ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
25 березня 2026 року м. ЧернівціСправа № 926/2387/25
Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ярошенко В.П., за участю секретаря судового засідання Глевчук В.М., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестендер" за вх. № 1105 від 20.03.2026 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі за позовом:
за участю представників сторін:
від позивача: Смотр Д.М. (в залі суду);
від відповідача: представник не з`явився;
від третьої особи: представник не з`явився.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 17.03.2026 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

20.03.2026 через систему "Електронний суд" за вх. № 1105 від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, за якою просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 926/2387/25, яким стягнути з Управління освіти Чернівецької міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестендер" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Крім того, просить суд вирішити питання про стягнення з Управління освіти Чернівецької міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестендер" 10 177,92 грн витрат на підготовку висновку експерта №143/25-29.

Ухвалою суду від 23.03.2026 призначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестендер" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката та витрат на підготовку висновку експерта №143/25-29 на 25.03.2026.

В судове засіданні 25.03.2026 представники відповідача та третьої особи, яка не за`являє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача не з`явилися.

Представник позивача заявила усне клопотання, яким просила відмовити в задоволенні заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката та витрат на проведення судової товарознавчої експертизи, або принаймні, зменшити розмір заявлених витрат до розумної суми 5000,00 грн. Заперечила щодо стягнення витрат з позивача на користь відповідача на проведення судової експертизи, оскільки судова експертиза проводилась за клопотання представника відповідача.

Судом проголошено вступну та резолютивну частини Додаткового рішення.

Приймаючи додаткове рішення по справі № 926/2387/25, суд зазначає наступне.

Зі змісту рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.03.2026 у справі № 926/2387/25 вбачається, що судом не були вирішені питання про розподіл судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу адвоката та витрат на підготовку висновку експерта № 143/25-29.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 221 Господарського процесуального кодексу України унормовано, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до положень статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до частин першої та третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати на проведення експертизи.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Інтереси відповідача в суді представляв адвокат Поляк Марія Володимирівна на підставі договору про надання юридичної (правничої) допомоги №299/23 від 01.08.2023, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вестендер" (Замовник) і адвокатським об`єднанням Поляк і Партнери (Виконавець).

Суд зазначає, що заява про подання доказів на підтвердження судових витрат на правничу допомогу адвоката та витрат на підготовку висновку експерта № 143/25-29 подана у встановлений строк.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 01.08.2023 між Відповідачем, як замовником, та АО Поляк і Партнери, укладено Договір про надання юридичної (правничої) допомоги №299/23 від 01.08.2023 (далі - Договір).

Предметом зазначеного договору визначено: п. 1.1. Клієнт доручає, а АО приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, відповідно вимог чинного законодавства України.

Строк дії договору визначено до 01.08.2028. (п. 8.1. Договору).

При визначенні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката або іншої особи, яка виконує доручення (угоду). (п. 4.2 Договору).

Підставою для виплати гонорару є звіт (акт надання послуг), який повинен містити інформацію про вид наданої послуги; час, витрачений на виконання; понесені фактичні витрати. (п. 4.3 Договору).

Клієнт оплачує гонорар в національній валюті України - гривні - шляхом перерахування відповідної суми на рахунок АО не пізніше 5-ти днів з моменту отримання ним звіту (акту надання послуг). (п. 4.4 Договору).

Винагорода за послуги, що надаються АО (далі гонорар), визначається за згодою АО та Клієнта в межах 20000 гривень за годину роботи особи, яка надавала правову допомогу, якщо інший порядок розрахунків не зазначений в договорі (угоді) до даного договору. (п. 4.1 Договору).

На підтвердження обсягу і видів правової допомоги адвоката Поляк М.В. до суду подано копію звіту (акту) АО Поляк і Партнери про надані послуги у зв`язку із розглядом справи №926/2387/25 на суму 30177,92 грн за надання юридичної (правової) допомоги в сумі 20000, 00 грн та витрат за проведення судової товарознавчої експертизи та отримання висновку експерта № 143/25-29 від 14.01.2026 в сумі 10 177,92 грн, підписаного виконавцем АО Поляк і Партнери і замовником ТОВ Вестендер.

Згідно зазначених документів позивачу надано правову допомогу на загальну суму 20000,00 грн за 10 годин роботи адвоката у таких обсягах: за 2025 рік - 8 годин; за 2026 рік - 2 години.

Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю Вестендер була оплачена експертиза №143/25-29, а згодом отримано висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №143/25-29 від 14 січня 2026 року в сумі 10 177,92 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2.406657895.1 від 19.11.2025.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 Послуги. Загальні положення підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

За приписами ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам.

