ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" квітня 2026 р. Справа № 924/202/26

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Шевчук О.І. за участі секретаря судового засідання Демчук М.С., розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адм Енерджі"

про стягнення 77 850 грн. пені

Представники учасників справи:

від позивача: Романова К.С. згідно витягу з ЄДРПОУ (в режимі відеоконференції)

від відповідача: не з`явився

Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення у справі

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін

До Господарського суду Хмельницької області 24.02.2026 надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адм Енерджі" про стягнення 77 850 грн. пені за порушення строку поставки товару за період з 07.10.2025 по 05.11.2025 включно за договором №53-124-01-25-26363 від 07.07.2025.

Ухвалою суду від 27.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 24.03.2026.

Ухвалою суду від 24.03.2026 судове засідання для розгляду справи по суті за клопотанням представника відповідача відкладено на 08.04.2026.

Позивач - Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - АТ "НАЕК "Енергоатом", покупець, позивач) наполягає на задоволенні позовних вимог, в обґрунтування яких вказує що 07.07.2025 між ним, як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Адм Енерджі", як постачальником, укладено договір поставки №53-124-01-25-26363, за умовами якого відповідач зобов`язався у 90-денний строк з дати укладення договору поставити і передати у власність позивача товар загальною вартістю 2 595 000 грн. з ПДВ. Разом з тим, товар переданий покупцю лише 06.11.2025. Позаяк постачальником допущено прострочення виконання узятих на себе зобов`язань з поставки товару на суму 2 595 000 грн. з ПДВ, з останнього підлягає стягненню пеня в розмірі 0,1% вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, що становить 77 850 грн., за період з 07.10.2025 по 05.11.2025 включно.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Адм Енерджі" (далі - ТОВ "Адм Енерджі", постачальник, відповідач) заперечує проти задоволення позовних вимог та у поданому суду відзиві вказує на повне виконання ним зобов`язань за договором поставки №53-124-01-25-26363 від 07.07.2025, що не заперечується позивачем. Водночас, незначне відхилення від встановленого договором строку поставки було спричинене обставинами, які не залежали від волі відповідача та виникли в процесі виготовлення і транспортування обладнання (товару) з Німеччини. Зауважує, що у процесі виробництва товару виникли технологічні та організаційні труднощі, пов`язані з формуванням виробничої партії обладнання, що призвело до затримки його готовності до відвантаження. Після виготовлення товару додаткові затримки виникли під час міжнародного транспортування та митного оформлення товару на території України. Відтак, відповідач вжив усіх можливих заходів для своєчасного виконання договірних зобов`язань, зокрема здійснював постійну комунікацію з виробником, організував транспортування обладнання та забезпечив його митне оформлення у найкоротший можливий строк після прибуття на територію України. Після завершення митних процедур товар був негайно доставлений на склад покупця та прийнятий останнім без зауважень щодо його якості чи комплектності.

Вважає, що з огляду на здійснення поставки товару в повному обсязі, отримання позивачем визначеного договором поставки обладнання та використання його за призначенням, незначний період прострочення боргу, відсутність доказів заподіяння збитків позивачу, є підставою для зменшення судом розміру нарахованої позивачем пені згідно статті 551 Цивільного кодексу України.

У відповіді на відзив позивач звертає увагу, що ризики взаємовідносин відповідача з виробником товару є внутрішніми комерційними ризиками відповідача і не можуть перекладатись на позивача. Розмитнення та міжнародна доставка є стандартними, прогнозованими етапами виконання договірних зобов`язань у овнішньоїекономічній діяльності підприємства, відтак відповідач, погоджуючи умови договору, зобов`язаний був закласти у строк поставки товару час, достатній на виконання таких процедур.

Заперечуючи щодо зменшення штрафних санкцій, позивач вказує, що ТОВ "Адм Енерджі" повинно було оцінити погоджений сторонами строк виконання зобов`язання з поставки товару та відповідно об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання у вказаний договором строк. Ба більше, відповідачем не надано доказів на підтвердження обставин, що унеможливили вчасне виконання умов договору. Відтак, відповідач намагається виправдати неналежне виконання умов договору обставинами, які він мав і міг передбачити при підписанні договору.

