ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
31.03.2026 Справа № 904/6734/25
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцемпром", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажспецконструкція", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область
Суддя Ярошенко В.І.
Секретар судового засідання Бублич А.В.
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоцемпром" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажспецконструкція", в якому просить суд стягнути грошові кошти у розмірі 1 638 462, 08 грн з яких: сума основного боргу у розмірі 510 000 грн пеня у розмірі 1 091 760 грн, інфляційні втрати у розмірі 28 212, 61 грн, 3% річних у розмірі 8 489, 47 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2026 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажспецконструкція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцемпром" пеню у розмірі 46 392, 99 грн, 3% річних у розмірі 8 489, 47 грн, інфляційні втрати у розмірі 28 212, 61 грн інфляційних втрат та витрат зі сплати судового збору у розмірі 997, 14 грн.

05.03.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцемпром" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажспецконструкція" судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн та понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 13 541, 54 грн.

Ухвалою суду від 06.03.2026 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцемпром" про розподіл судових витрат у справі № 904/6734/25 та призначено до розгляду в судовому засіданні на 31.03.2026.

В судове засідання 31.03.2026 представники сторін не з`явились. Представником позивача подано клопотання про розгляд заяви без його участі.

За викладених обставин, суд розглядає заяву про ухвалення додаткового рішення за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцемпром" просить розподілити понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000 грн.

В підтвердження витрат, які має сплатити позивач у зв`язку з розглядом даної справи, суду надано наступні докази: копія договору про надання правової допомоги від 10.11.2025; копія актів здачі-прийняття робіт (надання послуг): № 36 від 17.11.2025 на суму 2 000 грн, № 37 від 27.11.2025 на суму 7 000 грн, № 11 від 03.03.2026 на суму 5 000 грн ; копії рахунків: № 36 від 17.11.2025 на суму 2 000 грн, № 37 від 27.11.2025 на суму 7 000 грн, № 11 від 03.03.2026 на суму 5 000 грн; копії платіжних інструкцій: № 230 від 27.11.2025 на суму 2 000 грн, № 236 від 27.11.2025 на суму 7 000 грн; копія ордера серії АЕ № 1448180 від 25.11.2025.

З матеріалів справи вбачається, що 06.06.2024 між Адвокатським об`єднанням "Лозицький та партнери" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоцемпром" укладено договір про надання правової допомоги від 10.11.2025.

Відповідно до умов пункту 1.1 договору, клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, при підготовці позову та судовому розгляді справи за позовом клієнта до ТОВ «МОНТАЖСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ» про стягнення заборгованості за договором № 0306-24 про надання послуг по роботі машин і механізмів від 03.06.2024.

Пунктом 4.1 договору, визначено, що на підтвердження надання послуг виконавцем, сторони даного договору укладають акти приймання-передачі послуг (робіт). Акти готуються виконавцем та надаються замовнику, який зобов`язаний протягом п`яти робочих днів підписати та повернути один екземпляр акту виконавцю, або надати обґрунтовану відмову від їх підписання. У разі, якщо відмова від писання акту не надійшла, вважається, що послуги прийняті без зауважень.

За правничу допомогу, передбачену в п.1.1 договору, клієнт сплачує виконавцю плату в наступному розмірі:

1. вивчення та правовий аналіз документів, що характеризують правовідносини клієнта з ТОВ «Монтажспецконструкція», оцінка перспективності вирішення спору 500 грн;

2. підготовка претензії 2 000 грн;

3. підготовка позовної заяви та направлення в господарський суд 7 000 грн;

4. підготовка відзиву, відповіді на відзив, заяви, заперечення та клопотання з процесуальних питань, апеляційної та касаційної скарги 700 грн за 1 год;

5. участь в судовому засіданні 1 500 грн одне засідання (пункт 4.2).

Згідно з п.4.3 договору, платежі за правничу допомогу за цим договором здійснюються клієнтом протягом 10-ти календарних днів після надання виконавцем замовнику рахунку, виходячи з вартості фактично наданих послуг згідно актів приймання-передачі послуг (робіт).

Окрім оплати, встановленої у п. 4.2. договору, клієнт, у разі задоволення судом позовних вимог, сплачує виконавцю гонорар у розмірі 5000 грн. Оплата здійснюється протягом 10-ти календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду (пункт 4.4 договору).

Даний договір укладений на строк до 31.12.2026 та набирає чинності з моменту його підписання (пункт 7.1 договору).

