ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" квітня 2026 р. м. Київ Справа № 911/1001/26

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Морекс Груп» від 07.04.2026 вих. № 0704/26-1 (вх. № суду 23/26 від 07.04.2026), з урахуванням клопотання від 09.04.2026 (вх. № суду 6114/26 від 10.04.2026)
про забезпечення позову
особа, яка може отримати статус учасника справиТовариство з обмеженою відповідальністю «Мехстар»
встановив:

До Господарського суду Київської області до подачі позовної заяви в порядку ст. 137 Господарського процесуального кодексу України від Товариства з обмеженою відповідальністю «Морекс Груп» надійшла заява від 07.04.2026 вих. № 0704/26-1 (вх. № суду 23/26 від 07.04.2026) про забезпечення позову, відповідно до якої заявник з урахуванням клопотання від 09.04.2026 (вх. № суду 6114/26 від 10.04.2026) просить суд вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви в межах заявленої ціни позову шляхом накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕХСТАР», ідент. код 44346516 включаючи, згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: а) виробничо-промислову адміністративно-побутову базу, загальною площею 4719.7 кв.м, розташовану за адресою: Київська область, Бучанський район, смт. Клавдієво-Тарасове, вулиця Гагаріна, будинок 67, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 0; б) земельну ділянку (на якій розташована вказана база): кадастровий номер :02:012:0013, площею 2.0026 га, розташовану за адресою: Київська область, Бучанський район, смт. Клавдієво-Тарасове, вулиця Гагаріна, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 210; заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕХСТАР», ідент.код 44346516, та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження, поділу, об`єднання, внесення до статутного капіталу юридичних осіб, передачі в іпотеку чи будь-якого іншого обтяження нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕХСТАР», ідент.код 44346516.

Подана заява мотивована наявністю обґрунтованих припущень, що невжиття заявлених заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог про стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Мехстар» заборгованості в розмірі 40363807,20 грн., з якими заявник має намір звернутися до суду, позаяк тривалий час ТОВ «Мехстар» всупереч умов договору про надання поворотної фінансової допомоги від 01.07.2021 № 0107/21-1 не виконує своїх зобов`язань перед ТОВ «Морекс Груп» щодо повернення поворотної фінансової допомоги в розмірі 40363807,20 грн., строк повернення якої настав. Невиконання своїх зобов`язань та неможливість погасити наявну заборгованість перед ТОВ «Морекс Груп» у розмірі 40363807,20 грн., ТОВ «Мехстар» підтверджує в своєму листі від 02.03.2026 № 02/03-26. За твердженнями заявника, йому відомо про те, що ТОВ «Мехстар» вчиняє дії спрямовані на відчуження належного йому майна, що у майбутньому може унеможливити виконання рішення суду. Як вказує заявник, заявлений захід забезпечення позову є співмірним із майбутніми позовними вимогами та є необхідним для гарантування реального виконання судового рішення в майбутньому. Вжиті заходи забезпечення позову не будуть перешкоджати господарській діяльності ТОВ «Мехстар», проте будуть гарантією для заявника, що заборгованість буде погашена повністю або частково за рахунок, в тому числі, арештованого майна.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1, 2, 4 ч. 1. ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Положення ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У Рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 № 5-рп/2011 у справі № 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Інститут забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання у майбутньому рішення суду, і тільки у разі необхідності, є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду та реалізації кожним права на судовий захист. Безпідставне застосування таких заходів може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір щодо відповідного, зазначеного в заяві предмета та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у рішенні від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.05.2004 у справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Таким чином, вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого судового рішення, що повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого рішення.

З доказів, які додані до заяви про забезпечення позову вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Морекс Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мехстар» було укладено договір надання поворотної фінансової допомоги від 01.07.2021 № 0107/21-1 (далі договір), відповідно до умов якого позикодавець ТОВ «Морекс Груп» зобов`язався передати позивальнику ТОВ «Мехстар» грошову суму коштів (у подальшому поворотна фінансова допомога), виражену в національній валюті України гривні в розмірі 40500000,00 грн., в порядку та на умовах передбачених даним договором, а позичальник зобов`язався прийняти та повернути вказану суму поворотної фінансової допомоги у визначений цим договором строк.

Відповідно до умов додаткових угод від 15.04.2022 № 1, від 21.12.2023 № 2 до договору сторони договору визначили, що на дату підписання даних додаткових угод сума неповернутої позичальником позикодавцю поворотної фінансової допомоги складає 40363807,20 грн.

