РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2026Справа № 904/6476/25

Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДТЕХНІКА ТОРОС» (08122, Київська обл., Бучанський р-н, село Лісне, вул.Лісна, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 44522572)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул.Березинська, будинок 14, квартира 40, ідентифікаційний код юридичної особи 22974151) стягнення заборгованості у розмірі 108 350 грн. 00 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕДТЕХНІКА ТОРОС» (надалі також - «Позивач») звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 108 350 грн. 00 коп..

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором суборенди №171 від 05.10.2022 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2025 року направлено матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Медтехніка Торос" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека гормональних препаратів" про стягнення 108 350,78 грн. за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 року, справу №904/6476/25 передано до розгляду у складі судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДТЕХНІКА ТОРОС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» про стягнення заборгованості у розмірі 108 350 грн. 00 коп. залишено без руху.

12.12.2025 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/6476/25, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

29.01.2026 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 17.12.2025 року була направлена до електронного кабінету Сторін у порядку, визначеному законом, що підтверджується повідомленнями про доставлення процесуального документа до електронного кабінету Сторін.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

05.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАС-ФАРМА» (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» (Орендар) було укладено Договір суборенди №171, за умовами якого «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» передав, а «ОРЕНДАР» прийняв в тимчасове сплатне користування частину нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: Київська область, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34. (а.с.12-23)

Відповідно до п. 3.1 Договору Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами. Строк даного Договору обчислюється з моменту передачі «ОБ`ЄКТУ» «ОРЕНДАРЮ» за Актом прийому - передачі та діє по « 31» серпня 2023 року (включно), що вважається періодом оренди. У разі продовження орендних відносин між Орендодавцем та Власником приміщення після 31.08.2023 року. У разі продовження орендних відносин між Орендодавцем та власником приміщення після 31.08.2023, Договір автоматично пролонгується на строк по « 31» жовтня 2023 року.

Відповідно до п.3.2 Договору Акт приймання-передачі «ОБ`ЄКТУ» підписується Сторонами за формою, визначеною Додатком №5 до цього Договору, в строк по « 01» листопада 2022 року (включно). Під час передачі «ОБ`ЄКТУ» в оренду Сторони здійснюють детальну фотофіксацію «ОБ`ЄКТУ», друковані копії яких засвідчуються підписами обох сторін із зазначенням дати їх формування та долучаються у якості додатків до Акту.

Згідно з п. 4.1 Договору розмір щомісячної орендної плати з врахуванням ПДВ (якщо «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» с платником ПДВ) за період оренди «ОБ`ЄКТУ» згідно п. 3.3. Договору становить 35 000 (Тридцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок в місяць. Орендна плата коригується один раз на три місяці орендного користування ОБ`ЄКТОМ, з урахуванням офіційного індексу інфляції. У разі, коли індекс інфляції менше 1, індексація орендної плати не проводиться. Сторони домовились, що у разі невикористання ОБ`ЄКТУ «ОРЕНДАРЕМ», з причин не пов`язаних з неможливістю використання ОБ`ЄКТУ та за умови не укладення Сторонами акту приймання-передачі (повернення) ОБ`ЄКТУ, з вини ОРЕНДАРЯ орендна плата нараховується «ОРЕНДАРЮ» на загальних умовах.

Пунктом 4.6. Договору встановлено, що Сторони дійшли згоди, що розмір забезпечувального платежу на компенсацію вартості комунальних послуг за даним Договором становить 5 000 (П`ять тисяч) гривень 00 копійок (у тому числі ПДВ), який «ОРЕНДАР» зобов`язаний сплатити «ОРЕНДОДАВЦЮ» протягом 5 (П`яти) банківських днів з дати укладення Сторонами цього Договору. Платіж, зазначений в цьому пункті, є забезпечувальним платежем виконання «ОРЕНДАРЕМ» зобов`язань за цим Договором (далі - Забезпечувальний платіж на компенсацію вартості комунальних послуг). Положення даного пункту Договору та його підпунктів не застосовуються в разі виконання Орендарем п. 4.7. даного договору та наявності діючого Договору про відшкодування витрат укладеного відповідно до п. 4.7.

Розмір забезпечувального платежу на компенсацію вартості комунальних послуг підлягає щомісячному обчисленню та коригуванню «ОРЕНДОДАВЦЕМ» в односторонньому порядку за наступною формулою: А = К х 1,5, де А - забезпечувальний платіж на компенсацію вартості комунальних послуг. К - найбільша вартість фактично спожитих «ОРЕНДАРЕМ» комунальних послуг за останні 12 (Дванадцять) місяців, що передують місяцю проведення перерахунку.

Відповідно до п.4.8 Договору Сторони дійшли згоди, що розмір Забезпечувального платежу даним Договором становить 70 000 (Сімдесят тисяч) гривень 00 копійок (у тому числі ПДВ, якщо «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» буде платником ПДВ). який являє собою орендну плату із розрахунку за два повних місяці та які Орендар зобов`язаний сплатити Орендодавцеві протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати укладання сторонами цього Договору. Платіж, зазначений в цьому пункті, є забезпечувальним платежем виконання зобов`язань за цим Договором (надалі - Забезпечувальний платіж).