Згідно з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 36 від 17.11.2025, виконавець станом на 17.11.2025 надав клієнту наступну правову (правничу) допомогу згідно договору від 10.11.2025, пов`язану із спором про стягнення з ТОВ «Монтажспецконструкція» заборгованості за договором № 0306- 24 про надання послуг по роботі машин і механізмів від 03.06.2024, яка прийнята замовником без зауважень: вивчення та правовий аналіз документів, що характеризують правовідносини клієнта з ТОВ «Монтажспецконструкція», оцінка перспективності вирішення спору 5 00 грн; підготовка претензії 1 500 грн. Всього: 2 000 грн.

Згідно з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 37 від 27.11.2025, виконавець станом на 27.11.2025 надав клієнту наступну правову (правничу) допомогу згідно договору від 10.11.2025, пов`язану із спором про стягнення з ТОВ «Монтажспецконструкція» заборгованості за договором № 0306- 24 про надання послуг по роботі машин і механізмів від 03.06.2024, яка прийнята замовником без зауважень: підготовка позовної заяви, формування додатків, розрахунок штрафних санкцій та направлення в господарський суд 7 000 грн.

Згідно з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 11 від 03.03.2026, виконавець станом на 03.03.2026 надав клієнту наступну правову (правничу) допомогу згідно договору від 10.11.2025, пов`язану із спором про стягнення з ТОВ «Монтажспецконструкція» заборгованості за договором № 0306- 24 про надання послуг по роботі машин і механізмів від 03.06.2024, яка прийнята замовником без зауважень: підготовка заяви про зменшення позовних вимог; ознайомлення з відзивом на позовну заяву та підготовка відповіді на відзив (4 години) п.4.2 договору 2 000 грн; участь в судових засіданнях: 27.01.2026, 03.03.2026 3 000 грн. Всього: 5 000 грн.

Позивачем долучено рахунки виставлені адвокатським об`єднанням: № 36 від 17.11.2025 на суму 2 000 грн, № 37 від 27.11.2025 на суму 7 000 грн, № 11 від 03.03.2026 на суму 5 000 грн, а також докази оплати наданих адвокатом послуг, а саме копії платіжних інструкцій: № 230 від 27.11.2025 на суму 2 000 грн, № 236 від 27.11.2025 на суму 7 000 грн.

За приписами пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура (ст. 1312 Конституції України).

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI).

Адвокатський гонорар може існувати у двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (постанова Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ст. 126 ГПК України).

Практична реалізація принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, у частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

- попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

- визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

- розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див. також, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Частина четверта статті 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

В ході вирішення спору відповідачем подано заперечення щодо заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 30 000 грн та вказує, що понесені витрати не є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тому стягнення адвокатських витрат у зазначеній позивачем сумі не відповідає критеріям розумності, співмірності та справедливості. Як свідчать матеріали справи, даний спір відноситься до категорії справ незначної складності. Отже, підготовка цієї справи до розгляду в суді, складання позовної заяви не потребували значних затрат часу, великого обсягу юридичної і технічної роботи, здійснення арифметичних розрахунків заявлених до стягнення сум, що складаються із пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 виснувала, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, що склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц)

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Господарський суд, розподіляючи заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоцемпром" витрати, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Процесуальні документи, наявні у справі: позовна заява з додатками, відповідь на відзив, заява позивача про зменшення позовних вимог, а також участь у судових засіданнях 27.01.2026, 03.03.2026, підтверджують надання правової допомоги позивачу у цій справі.

Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши заперечення відповідача та співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; предметом позову та значенням справи для сторони, враховуючи кількість виготовлених під час розгляду справи представниками позивача документів та їх зміст, суд дійшов висновку, про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцемпром" пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме стягнути на його користь судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 030, 90 грн.

Щодо розподілу понесених позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 13 541, 54 грн, суд зазначає, що враховуючи норми п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, судом вирішено питання щодо розподілу понесених позивачем судових витрат під час ухвалення рішення суду від 03.03.2026.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги щодо розподілу понесених позивачем ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 13 541, 54 грн підлягають відхиленню.

Керуючись статтями 11, 15, 73-79, 123, 126, 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцемпром" про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажспецконструкція" (50106, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вантажна, буд. 8, офіс 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцемпром" (50066, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Самокиша Романа, буд. 8/4, ) витрати на професійну правничу допомогу в суді у розмірі 1 030, 90 грн.

В решті заявлених вимог відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне додаткове рішення 02.04.2026

Суддя В.І. Ярошенко