Кінцевий термін повернення (погашення) позичальником наданої за цим договором позикодавцем позичальнику поворотної фінансової допомоги встановлюється не пізніше 31.12.2025 (п. 2.4 договору в редакції додаткової угоди від 21.12.2023 № 2).

На підтвердження виконання умов договору та перерахування на рахунок ТОВ «Мехстар» поворотної фінансової допомоги у розмірі 40363807,20 грн., заявник надав до заяви про забезпечення позову банківську виписку за 12.07.2021 на суму 5000000,00 грн. та платіжні доручення: від 21.07.2021 № 417 на суму 952600,00 грн., від 21.07.2021 № 418 на суму 947200,00 грн., від 21.07.2021 № 419 на суму 929500,00 грн., від 21.07.2021 № 420 на суму 986100,00 грн., від 21.07.2021 № 421 на суму 631000,00 грн., від 21.07.2021 № 422 на суму 553600,00 грн., від 21.07.2021 № 428 на суму 1205000,00 грн., від 22.07.2021 № 431 на суму 929500,00 грн., від 22.07.2021 № 432 на суму 1019000,00 грн., від 22.07.2021 № 433 на суму 961400,00 грн., від 22.07.2021 № 434 на суму 956000,00 грн., від 22.07.2021 № 435 на суму 723600,00 грн., від 22.07.2021 № 436 на суму 410500,00 грн., від 22.07.2021 № 442 на суму 847200,00 грн., від 22.07.2021 № 443 на суму 902000,00 грн., від 22.07.2021 № 444 на суму 550800,00 грн., від 22.07.2021 № 445 на суму 930000,00 грн., від 23.07.2021 № 446 на суму 929500,00 грн., від 23.07.2021 № 447 на суму 810000,00 грн., від 23.07.2021 № 448 на суму 760500,00 грн., від 23.07.2021 № 449 на суму 1089200,00 грн., від 23.07.2021 № 450 на суму 1104600,00 грн., від 23.07.2021 № 451 на суму 1027800,00 грн., від 23.07.2021 № 452 на суму 1026300,00 грн., від 23.07.2021 № 453 на суму 1092000,00 грн., від 23.07.2021 № 454 на суму 1029100,00 грн., від 23.07.2021 № 455 на суму 1151000,00 грн., від 23.07.2021 № 456 на суму 1168000,00 грн., від 23.07.2021 № 457 на суму 1243900,00 грн., від 23.07.2021 № 458 на суму 1099100,00 грн., від 23.07.2021 № 459 на суму 1301000,00 грн., від 23.07.2021 № 460 на суму 1065500,00 грн., від 23.07.2021 № 461 на суму 1122500,00 грн., від 23.07.2021 № 462 на суму 1123400,00 грн., від 23.07.2021 № 463 на суму 966000,00 грн., від 23.07.2021 № 464 на суму 802200,00 грн., від 23.07.2021 № 465 на суму 837207,20 грн.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Морекс Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мехстар» існує спір, який стосується невиконання останнім своїх зобов`язань за договором надання поворотної фінансової допомоги від 01.07.2021 № 0107/21-1 щодо повернення поворотної фінансової допомоги, строк повернення якої настав.

Листом-повідомленням від 02.03.2026 № 02/03-26 ТОВ «Мехстар» підтвердив факт того, що станом на момент складання цього листа в нього наявна заборгованість перед ТОВ «Морекс Груп» відповідно до договору надання поворотної фінансової допомоги від 01.07.2021 № 0107/21-1 у розмірі 40363807,20 грн. Проте, виходячи із свого фінансового стану товариство немає можливості погасити (виплатити) зазначену заборгованість.

У зв`язку з невиконання ТОВ «Мехстар» взятих на себе договірних зобов`язань щодо повернення поворотної фінансової допомоги, ТОВ «Морекс Груп» має намір подати позов до Господарського суду Київської області про стягнення з ТОВ «Мехстар» на свою користь заборгованості в розмірі 40363807,20 грн.

