про визнання недійсним правочину та стягнення 4 299,69 грн.
в межах справи № 910/620/25
Суддя Мандичев Д.В.
Секретар судового засідання Улахли О.М.
Представники сторін:
від позивача -Марчук Г.А.
від відповідача- не з`явилися
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/620/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вантажні системи України".
Товариство з обмеженою відповідальністю "Вантажні системи України" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монолітфундаментспецбуд" про визнання недійсним правочину із зарахування зустрічних однорідних від 31.12.2023 та стягнення 4 299,69грн. заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на укладення спірного договору з порушеннями законодавства.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 21.01.2026.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2026 відкладено судове засідання на 18.02.2026.
26.01.2026 до суду від позивача надійшли уточнення до описової частини позовної заяви.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2026 позовні вимоги задоволено повністю. Визнанонедійсним правочин від 31.12.2023 із зарахування зустрічних однорідних вимог, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Монолітфундаментспецбуд" (04116, м. Київ, пров. Тбіліський, 4/10, ідентифікаційний номер 45397472) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вантажні системи України" (01135, м. Київ, вул. Жилянська, 148, ідентифікаційний номер 40806442). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Монолітфундаментспецбуд" (04116, м. Київ, пров. Тбіліський, 4/10, ідентифікаційний номер 45397472) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вантажні системи України" (01135, м. Київ, вул. Жилянська, 148, ідентифікаційний номер 40806442) 4 299 (чотири тисячі двісті дев`яносто дев`ять) грн. 69 коп. заборгованості та 4 844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн. 80 коп. витрат по сплаті судового збору.

23.02.2026 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Вантажні системи України" про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2026 призначено судове засідання на 06.03.2026.

06.03.2026 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про відкладення судового засідання.

У судовому засіданні, що відбулось 06.03.2026 судом відкладено розгляд справи на 18.03.2026.

До судового засідання 18.03.2026 з`явився представник позивача.

Представники відповідача не з`явилися, проте про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Вантажні системи України" про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про наступне.

Частинами 1, 2 статті 221 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу (ч. 3 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина 3 статті 123 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Положення статті 126 ГПК України передбачають, що для цілей розподілу судових витрат суд враховує: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як слідує з наданих до матеріалів справи доказів, 16.06.2025 між позивачем, як Замовником, та адвокатом Марчуком Германом Володимировичем, як Виконавцем, укладено договір про надання правової допомоги № 27-2025.

Згідно з п. 3.2 договору розмір гонорару за Правову допомогу, що надається за цим договором, визначається Сторонами в акті приймання-передачі виконаних робіт, виходячи з обсягу наданих Виконавцем за відповідний місяць послуг.

Відповідно до п. 3.4. договору плата за надану Правову допомогу здійснюється Замовником протягом 10 (десяти) банківських днів з дня підписання Сторонами Актів приймання-передачі виконаних робіт.

18.02.2026 сторонами договору про надання правової допомоги від 16.06.2025 № 27-2025 складено акт приймання-передачі послуг на суму 10 000,00 грн.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

Частиною 6 статті 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом із цим, відповідне клопотання відповідачем про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не заявлялося.

Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу. Дана правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18.

Беручи до уваги надані докази на підтвердження надання професійної правничої допомоги адвокатом та відсутність клопотання про зменшення розміру відповідних витрат, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Вантажні системи України" про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Монолітфундаментспецбуд" (04116, м. Київ, пров. Тбіліський, 4/10, ідентифікаційний номер 45397472) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вантажні системи України" (01135, м. Київ, вул. Жилянська, 148, ідентифікаційний номер 40806442) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

3. Видати наказ.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки та порядку, передбаченому розділом ІV ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 30.03.2026.

Суддя Д.В. Мандичев