Представник позивача під час судового розгляду спору підтримала позовні вимоги, вважає їх підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач не скористався правом участі у судовому засіданні 08.04.2026, явку повноважного представника до суду не забезпечив, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання шляхом надіслання ухвали суду від 24.03.2026 до електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС, яка доставлена 24.03.2026, що стверджується долученою до матеріалів справи довідкою.

Суд враховує положення п.2 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відповідно до якого днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Будь-яких заяв, клопотань щодо неможливості забезпечити участь представника в судовому засіданні 08.04.2026 та реалізувати свої процесуальні права до суду не надходило.

Відповідно до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується судом при розгляді справ як джерело права, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення у справі "Смірнова проти України" від 08.11.2005). Разом з тим, гарантованому праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення від 07.07.1989 у справі "Uniуn Alimentaria Sanders SA v. Spain").

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України"). Така позиція кореспондує висновку у рішенні від 16.02.2017 у справі "Каракуця проти України", де, серед іншого, зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення ТОВ "Адм Енерджі" про дату, час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами, а неявка відповідача не призводить до неможливості вирішення спору по суті.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

07.07.2025 між Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція", як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Адм Енерджі", як постачальником, укладено договір поставки №53-124-01-25-26363 (далі - Договір), згідно з п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю в передбачені цим договором строки товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити вказаний товар згідно з найменуванням, асортиментом, виробником, кількістю, ціною, та з кодом згідно УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (додаток №1 до договору), та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п.1.2 Договору предметом поставки по даному договору є товар: зварювальні апарати (код 42660000-0 згідно ДК 021:2015 - Інструменти для паяння м`якими і твердим припоєм та для зварювання, машин та устаткування для поверхневої термообробки і гарячого напилювання).

Місцем виконання цього договору є місто Нетішин Хмельницької області (п.1.3 Договору).

Відповідно до п.3.1 Договору строк поставки товару становить 90 календарних днів з дати укладення сторонами договору.

Згідно з п.3.2 договору поставка товару згідно специфікації здійснюється транспортом і за рахунок постачальника на умовах DDP згідно з ІНКОТЕРМС 2020 на склад вантажоодержувача у м.Нетішин Хмельницької області. Інформація про повну адресу складу вантажоодержувача буде письмово повідомлена для постачальника протягом 5 днів з дати укладення договору, шляхом надсилання з електронної адреси покупця на електронну адресу постачальника відповідного листа. Постачальник зобов`язаний негайно (але не пізніше 1 робочого дня) з моменту отримання даного листа надіслати лист-підтвердження про отримання інформації щодо повної адреси складу вантажоодержувача.

Постачальник за 3 дні до відвантаження направляє покупцю письмове повідомлення про готовність товару до відвантаження на електронну пошту (п.3.3 Договору).

Датою поставки товару є дата підписання видаткової накладної та товарно-транспортної накладної вантажоодержувачем. Ризик випадкового пошкодження або випадкового знищення товару переходить до покупця з моменту поставки товару (п.3.5 Договору).

Приймання товару здійснюється на складі вантажоодержувача у відповідності до супровідних документів (п.3.7 Договору).

Відповідно до п.4.1 Договору ціна товару по договору становить 2 162 500 грн., крім того ПДВ 20% 432 500 грн., всього ціна договору 2 595 000 грн.

За умовами п.4.2 Договору ціна за одиницю товару, кількість та загальна ціна товару по договору визначається специфікацією №1 (додаток № 1 до договору).

До ціни товару включена вартість упакування, маркування, тари, страхування, доставки до складу вантажоодержувача (п.4.3 Договору).

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 180 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатний товар згідно з СОУ НАЕК 038:2021 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії".

За умовами п.п.6.3.1 Договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України (п.8.1 Договору).

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що за порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додатково сплачує замовнику штраф в розмірі 7 % від вказаної вартості.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності печатки) і діє до 31.12.2026, а в частині виконання гарантійних зобов`язань, що передбачені даним договором - до спливу гарантійних строків (п.11.1 Договору).