Подана заявником заява про забезпечення позову містити відповідне обґрунтування позовних вимог, які він має заявити шляхом пред`явлення відповідного позову, на підтвердження яких (позовних вимог) надано відповідні докази, а наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги, суд установлює під час ухвалення рішення по суті спору, позаяк при вирішенні питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

В підтвердження наявності підстав для забезпечення позову заявник зазначає про наявність в нього обґрунтованих припущень, що невжиття заявлених заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, з якими заявник має намір звернутися до суду, позаяк тривалий час ТОВ «Мехстар» всупереч умов договору про надання поворотної фінансової допомоги від 01.07.2021 № 0107/21-1 не виконує своїх зобов`язань перед ТОВ «Морекс Груп» щодо повернення поворотної фінансової допомоги, строк повернення якої настав. Факт невиконання своїх зобов`язань та неможливість погасити наявну заборгованість перед ТОВ «Морекс Груп» у розмірі 40363807,20 грн., ТОВ «Мехстар» підтверджує в своєму листі від 02.03.2026 № 02/03-26. За твердженнями заявника, йому відомо про те, що ТОВ «Мехстар» вчиняє дії спрямовані на відчуження належного йому майна, що у майбутньому може унеможливити виконання рішення суду. Як вказує заявник, заявлений захід забезпечення позову є співмірним із майбутніми позовними вимогами та є необхідним для гарантування реального виконання судового рішення в майбутньому. Вжиті заходи забезпечення позову не будуть перешкоджати господарській діяльності ТОВ «Мехстар», проте будуть гарантією для заявника, що заборгованість буде погашена повністю або частково за рахунок, в тому числі, за рахунок арештованого майна.

На підтвердження належності ТОВ «Мехстар» майна, щодо якого в т.ч. заявник просить суд вжити заходи до забезпечення позову, до заяви про забезпечення позову надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.03.2026, згідно з якою власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:012:0013, площею 2,0026 га, яка розташована за адресою: Київська область, Бородянський р. (нині Бучанський р-н), смт. Клавдієво-Тарасове, вулиця Куровської Ілони (колишня вулиця Гагаріна), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 210 та розміщена на вказаній земельній ділянці виробничо-промислова адміністративно-побутова база, загальною площею 4719,7 кв.м, розташована за адресою: Київська область, Бородянський р. (нині Бучанський р-н), смт. Клавдієво-Тарасове, вулиця Гагаріна, будинок 67, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 0 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Мехстар».

В постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22, суд виснував, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Подібні висновки про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на нерухоме майно є належним видом забезпечення позову, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

У свою чергу Верховний Суд у пункті 37 постанови від 07.11.2024 у справі № 915/538/24 дійшов висновку про те, що за умови неможливості встановити достатність чи недостатність грошових коштів, що належать відповідачу і знаходяться на всіх його рахунках у всіх банківських установах, для задоволення вимог про стягнення коштів, то доцільно накласти арешт на грошові кошти і майно відповідача саме у межах суми, яка достатня для такого стягнення у випадку недостатності арештованих грошових коштів.

Стала та актуальна практика Верховного Суду покладає на заявника необхідність обґрунтування підстав, які можуть утруднити чи унеможливити виконання судового рішення у разі задоволення позову, однак визначає, що такі обґрунтування не обов`язково мають бути доведеними доказами вчинення боржником дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення.

З огляду на викладене та враховуючи наявність у ТОВ «Мехстар» невиконаних вище вказаних грошових зобов`язань перед заявником, відсутність у суду доказів достатності у ТОВ «Мехстар» грошових коштів для виконання судового рішення у випадку задоволення позову, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви в межах заявленої ціни позову шляхом накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Мехстар», включаючи, вказане вище нерухоме майно, позаяк зменшення за кількістю або відчуження відповідного майна (нічим не обмежене право ТОВ «Мехстар в будь-який момент розпорядитися ним) може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у випадку задоволення майбутніх позовних вимог. Це може мати місце у випадку продажу, дарування, міни нерухомого чи рухомого майна на користь третіх осіб, переведення, зняття грошових коштів з банківських рахунків боржника.

Бездіяльність ТОВ «Мехстар», яка виражається в ухиленні від сплати вказаних грошових сум, свідчить про відсутність відповідної суми коштів та потенційну можливість ухилення останнім від виконання і судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

Вибраний заявником захід до забезпечення позову у вигляді накладення арешту в межах ціни майбутнього позову на все нерухоме та рухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕХСТАР», ідент.код 44346516 включаючи, згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: а) виробничо-промислову адміністративно-побутову базу, загальною площею 4719.7 кв.м, розташовану за адресою: Київська область, Бучанський район, смт. Клавдієво-Тарасове, вулиця Гагаріна, будинок 67, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 0; б) земельну ділянку (на якій розташована вказана база): кадастровий номер :02:012:0013, площею 2.0026 га, розташовану за адресою: Київська область, Бучанський район, смт. Клавдієво-Тарасове, вулиця Гагаріна, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 210; заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕХСТАР», ідент.код 44346516, та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження, поділу, об`єднання, внесення до статутного капіталу юридичних осіб, передачі в іпотеку чи будь-якого іншого обтяження нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕХСТАР», ідент.код 44346516, не суперечить зазначеним вище вимогам законодавства, є адекватним вимогам, на забезпечення яких він вживається. Такий захід забезпечення позову не перешкоджає господарській діяльності ТОВ «Мехстар», а спрямований саме на збереження майна в межах ціни майбутнього позову до вирішення спору по суті та забезпечує збалансованість інтересів сторін.

