РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.03.2026Справа № 910/15821/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г, за участю секретаря судового засідання Літовки М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УМО УКРАЇНА"

про стягнення 633 934,08 грн

За участю представників:

від позивача Качковський А.С.

від відповідача Скоропад Б.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Державне підприємство Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" (далі - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УМО УКРАЇНА" (далі - відповідач) про стягнення пені у розмірі 633 934,08 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Державного контракту № 24-879-VDK-25 від 02.09.2025 на поставку (закупівлю) товарів для потреб безпеки і оборони.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій (подачі заяв по суті).

Копія вказаної ухвали суду доставлена до електронних кабінетів позивача та відповідача 26.12.2025 після 17 години та відповідно до приписів ст. 242 Господарського процесуального кодексу України вважається врученою останнім 27.12.2025.

14.01.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, сформований у підсистемі "Електронний суд" 13.01.2026.

20.01.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній просить визнати причини пропуску строку для подання відповіді на відзив поважними та прийняти та долучити до матеріалів справи цю відповідь на відзив.

Ухвалою від 23.01.2026 клопотання Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" про поновлення строку для подання відповіді на відзив на позов задоволено, поновлено Державному підприємству Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" строк для подання відповіді на відзив та прийнято останню до розгляду.

27.01.2026 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких міститься клопотання про здійснення розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 17.02.2026 постановлено здійснювати розгляд справи № 910/15821/25 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у закритому судовому засіданні; судове засідання призначено на 02.03.2026.

У судовому засіданні 02.03.2026 позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову. У судовому засіданні 02.03.2026 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

Судом, відповідно до вимог статей 222-223 ГПК України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов позовні вимоги та заперечення на такі вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Наказом Міністерства оборони України від 17.06.2022 № 159 утворено Державне підприємство Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» (далі - Позивач, Агенція, Підприємство, Замовник) та затверджено статут Підприємства (далі - Статут, зі змінами внесеними наказом Міністерства оборони України від 16.12.2024 № 839).

Пунктом 1.2 Статуту визначено, що Підприємство уповноважене на здійснення закупівель та укладення державних контрактів (договорів) на закупівлю товарів, робіт і послуг оборонного призначення для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони.

Відповідно до п. 2.1 Статуту Підприємство утворено з метою створення інтегрованої системи закупівель у Міністерстві оборони України, забезпечення життєвого циклу Товарів оборонного призначення, укладення компенсаційних (офсетних) договорів, визначення етапності виконання державних контрактів (договорів) із забезпечення Товарами оборонного призначення, здійснення публічних та оборонних закупівель товарів, робіт і послуг, у тому числі як служби державного замовника у сфері оборони, реалізації та забезпечення виконання державних цільових оборонних програм, а також одержання прибутку від статутної діяльності Підприємства.

Крім того, на Агенцію покладено здійснення закупівель та укладення державних контрактів (договорів) на закупівлю Товарів оборонного призначення та інших товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб Збройних Сил України та Міністерства оборони України (п. 2.2 Статуту).

02.09.2025 між Агенцією та Товариством з обмеженою відповідальністю «УМО Україна» (далі - Відповідач, ТОВ «УМО Україна», Виконавець) укладений державний контракт № 24-879-VDK-25 на поставку (закупівлю) товарів для потреб безпеки і оборони (далі - Контракт).

Вказаний Контракт укладений з метою забезпечення відсічі й стримування збройної агресії російської федерації проти України, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, обмеження конституційних прав і свобод людини (громадян України).

За умовами п. 1.1 Контракту Виконавець зобов`язується поставити Замовнику з дотриманням вимог законодавства України, умов і вимог цього Контракту товари для потреб безпеки і оборони (далі - Товар), найменування, кількість, вартість (ціна) та строки поставки яких зазначені у цьому Контракті та в Специфікації Товарів (Додаток 1 до Контракту) (далі - Специфікація), для подальшого використання Збройними Силами України, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити Товар в строки та на умовах, визначених цим Контрактом. Комплектність Товару наведено в Додатку 2 до Контракту.

Згідно з п. 1.5 Контракту Виконавець гарантує, що Товар, який є предметом Контракту, на момент його передачі Замовнику та підписання Сторонами Акту приймання-передачі Товару за Контрактом згідно з пунктами 3.4.-3.5. цього Контракту є новим (таким, що не був в експлуатації) та належить йому на праві власності.

Загальна вартість (ціна) Товару за цим Контрактом становить 70 437 120 (сімдесят мільйонів чотириста тридцять сім тисяч сто двадцять) гривень 00 копійок (п. 2.4 Контракту).

Оплата Замовником поставленого Товару відповідно до умов п. 2.9 Контракту здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця по факту поставки Товару впродовж 15 (п`ятнадцяти) банківських днів шляхом подання платіжної інструкції до ДКСУ, а у разі відсутності відповідного бюджетного фінансування - протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати його надходження.

Оплата здійснюється на підставі належним чином оформленого Виконавцем рахунку на оплату, до якого додаються підписаний Сторонами Акт приймання-передачі Товару за Контрактом (за умови наявності (надходження) бюджетних асигнувань (коштів) на рахунку Замовника).

