ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" квітня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/1247/26

Господарський суд Одеської області у складі судді Найфлейша В.Д., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙДІДІ ОІЛ» (04074, місто Київ, вул. Автозаводська, буд. 18, оф. № 7, ) про забезпечення позову №2-637/26 від 02.04.2026р. по справі №916/1247/26

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙДІДІ ОІЛ» (04074, місто Київ, вул. Автозаводська, буд. 18, оф. № 7, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСИМ-АГРО» (65154, Одеська обл., Балтський р-н, с. Гольма, вул. Шевченка, буд.131, )

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЙДІДІ ОІЛ» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСИМ-АГРО» про стягнення 75739,01грн.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача 75 739, 01 грн, з яких: 40 425 грн основної заборгованості за поставлений товар по Договору № 04/09/23-2 постачання нафтопродуктів від 04 червня 2023 р. та 9097, 69 грн інфляційних втрат, 26 216, 32 грн подвійної ставки НБУ та 3% річних, нарахованих у зв`язку із порушенням відповідачем строків оплати поставленого позивачем товару.

Разом з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЙДІДІ ОІЛ» звернулось до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «МАКСИМ-АГРО» () та на кошти, які обліковуються на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСИМ-АГРО» () у межах розміру суми позовних вимог (75 739, 01 грн) та можливих судових витрат.

Заява вмотивована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЙДІДІ ОІЛ» вважає, що існує необхідність у вжитті заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, які обліковуються на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСИМ-АГРО» () у межах розміру суми позовних вимог і можливих судових витрат та на майно, яке зареєстроване на Відповідача, оскільки є підстави вважати, що після ознайомлення з позовом кошти з рахунків підприємства можуть бути зняті, а майно може бути відчужено на користь третіх осіб з метою ухилення Відповідача від виконання своїх зобов?язань, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а позовні вимоги обґрунтовані систематичними та довготривалими порушеннями Відповідача зобов?язань перед Позивачем, починаючи з 2023 року і по день звернення до суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та дослідивши матеріали позовної заяви, а також враховуючи те, що забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, господарський суд вважає, що вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною першою статті 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Це підтверджується тим, що Верховний Суд у постанові від 18.06.2025 у справі №918/73/25 зазначив про необхідність доказування наявності обґрунтованої необхідності у застосуванні заходів забезпечення позову шляхом подання доказів до суду щодо наявності фактичних обставин, з якими закон пов`язує застосування такого заходу забезпечення позову, обґрунтування позивачем відомих останньому обставин або тих обставин, про які він об`єктивно може дізнатися, які б свідчили про утруднення чи унеможливлення виконання судового рішення у разі задоволення позову.

У кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду, зокрема, належить встановити наявність обставин, які свідчать про небезпідставність вимог позивача та ризик незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. (Вищенаведена позиція міститься у постанові Верховного Суду від 04.12.2025р. у справі №916/3385/25 та є релевантною у даній справі)

Враховуючи те, що, як зазначено Позивачем, Відповідачем не виконується зобов`язання за договором довготривало та систематично, тому існують об`єктивні ризики неможливості виконання в майбутньому судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим, за висновком суду, застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, безпосередньо пов`язано із предметом позову, суд задовольняє заяву.

Суд також зазначає, що такий захід забезпечення позову, як накладення арешту на майно забезпечить реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову, а тому є адекватним.

Приймаючи до уваги, що вказані заходи до забезпечення позову застосовується виключно до закінчення розгляду справи, з урахуванням обмежених строків судового розгляду, суд доходить висновку, що вжиття саме такого заходу забезпечення позову є обґрунтованим, адекватним позовним вимогам та жодним чином не призведе до порушення прав та законних інтересів відповідача, натомість забезпечить збереження балансу інтересів сторін, що узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Суд також зазначає про відсутність необхідності вирішення питання щодо зустрічного забезпечення станом на день вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому процесуальним законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (частина перша статті 141 ГПК України): відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову. Аналогічна позиція викладена у Постанові КГС ВС від 19.02.2019 у справі №911/1695/18.

Водночас, суд зазначає, що відповідач не позбавлений права звернутися до Господарського суду Одеської області з клопотанням як про застосування зустрічного забезпечення, так і про скасування заходів забезпечення позову у разі надання відповідних доказів, які б спростовували необхідність застосування таких заходів.

Керуючись ст.ст.136-137, 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙДІДІ ОІЛ» (04074, місто Київ, вул. Автозаводська, буд. 18, оф. № 7, ) про забезпечення позову №2-637/26 від 02.04.2026р. по справі №916/1247/26 задовольнити.

2. На період розгляду справи накласти арешт на майно та на кошти, які обліковуються на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСИМ-АГРО» (65154, Одеська обл., Балтський р-н, с. Гольма, вул. Шевченка, буд.131, ) у межах розміру суми позовних вимог 75 739, 01 грн.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЙДІДІ ОІЛ» (04074, місто Київ, вул. Автозаводська, буд. 18, оф. № 7, )

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКСИМ-АГРО» (65154, Одеська обл., Балтський р-н, с. Гольма, вул. Шевченка, буд.131, )

Ухвала суду набирає законної сили 03.04.2026 та може бути оскаржена в порядку ст.256 ГПК України.

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання в строки, встановлені Законом України „Про виконавче провадження.

Суддя Найфлейш Володимир Давидович