Крім того, немає підстав вважати, що застосування такого заходу про накладення арешту в межах ціни майбутнього позову на все нерухоме та рухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕХСТАР», включаючи, вказане вище нерухоме майно, призведе до невиправданого обмеження прав ТОВ «Мехстар» чи третіх осіб, оскільки майно залишається в володінні та користуванні товариства, лише тимчасово запроваджуються певні обмеження щодо розпорядження ним.

Заходи до забезпечення позову у вигляді накладення арешту в межах суми майбутніх позовних вимог на все нерухоме та рухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕХСТАР», включаючи, вказане вище нерухоме майно, спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Дослідивши подані заявником до суду докази, господарський суд, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом майбутньої позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дійшов висновку, що заявник навів достатньо обґрунтоване припущення для вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви в межах заявленої ціни позову шляхом накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕХСТАР», ідент.код 44346516 включаючи, згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: а) виробничо-промислову адміністративно-побутову базу, загальною площею 4719.7 кв.м, розташовану за адресою: Київська область, Бучанський район, смт. Клавдієво-Тарасове, вулиця Гагаріна, будинок 67, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 0; б) земельну ділянку (на якій розташована вказана база): кадастровий номер :02:012:0013, площею 2.0026 га, розташовану за адресою: Київська область, Бучанський район, смт. Клавдієво-Тарасове, вулиця Гагаріна, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 210; заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕХСТАР», ідент.код 44346516, та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження, поділу, об`єднання, внесення до статутного капіталу юридичних осіб, передачі в іпотеку чи будь-якого іншого обтяження нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕХСТАР», ідент.код 44346516.

За таких обставин, суд задовольняє заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Морекс Груп» від 07.04.2026 вих. № 0704/26-1 (вх. № суду 23/26 від 07.04.2026), з урахуванням клопотання від 09.04.2026 (вх. № суду 6114/26 від 10.04.2026) про забезпечення позову.

Частиною 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136-140, 232-234 Господарського процесуального кодексу України суд,

постановив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Морекс Груп» від 07.04.2026 вих. № 0704/26-1 (вх. № суду 23/26 від 07.04.2026) про забезпечення позову з урахуванням клопотання від 09.04.2026 (вх. № суду 6114/26 від 10.04.2026) задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви в межах заявленої ціни позову в розмірі 40363807,20 грн. шляхом накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕХСТАР», ідентифікаційний код 44346516 включаючи, згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: а) виробничо-промислову адміністративно-побутову базу, загальною площею 4719.7 кв.м, розташовану за адресою: Київська область, Бучанський район, смт. Клавдієво-Тарасове, вулиця Гагаріна, будинок 67, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 0; б) земельну ділянку (на якій розташована вказана база): кадастровий номер :02:012:0013, площею 2.0026 га, розташовану за адресою: Київська область, Бучанський район, смт. Клавдієво-Тарасове, вулиця Гагаріна, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 210; заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕХСТАР», ідентифікаційний код 44346516, та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження, поділу, об`єднання, внесення до статутного капіталу юридичних осіб, передачі в іпотеку чи будь-якого іншого обтяження нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕХСТАР», ідентифікаційний код 44346516.

3. Ухвала Господарського суду Київської області від 10.04.2026 у справі № 911/1001/26 набирає законної сили з моменту її підписання, і виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом.

4. Строк пред`явлення ухвали Господарського суду Київської області від 10.04.2026 у справі № 911/1001/26 до виконання до 10.04.2029.

5. Стягувачем за ухвалою Господарського суду Київської області від 10.04.2026 у справі № 911/1001/26 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Морекс Груп» (вул. Іоанна Павла ІІ, будинок 20, м. Київ, 01042, ідентифікаційний код 42131640).

6. Боржником за ухвалою Господарського суду Київської області від 10.04.2026 у справі № 911/1001/26 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Мехстар» (вул. Гагаріна, будинок 67, смт Клавдієво-Тарасове, Бучанський р-н, Київська обл., 07800, ідентифікаційний код 44346516).

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Ю.В. Подоляк