Відповідно до п. 3.2 Контракту Товар поставляється Виконавцем відповідно до умов DDP Україна, місце знаходження отримувача, визначеного державним замовником, згідно з міжнародними правилами тлумачення комерційних термінів "Інкотермс" у редакції 2020 року. Точне місце поставки Товару повідомляється Замовником Виконавцю не менше ніж за 2 (два) робочих дні до планової дати поставки Товару, водночас Замовник повідомляє Виконавця про наявність або відсутність зауважень щодо змісту заповненого проекту Акту приймання-передачі Товарів для потреб безпеки і оборони.

Сторони погодили, що Товар може поставлятися партіями (частинами партій). Розмір кожної партії (частини партії) Виконавець погоджує завчасно із Замовником до початку відвантаження.

Дострокове відвантаження Товару допускається виключно за письмовим погодженням Замовника.

Згідно з п. 3.4 Контракту датою виконання Виконавцем зобов`язань щодо поставки Товару є дата закінчення приймання-передачі товару, яка зазначається у видатковій накладній.

Відповідно до умов п. 4.1 Контракту Виконавець зобов`язаний поставити Товар згідно з умовами цього Контракту не пізніше строку, визначеного у Специфікації (Додаток № 1).

За Специфікацією, яка є Додатком 1 до Контракту, ТОВ «УМО Україна» зобов`язалось поставити Агенції наступний Товар:

- безпілотний авіаційний комплекс DJI MATRICE 4T (Код УКТЗЕД: ) у кількості 200 комплектів загальною вартістю 35 218 560,00 грн у строк до 30.09.2025;

- безпілотний авіаційний комплекс DJI MATRICE 4T (Код УКТЗЕД: ) у кількості 200 комплектів загальною вартістю 35 218 560,00 грн у строк до 20.10.2025.

Як вказує позивач у позові, 06.10.2025 з порушенням строку поставки, що передбачений Контрактом та Специфікацією, Відповідач здійснив поставку 200 комплектів Товару, що підтверджується видатковою накладною від 06.10.2025 № 233 та актом приймання-передачі Товарів оборонного призначення від 06.10.2025 № 233.

У подальшому Відповідач порушив строк поставки наступних 200 комплектів Товару, який відповідно до Контракту та Специфікації визначений до 20.10.2025. Поставка Товару була здійснена лише 03.11.2025, що підтверджується видатковою накладною від 03.11.2025 № 269 та актом приймання-передачі Товарів оборонного призначення від 03.11.2025 № 269.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з порушенням Відповідачем умов Контракту, Агенція звернулась до суду з даною позовною заявою про стягнення з Відповідача штрафних санкцій (пені) в розмірі 633 934,08 грн за порушення строків поставки Товару.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилається на настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які, у свою чергу, унеможливили своєчасну поставку товару за умовами Контракту, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, суд виходив з наступного.

За приписом статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки товарів.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (ст. 549 ЦК України).

Відповідно до п. 1 п. 7.2 Контракту у разі порушення строків поставки Товару з Виконавця стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості Товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Як вказано вище, за умовами вищевказаного Контракту та специфікації до нього, відповідач зобов`язався поставити позивачу: безпілотний авіаційний комплекс DJI MATRICE 4T (Код УКТЗЕД: ) у кількості 200 комплектів вартістю 35 218 560,00 грн у строк до 30.09.2025, а також безпілотний авіаційний комплекс DJI MATRICE 4T (Код УКТЗЕД: ) у кількості 200 комплектів загальною вартістю 35 218 560,00 грн у строк до 20.10.2025.

Поряд з цим поставка 200 комплектів здійснена 06.10.2025 (видаткова накладна та акт № 233 від 06.10.2025), поставка наступних 200 комплектів Товару здійснена 03.11.2025 (видаткова накладна та акт № 269 від 03.11.2025), тобто поза межами погоджених строків, а саме 30.09.2025 та 20.10.2025.

Таким чином, відповідачем порушено строки поставки товару погоджені специфікацією до вищевказаного Контракту.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд відзначає, що останній виконано арифметично вірно, відповідно до умов укладеного договору та чинного законодавства України.

При цьому відповідач посилається на наявність обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), що унеможливили своєчасну поставку вказаного товару позивачу, а саме наслідків тайфуну Ragasa та запроваджених надзвичайних заходів у Китаї (евакуація населення, зупинка аеропортів і авіавантажних перевезень, обмеження доступу до виробничих і складських приміщень, перебої у роботі транспортних та логістичних мереж тощо).

Як вказує відповідач, 24 вересня 2025 року листом № 25-631-010 постачальник невідкладно повідомив Позивача про настання форс-мажорних обставин у порядку, передбаченому Контрактом.

Листами № 25-638-013 від 26.09.2025 та № 25-669-015 від 06.10.2025 позивача повідомлено щодо строків поставки товару за вищевказаним Державним контрактом.

Листом № 25-738-015 від 22.10.2025 Відповідач надав Позивачу сертифікат ТПП України № 3100-25-2131 від 22.10.2025.

