правової допомоги адвокатом Шолтояну А.В. під час розгляду справи в суді першої інстанції, проаналізувавши перелік наданих адвокатом послуг, зазначений у Акті прийому-передачі наданих послуг № 19-12 від 18.12.2025, обставини справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору, розмір витрат, заявлених до розподілу, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їх розміру, беручи до уваги відсутність заперечень відповідача щодо неспівмірності заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу, вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених до стягнення позивачем цих витрат, суд апеляційної інстанції вважає заявлений позивачем розмір таких витрат обґрунтованим, розумним та відповідним поданим доказам.

7. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з п.2 ч.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст.269 ГПК України, апеляційна скарга СТОВ «ЛАН» на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 25.12.2025 підлягає задоволенню, а додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 25.12.2025 у справі № 910/9765/25 підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

8. Розподіл судових витрат

Відповідно до п.4 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір", за подання заяви про винесення додаткового судового рішення судовий збір не справляється. Враховуючи, що Законом України "Про судовий збір" не передбачено ставки судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст.129 ГПК України судом апеляційної інстанції між сторонами не розподіляються.

У апеляційній скарзі апелянт просить розподілити судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу відповідно до доказів.

Частинами 1 та 2 ст.124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

При цьому, Верховний Суд дотримується позиції, відповідно до якої за ст.124 ГПК України особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були понесені (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2019 у справі № 916/24/18).

Судова колегія, оцінюючи обґрунтованість понесених апелянтом витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції за перегляд додаткового рішення суду першої інстанції, враховує наступне. Велика Палата Верховного Суду у пунктах 214-215 постанови від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22 виснувала: особа, яка понесла судові витрати під час апеляційного чи касаційного перегляду додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, має право на відшкодування таких витрат, що відповідатиме принципу господарського судочинства, передбаченому у п.12 ч.3 ст.2 ГПК України. Під час вирішення цього питання суд має керуватися критеріями, визначеними у ч.5 ст.126 та ч.5 ст.129 ГПК України. Інакше розуміння позбавить особу права на відшкодування понесених нею судових витрат у разі необґрунтованого оскарження іншим учасником справи додаткового судового рішення, що нівелюватиме значення такої засади судочинства, як відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення.

У підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу під час апеляційного перегляду апелянтом подано: ордер серія ВІ №1338957 від 03.10.2025 на надання адвокатом АО «ЛІБЕРТІ ВЕЙ» Шолтояну Анастасією В`ячеславівною СТОВ «ЛАН» правничої допомоги, договір № 1/ЛАН від 02.07.2025 про надання правничої допомоги, укладений між АО «ЛІБЕРТІ ВЕЙ» та СТОВ «ЛАН» з додатком №1 «Супроводження справи в суді», додаткову угоду № 2 від 01.01.2026 до договору № 1/ЛАН від 02.07.2025 про надання правничої допомоги, Акт прийму-передачі наданих послуг № 05-01 від 05.01.2025.

Так, відповідно додаткової угоди № 2 від 01.01.2026 до договору, АО «ЛІБЕРТІ ВЕЙ» зобов`язується надати наступні послуги: написання апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 25.12.2025 у справі № 910/9765/25 за позовною заявою до ТОВ «ЕС ДЖИ ГРЕЙ» про стягнення заборгованості та написання інших процесуальних документів, надання усних консультацій з вивчення документів, аналіз судової практики, тощо.

Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг № 05-01 від 05.01.2026, вартість послуг АО «ЛІБЕРТІ ВЕЙ» за складання апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 25.12.2025 за витрачені 3 години склала 9984,00 грн, виходячи із вартості 1 години надання послуг на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2026 рік» (3328,00 грн).

Відтак, суд апеляційної інстанції констатує, що матеріалами справи підтверджується надання послуг позивачу в суді апеляційної інстанції адвокатом Шолтояну А.В. на суму 9984,00 грн.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що відповідачем розмір витрат позивача на правничу допомогу не заперечено, відповідного клопотання про їх зменшення суду не подано.

Апеляційний господарський суд, з урахуванням встановленого документально підтвердженого обсягу наданої позивачу правової допомоги адвокатом Шолтояну А.В., зважаючи на предмет та підстави апеляційного перегляду, у тому числі на відсутність заперечень відповідача щодо неспівмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, враховуючи рівень складності винесеного на апеляційний перегляд питання, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їх розміру, дійшов висновку про те, що витрати СТОВ «ЛАН» з оплати професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції під час розгляду справи № 910/9765/25 підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у заявленому розмірі 9984,00 грн.

Правових підстав, визначених ч.ч.5-7, 9 ст.129 ГПК України, для зменшення розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції з власної ініціативи, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.129, 269, 270, 275, 276, 281-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН» на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 25.12.2025 задовольнити.

Додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 25.12.2025 у справі № 910/9765/25 скасувати.

Заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН» про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС ДЖИ ГРЕЙН» (, місцезнаходження: 03124, м.Київ, вул.Василенка Миколи, 7А) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН» (, місцезнаходження: 63033, Харківська область, Богодухівський район, с.Черемушна, вул.Широка, 68-А) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 27252 (двадцять сім тисяч двісті п`ятдесят дві) грн 00 к.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС ДЖИ ГРЕЙН» (, місцезнаходження: 03124, м.Київ, вул.Василенка Миколи, 7А) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН» (, місцезнаходження: 63033, Харківська область, Богодухівський район, с.Черемушна, вул.Широка, 68-А) витрати на професійну правничу допомогу під час апеляційного провадження у розмірі 9984 (дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 00 к.

Доручити видачу наказів Господарському суду Кіровоградської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст.ст.286-289 ГПК України.

Повне судове рішення складене 30 березня 2026 року.

Головуючий суддя Т.Ю.Демчина

Судді А.О.Кошля

О.І.Кучеренко