Згідно пунктів 14.1, 14.2 Договору додатками до Договору є: Специфікація №1 (додаток №1 до Договору), технічна специфікація (додаток 2 до Договору).

Договір підписаний представниками сторін та скріплений відтисками їх печаток.

У специфікації №1, яка є Додатком №1 до Договору, сторони визначили найменування товару, код УТКЗЕД, виробника, кількість та вартість товару, а також загальну вартість товару: 2 162 500 грн., ПДВ 20% 432 500 грн., всього 2 595 000 грн.

Видатковими накладними №207 від 05.11.2025, №208 від 05.11.2025, №209 від 05.11.2025, №210 від 05.11.2025, №211 від 05.11.2025 стверджується здійснення відповідачем поставки обумовленого договором товару на загальну суму 2 595 000 грн. Товар отримано позивачем 06.11.2025.

20.11.2025 позивачем поштовим листом з описом вкладення скеровано на адресу відповідача претензію №45-30-2629/27939 від 18.11.2025, в якій просив у семиденний термін з моменту її отримання сплатити штрафні санкції (пеню) у сумі 77 850 грн. згідно з п.8.2 Договору, у зв`язку з простроченням поставки товару. Вказана претензія залишена відповідачем без реагування.

Інших доказів, що стосуються предмету спору, матеріали справи не містять.

Дослідивши обставини справи та оцінивши надані докази по суті спору, суд бере до уваги таке.

Згідно із ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст.509 ЦК України).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, 07.07.2025 між Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція", як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Адм Енерджі", як постачальником, укладено договір поставки №53-124-01-25-26363, згідно з п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю в передбачені цим договором строки товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити вказаний товар згідно з найменуванням, асортиментом, виробником, кількістю, ціною, та з кодом згідно УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (додаток №1 до договору), та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч.1 ст.656 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до п.1.2 Договору предметом поставки по даному договору є товар: зварювальні апарати (код 42660000-0 згідно ДК 021:2015 - Інструменти для паяння м`якими і твердим припоєм та для зварювання, машин та устаткування для поверхневої термообробки і гарячого напилювання).

Додатком №1 до договору оформлено Специфікацію №1, в якій визначено найменування товару, кількість, ціна та загальна вартість товару в сумі 2 595 000 грн. з ПДВ.

Відповідно до ст.ст.663, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлено обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

У п.3.1 Договору сторони узгодили, що строк поставки товару становить протягом 60 календарних днів з дати укладання сторонами договору.

Згідно з п.3.2 договору поставка товару згідно специфікації здійснюється транспортом і за рахунок постачальника на умовах DDP згідно з ІНКОТЕРМС 2020 на склад вантажоодержувача у м. Нетішин Хмельницької області. Інформація про повну адресу складу вантажоодержувача буде письмово повідомлена для постачальника протягом 5 днів з дати укладення договору, шляхом надсилання з електронної адреси покупця на електронну адресу постачальника відповідного листа. Постачальник зобов`язаний негайно (але не пізніше 1 робочого дня) з моменту отримання даного листа надіслати лист-підтвердження про отримання інформації щодо повної адреси складу вантажоодержувача.

Постачальник за 3 дні до відвантаження направляє покупцю письмове повідомлення про готовність товару до відвантаження на електронну пошту (п.3.3 Договору).

Датою поставки товару є дата підписання видаткової накладної та товарно-транспортної накладної вантажоодержувачем. Ризик випадкового пошкодження або випадкового знищення товару переходить до покупця з моменту поставки товару (п.3.5 Договору).

Частиною 5 ст.254 ЦК України передбачено, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З урахуванням дати укладення Договору (07.07.2025), в силу положень ч.5 ст.254 ЦК України, відповідач зобов`язаний здійснити поставку вказаного в Специфікації №1 товару загальною вартістю 2595000 грн. з ПДВ у строк до 06.10.2025 включно.