Відповідно до п. 13.5 Контракту протягом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), передбачених п. 13.4. цього Контракту, та за умови дотримання вимог цього розділу, Сторони не несуть відповідальності за невиконання умов Контракту, якщо це невиконання стало наслідком форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), причин, що знаходяться поза сферою контролю Сторони, яка не виконує свої зобов`язання.

Як зазначено в п. 13.6 Контракту, у разі настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) Сторона, яка підпала під їх дію, має упродовж 3 (трьох) робочих днів з моменту настання таких обставин повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі (на електронну пошту, що зазначена в розділі 16 цього Контракту; одночасно з цим відповідне повідомлення дублюється та направляється в паперовій формі на фактичну адресу, що зазначена в Контракті), вказавши характер цих обставин та очікуваний строк їхньої тривалості. Якщо інша Сторона не надає інших письмових інструкцій, Сторона, що підпадає під дію обставин непереборної сили, має докласти всіх можливих зусиль для того, щоб і надалі виконувати свої зобов`язання за цим Контрактом, наскільки це буде можливо в конкретних обставинах, та шукати інших прийнятних альтернативних способів виконання своїх зобов`язань, яким би не заважала дія форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Після закінчення дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) Сторона, яка підпала під дію таких обставин, повинна повідомити про це іншу Сторону протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту припинення дії таких обставин у порядку зазначеному вище.

Згідно з п. 13.7. Контракту, якщо Сторона, яка підпала під дію форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), протягом 22 (двадцяти двох) робочих днів з моменту їх настання не знайшла інших можливостей виконувати свої зобов`язання за цим Контрактом, вона повинна підтвердити факт виникнення/існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відповідним документом, виданим Торгово-промисловою палатою України, до якого додаються документи, що підтверджують причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати зобов`язання за Контрактом Виконавцем. Такий документ надається іншій стороні протягом 22 робочих днів з дня виникнення таких обставин в порядку зазначеному в п. 13.6 вище.

У випадку ненадання стороною, для якої виникли форс-мажорні обставин, повідомлень та доказів виникнення таких обставин у строк, вказаний у п.п. 13.6 та 13.7 Контракту, сторона втрачає право у майбутньому посилатись на такі форс-мажорні обставини як на підставу для звільнення від відповідальності.

Відповідачем надано суду сертифікат Торгово-промислової палати України № 3100-25-2131 від 22.10.2025, яким засвідчено факт існування для відповідача дії форс-мажорних обставин у період з 23.09.2025 та які тривають станом на 22.10.2025 при виконанні вищевказаного Контракту.

Посилаючись на вказані обставини, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у даній справі.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Крім того, судом враховано, що відповідно до висновків Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду (постанова від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17), сертифікат торгово-промислової палати на підтвердження форс-мажорних обставин не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21.

Водночас, листування з контрагентом відповідача та надання сертифікату Торгово-промислової палати України № 3100-25-2131 від 22.10.2025 не є беззаперечним фактом існування для відповідача форс-мажорних обставин. Також відповідачем не наведено наявність причино-наслідкового зв`язку між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконання умов Контакту у погоджені сторонами строки.

Поряд з цим, Конституція України передбачає, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України (ст. 17 Конституція України).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оборону України» підготовка держави до оборони в мирний час включає, в тому числі, забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів підготовленими кадрами, озброєнням, військовою та іншою технікою, продовольством, речовим майном, іншими матеріальними та фінансовими ресурсами.

Невиконання чи порушення строків виконання умов Державного контракту впливає на ефективність обороноздатності держави в цілому та репутацію позивача як державного підприємства Міністерства оборони України (подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 922/2141/21).

Також судом враховано, що Контракт укладений з метою забезпечення відсічі й стримування збройної агресії російської федерації проти України, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, обмеження конституційних прав і свобод людини (громадян України).

Таким чином, судом відхиляються заперечення відповідача на наявність підстав для відмови в позову у зв`язку з існування обставин непереборної сили.

Водночас, згідно з частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналіз приписів статі 551 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Відповідно до частини третьої статті 13, частини першої статті 76, статті 78, статті 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 зі справи № 904/4685/18 від 21.11.2019 зі справи № 916/553/19).

Водночас слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому судом враховано, що товар був поставлений відповідачем з незначним простроченням (одна партія товару - 5 днів прострочення та друга партія товару - 13 днів прострочення).

Крім того, позивачем під час розгляду даної справи не вказано про завдання останньому збитків у зв`язку з простроченням поставки товару згідно з Контрактом.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за доцільне зменшити розмір заявленої до стягнення пені до 500 000,00 грн, а в іншій частині позову відмовити.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача у розмірі 7 607,21 грн (без урахування зменшення заявленої до стягнення розміру пені, оскільки останнє є правом суду та не вказує на необґрунтованість заявлених позовних вимог).

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УМО УКРАЇНА" (03110, місто Київ, вул. Кочура Григорія, будинок 19, корпус 6, код 45274055) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, 2, код 44725823) пеню у розмірі 500 000,00 грн (п`ятсот тисяч грн 00 коп.), а також 7 607,21 грн (сім тисяч шістсот сім грн 21 коп.) судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.04.2026.

Суддя О.Г. Удалова