Розмір Забезпечувального платежу не може бути менш ніж двократний розмір місячної орендної плати та сума експлуатаційних послуг за два місяці.

Розмір забезпечувального платежу підлягає обчисленню кожні пів року та коригуванню «ОРЕНДОДАВЦЕМ» в односторонньому порядку за наступною формулою: ЗП = (ОП + ЕП) X 2, де ЗП - забезпечувальний платіж ОП - місячна орендна плата, що передує місяцю проведення перерахунку, ЕП - місячні експлуатаційні послуги згідно п. 4.6.

Розмір Забезпечувального платежу може бути збільшено «ОРЕНДОДАВЦЕМ» в односторонньому порядку (до суми не більше, ніж двократний розмір місячної орендної плати) виключно в разі збільшення розміру орендної плати за Договором або погодження ним здійснення «ОРЕНДАРЕМ» переобладнання, перепланування реконструкції Об`єкту на суму, яка визначається Орендодавцем як вартість приведення Об`єкту до первісного стану після здійснення «ОРЕНДАРЕМ» переобладнання, перепланування, реконструкції. Таке збільшення та доплата Забезпечувального платежу здійснюється Орендодавцем, один раз на 6 місяців.

Сума збільшення Забезпечувального платежу зазначається у відповіді «ОРЕНДОДАВЦЯ» про умови погодження переобладнання, перепланування, реконструкції «ОБ`ЄКТУ», і сплачується на підставі окремого рахунку, виставленого «ОРЕНДОДАВЦЕМ».

Пунктом 4.9 Договору (з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 05.10.2022 року до Договору суборенди №171 від 05.10.2022 року) передбачено, що забезпечувальний платіж залишається у розпорядженні «ОРЕНДОДАВЦЯ» на протязі усього строку дії Договору без нарахування відсотків і може бути використаний «ОРЕНДОДАВЦЕМ» для покриття будь- яких збитків, витрат або штрафних санкцій, викликаних невиконанням або неналежним виконанням «ОРЕНДАРЕМ» будь-яких зобов`язань за цим Договором.

Забезпечувальний платіж не розглядається та не використовується як орендна плата за останній (або будь- який інший) місяць оренди.

У разі належного виконання «ОРЕНДАРЕМ» всіх зобов`язань за цим Договором після закінчення строку оренди Забезпечувальний платіж повертається «ОРЕНДАРЮ» після повернення ним «ОБ`ЄКТУ» належним чином за Актом приймання-передачі, як це передбачено розділом 7 цього Договору, підписаний обома Сторонами оригіналів документів та надання оригіналів Орендодавцю, а саме: Акта приймання-передачі об`єкту з оренди, Актів звірки взаємних розрахунків, листа про повернення забезпечувального платежу з зазначенням погодженої Сторонами суми до повернення, та актуальних реквізитів на які необхідно повернути грошові кошти- протягом 60 календарних днів з моменту отримання оригіналів Актів звірки взаємних розрахунків за договором, оригіналу листа про повернення коштів з реквізитами для повернення, оригіналу листа про повернення коштів з реквізитами для повернення, оригіналу акту приймання-передачі приміщення з оренди - на адресу листування з Орендодавцем, яка зазначається в реквізитах сторін.

У випадку збільшення розміру орендної плати, вартості експлуатаційних послуг (в разі необхідності їх оплати за умовами даного Договору), «ОРЕНДАР» зобов`язаний буде доплатити до Забезпечувального платежу різницю, яка виникне у зв`язку з таким збільшенням (до загальної суми Забезпечувального платежу не більше, ніж двократний розмір місячної орендної плати), протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання відповідного рахунку від «ОРЕНДОДАВЦЯ» (п. 4.10 Договору)

Згідно з п.4.12 Договору у разі використання «ОРЕНДОДАВЦЕМ» суми Забезпечувального платежу або його частини відповідно до умов цього договору, «ОРЕНДАР» зобов`язаний на протязі двадцяти календарних днів з дати отримання відповідного рахунку від «ОРЕНДОДАВЦЯ» поповнити суму Забезпечувального платежу до розміру, який існував до його використання.

Пунктом 7.4. Договору передбачено, що Об`єкт вважається повернутим з оренди з моменту підписання представниками Сторін Акту приймання-передачі.