Матеріалами справи, зокрема, видатковими накладними №207 від 05.11.2025, №208 від 05.11.2025, №209 від 05.11.2025, №210 від 05.11.2025, №211 від 05.11.2025 стверджується здійснення відповідачем поставки обумовленого договором товару на загальну суму 2 595 000 грн. Товар отримано позивачем 06.11.2025. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Спірні правовідносини між сторонами у даній справі виникли з підстав несвоєчасного виконання відповідачем, як постачальником, своїх договірних зобов`язань з поставки товару на загальну суму 2 595 000 грн., у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення штрафні санкції.

Як слідує з позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 77 850 грн. пені за період з 07.10.2025 по 05.11.2025 включно за договором поставки №53-124-01-25-26363 від 07.07.2024.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема щодо сплати неустойки.

Згідно ч.1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч.1 ст.550 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 8.2 договору передбачено, що за порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1 % від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додатково сплачує замовнику штраф в розмірі 7 % від вказаної вартості.

Проаналізувавши наведений позивачем розрахунок, судом встановлено, що нарахування пені здійснено за період з 07.10.2025 по 05.11.2025 включно (2 595 000 грн.*0,1%*30 днів прострочення).

Перевіривши розрахунок пені, судом встановлено, що позивачем правомірно здійснено її нарахування в сумі 77 850 грн. на підставі п.8.2 Договору, відтак вказана позовна вимога підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідач у відзиві на позов заявляє про зменшення розміру штрафних санкцій, покликаючись на здійснення поставки товару в повному обсязі, отримання позивачем визначеного договором поставки обладнання та використання його за призначенням, незначний період прострочення боргу, відсутність доказів заподіяння збитків позивачу, що є підставою для зменшення судом розміру нарахованої позивачем пені з огляду на положення ч.3 ст.551 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених ст.3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Господарський суд повинен надати оцінку як поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення.

Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (подібний висновок міститься і в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 у справі №7-рп/2013).

При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд також повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто врахувати інтереси обох сторін.

Приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним із завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення її розміру фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.08.2024 у справі №910/14265/23, від 29.08.2024 у справі №910/14264/23 та від 24.09.2024 у справі №915/1037/23 у подібних правовідносинах.

Закон не визначає ані максимального розміру, на який суди можуть зменшити нараховані відповідно до договору штрафні санкції, ані будь-який алгоритм такого зменшення.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно ст. 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підприємництво за своєю суттю є ризикованою діяльністю, в Україні діє принцип свободи договору та заборони суперечливої поведінки, сторони добровільно уклали договір і визначили штрафні санкції, тому суд має зменшувати розмір пені саме у виключних випадках з урахуванням всіх обставин справи.

Категорії "значно" та "надмірно", які використовуються у ст.551 ЦК України, є оціночними і мають конкретизуватися у кожному окремому випадку, з урахуванням того, що правила наведених статей направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, а також недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

При вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій (пені) суди беруть до уваги як обставини, прямо визначені у ст.551 ЦК України, так і інші обставини, на які посилаються сторони і які мають бути доведені ними. Найчастіше судами враховуються такі обставини (постанови Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 916/3211/16, від 26.01.2021 у справі № 922/4294/19, від 24.02.2021 у справі №924/633/20, від 16.03.2021 у справі №922/266/20): ступінь виконання зобов`язання боржником (співвідношення між сумою простроченого зобов`язання та загальною сумою зобов`язання); причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання; тривалість прострочення виконання; наслідки порушення зобов`язання для кредитора; поведінку боржника (системність порушення, чи навпаки - порушення з боку боржника мало винятковий характер; намагання/зусилля боржника погасити борг або погашення основної заборгованості на момент звернення до суду, намагання врегулювати спір в досудовому порядку, звернення з пропозиціями про реструктуризацію боргу до кредитора); поведінку кредитора; майновий стан кредитора та боржника (наявність збитків, заборгованості по виплаті заробітної плати); негативні наслідки стягнення неустойки з боржника, які можуть настати для нього та третіх осіб (трудового колективу, населення); ризики настання неплатоспроможності боржника; статус боржника, предмет діяльності боржника (забезпечення оборонних потреб, безпеки та здоров`я населення); майнові, а також інші інтереси сторін, які заслуговують на увагу.