В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в статті 43 Конституції (Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду).

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частинами 1-2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що вимоги представника відповідача про стягнення витрат на надання професійної правничої допомоги адвоката Поляк М.В. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Отже, у задоволенні клопотання представника позивача про зменшення витрат на надання професійної правничої допомоги адвоката слід відмовити.

Щодо витрат понесених відповідачем на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 10 177,92 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до поданої заяви (вх. № 1105) від 20.03.2026 крім вимоги про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, відповідач просить покласти на позивача понесені ним витрати на підготовку висновку експерта №143/25-29, що підтверджується Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 09.09.2025 про призначення судової товарознавчої експертизи, актом здачі-приймання висновку експерта № 143/25-29 та платіжною інструкцією № 2.406657895.1 від 19.11.2025.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування витрат пов`язаних із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз, як складової судових витрат (пункт 12 частини 3 статті 2, статті 123 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно вимог частини 4-7 статті 127 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із частинами першою, п`ятою - сьомою статті 101 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав.

Частина перша статті 1 Закону України Про судову експертизу визначає, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (частина перша статті 71 цього Закону).

Пункт 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, передбачає, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

Системний аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке: витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат; висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи; у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду; при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що початок вирішення спору щодо своїх прав та обов`язків цивільного характеру пов`язується з поданням цивільного позову (рішення від 21 червня 2007 року у справі Редька проти України (Redka v. Ukraine), заява № 17788/02, від 10 грудня 2009 року у справі Васильчук проти України (Vasilchuk v. Ukraine), заява № 31387/05).

Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, підриває конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права.

Вказані висновки суду узгоджуються із Постановою Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023 справа № 712/4126/22. Одночасно у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зауважує, що внаслідок розвитку суспільних відносин у сфері процесуального законодавства, які знайшли своє відображення у внесених змінах до процесуальних кодексів Законом від 15 грудня 2017 року № 2147-VIII, задля забезпечення єдності судової практики щодо вирішення питання можливості відшкодування стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, витрат на складення висновку експерта, виготовленого та отриманого на замовлення сторони у справі до відкриття провадження в такій справі, необхідно відступити від висновку, висловленого в постановах Верховного Суду: у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 824/647/19-а (провадження № К/9901/31359/20) та від 13 липня 2021 року у справі № 640/19089/20 (провадження № К/9901/22986/21), у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 липня 2022 року у справі № 524/710/21 (провадження № 61-1693св22), у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31 травня 2023 року у справі № 914/3881/21.

Чинне процесуальне законодавство не встановлює обмежень на відшкодування судового збору чи витрат на професійну правничу допомогу, здійснених до відкриття провадження у справі, як таких, що безпосередньо пов`язані з розглядом справи.

За таких обставин не вбачається будь-яких перешкод для відшкодування стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, витрат на складення експертного висновку, підготовленого та отриманого на замовлення сторони у справі до відкриття провадження в такій справі, за умови, якщо він відповідає вимогам статті, 98 Господарського процесуального кодексу України, безпосередньо пов`язаний з розглядом справи та якщо суд врахував цей висновок експерта як доказ.

Як зазначає заявник у своїй заяві та підтверджується документами доданими до неї витрати відповідача за проведення судової товарознавчої експертизи складають 10 177,92 грн.

За приписами частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу та витрати на експертизу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом при прийнятті рішення у даній справі враховувався висновок експерта №143/25-29 від 14.01.2026 та не здійснено розподіл судових витрат пов`язаних із проведення судової товарознавчої експертизи відповідно до вимог статті 129, 244 Господарського процесуального кодексу витрати на проведення судової товарознавчої експертизи підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Рішенням суду від 17.03.2026 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

На підставі вищевикладеного суд дійшов до висновку, що відповідач довів факт здійснених витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 20000,00 грн та витрат на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 10177,92 грн, відтак заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню в повному обсязі, а витрати за надання професійної правничої допомоги та проведення судової товарознавчої експертизи покладаються на позивача по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестендер" за вх. № 1105 від 20.03.2026 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

2. Стягнути з Управління освіти Чернівецької міської ради (58029, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 176, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестендер" (58001, м. Чернівці, вул. Головна, 89, офіс 01, ) 20000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката та 10177,92 грн витрат на підготовку висновку експерта № 143/25-29.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Враховуючи замінування будівлі суду та евакуацію - 30.03.2026 дата складання повного тексту додаткового рішення - 31.03.2026.

Суддя Вікторія ЯРОШЕНКО

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду наофіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.