Втім, закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд оцінити при ухваленні рішення.

Суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення неустойки; це не входить в предмет доказування у справах про стягнення пені та штрафу. Відповідно до принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази і наведені ними аргументи. Суд повинен належним чином мотивувати своє рішення про зменшення штрафних санкцій, із зазначенням того, які обставини ним враховані, якими доказами вони підтверджені, які аргументи сторін враховано, а які відхилено (ст.86, 236-238 ГПК України).

При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд бере до уваги майновий стан сторін, оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, з розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені. Таку правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 04.05.2018 у справі №908/1453/17.

Вирішуючи питання щодо зменшення розміру штрафу, суд бере до уваги такі обставини:

- ступінь виконання зобов`язання: ТОВ "Адм Енерджі" зобов`язання за договором поставки №53-124-01-25-26363 від 07.07.2025 виконало повністю, однак з простроченням;

- поведінку винної сторони: ТОВ "Адм Енерджі" не ухилялось від виконання взятих на себе зобов`язань за договором поставки;

- незначну затримку у поставці товару: з 07.10.2025 по 05.11.2025;

- відсутність понесення позивачем збитків, пов`язаних з несвоєчасним виконанням ТОВ "Адм Енерджі" зобов`язання за договором; іншого матеріали справи не містять;

- неустойка є лише фінансовою санкцією за невиконання зобов`язання, спрямованою на спонукання сторони, винної у порушенні зобов`язання, до його виконання та дотримання в подальшому, а не засіб безпідставного збагачення;

- неустойка не є боргом, будувати на цих платежах свої доходи та видатки позивач не може, а, відповідно, при зменшенні її розміру не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому становищі;

- неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер.

Відтак, виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, а також враховуючи інтереси обох сторін та оціночність поняття винятковості обставин, на думку суду при визначенні розміру (відсоткового співвідношення) пені обґрунтованим та справедливим є зменшення його розміру на 50%, що становить 38 925 грн.

Суд звертає увагу, що зменшення розміру пені (у цьому випадку на 50%) не є тотожним звільненню відповідача від відповідальності за допущене порушення зобов`язання, позаяк боржник несе перед кредитором відповідальність за таке порушення, однак у зменшеному розмірі.

Таке зменшення розміру пені суд вважає розумним та оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків як для позивача, так і для відповідача. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №922/1608/19.

Стягнення з відповідача вказаної суми пені компенсує позивачу негативні наслідки, пов`язані з порушенням ТОВ "Адм Енерджі" строків поставки; стягнення ж з відповідача пені у повному обсязі не є співмірним з можливими негативними наслідками від порушення зобов`язання.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом кожному учаснику справи була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цього учасника в суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

За змістом частин 1-3 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).

Отже, беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість, порушення прав позивача відповідачем, а відтак наявність підстав для судового захисту прав позивача шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 38 925 грн. пені.

У стягненні 38 925 грн. пені належить відмовити.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки (пені) на підставі ч.3 ст.551 ЦК України покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки (пені), оскільки таке зменшення є наслідком не необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судами свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами (правова позиція щодо розподілу судових витрат, викладена у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі №917/1068/17, від 05.04.2018 у справі №917/1006/16, від 03.04.2018 у справі №902/339/16).

З огляду на наведене, судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2 662,40 грн. (із застосуванням коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору за подання позову в електронній формі) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 20, 24, 29, 73, 74, 86, 123, 129, 231-233, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адм Енерджі" (01054, м. Київ, вул. Леонтовича, 7, ) на користь Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м.Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі філії "Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" (30100, Хмельницька область, Шепетівський район, м. Нетішин, вул. Енергетиків, 20, ) 38 925 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) гривень пені за договором №53-124-01-25-26363 від 07.07.2025 та 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У стягненні 38 925 грн. пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Господарського суду Хмельницької області подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене (лише вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.04.2026

Суддя О.І. Шевчук