Згідно з п.7.5 Договору якщо під час повернення Об`єкта оренди буде виявлено, що стан його не відповідає умовам Договору, у т.ч. вимогам п. 7.3. цього Договору, «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» на власний розсуд має право:

7.5.1. відмовитись від прийняття «ОБ`ЄКТА» та підписання відповідного Акту приймання-передачі до моменту усунення «ОРЕНДАРЕМ» виявлених недоліків та проведення косметичного ремонту. У такому разі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» складає за своїм підписом дефектний акт, в якому фіксує перелік недоліків, які мають бути усунені «ОРЕНДАРЕМ», та надає його «ОРЕНДАРЮ» для виконання із зазначенням строків та обсягів проведення відповідних робіт. Після усунення недоліків, «ОРЕНДАР» зобов`язаний повернути «ОБ`ЄКТ» «ОРЕНДОДАВЦЮ» у загальному порядку, або -

7.5.2. відмовитись від прийняття «ОБ`ЄКТА» та підписання відповідного Акта приймання-передачі, скласти двосторонній дефектний акт, в якому зафіксувати перелік недоліків, та вимагати від «ОРЕНДАРЯ» відшкодування витрат на усунення виявлених недоліків з визначенням розміру таких витрат. У цьому разі «ОРЕНДАР» зобов`язаний відшкодувати «ОРЕНДОДАВЦЮ» погоджені витрати на усунення виявлених недоліків, після чого «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» зобов`язаний прийняти «ОБ`ЄКТ» від «ОРЕНДАРЯ» та підписати відповідний Акт приймання-передачі.

7.5.3.у разі, якщо Орендар відмовляється та/або ухиляється від підписання Акта приймання - передачі, Орендодавець має право самостійно залучити третіх осіб для оформлення Акта приймання - передачі та фіксації відмови/ухилення Орендаря від підписання такого Акта.

Договором про внесення змін від 24.10.2023 року до Договору суборенди №171 від 05.10.2022 року Сторони дійшли згоди в ДОГОВОРІ СУБОРЕНДИ № 171 від « 05» жовтня 2022 року замінити сторону за Договором, а саме «ОРЕНДОДАВЦЯ». З « 01» листопада 2023 року «ОРЕНДОДАВЦЕМ» по Договору вважати «НОВОГО ОРЕНДОДАВЦЯ», до якого переходять всі права та обов`язки «ОРЕНДОДАВЦЯ» в повному обсязі. З урахуванням даного Договору про внесення змін, обов`язки «ОРЕНДОДАВЦЯ» по Договору вважаються виконаними по « 31» жовтня 2023 року (включно). З « 01» листопада 2023 року виникають обов`язки «НОВОГО ОРЕНДОДАВЦЯ». У зв`язку з заміною «ОРЕНДОДАВЦЯ » за Договором, викласти преамбулу Договору в наступній редакції: «ОРЕНДОДАВЕЦЬ»: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ», та «ОРЕНДАР»: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ МЕДТЕХНІКА ТОРОС". (а.с.24)

Договором про внесення змін від 28.10.2024 року до Договору суборенди №171 від 05.10.2022 року Сторони дійшли згоди внести зміни до п. 3.1. та п. 4.1. ДОГОВОРУ СУБОРЕНДИ № 171 від « 05» жовтня 2022 року та викласти їх у наступній редакції: «п. 3.1. Даний договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання зобов`язань за ним. Строк оренди за даним договором наступає з моменту підписання Сторонами Акту приймання- передачі «ОБ`ЄКТУ» та діє по « 31» січня 2025 року (включно).» «п. 4.1. Розмір щомісячної орендної плати з врахуванням ПДВ (якщо «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» є платником ПДВ) за період оренди «ОБ`ЄКТУ» згідно п.3.3. Договору становить - 47 600 (Сорок сім тисяч шістсот) гривень 00 копійок в місяць. Щомісяця орендна плата коригується з урахуванням офіційного індексу інфляції місяця, що передує розрахунковому. У разі, коли індекс інфляції менше 1. індексація орендної плати не проводиться. Сторони домовились, що у разі невикористання ОБ`ЄКТУ «ОРЕНДАРЕМ» та за умови не укладення Сторонами акту приймання-передачі (повернення) ОБ`ЄКТУ орендна плата нараховується «ОРЕНДАРЮ» на загальних умовах.». Усі інші умови ДОГОВОРУ СУБОРЕНДИ № 171 від « 05» жовтня 2022 року залишити без змін. (а.с.25)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору суборенди №171 від 05.10.2022 року Позивач перерахував на користь Орендодавця забезпечувальний платіж у загальному розмірі 94 047 грн. 66 коп., що підтверджується фільтрованими виписками за період з 01.01.2023 року по 15.10.2025 року. (а.с.31-33)

Крім того, на виконання умов Договору суборенди №171 від 05.10.2022 року Орендар повернув, а Орендодавець в свою чергу прийняв з тимчасового сплатного користування частину нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: Київська область, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, що підтверджується Актом приймання - передачі об`єкта з оренди від 31.03.2025 року. (а.с.34)

Листом б/н б/д Товариство з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» повідомило Позивача про складання акта виявлених дефектів від 14.05.2025 р., кошторису №1905/25 на суму 26236 грн. 44 коп., яка буде вирахувана із суми забезпечувального платежу. (а.с.35-36)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Позивач зазначає, що Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення забезпечувального платежу й перерахованої суми попередньої оплати. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов`язань у останнього утворилась заборгованість у розмірі 108 350 грн. 78 коп., яка складається з суми неповернутого забезпечувального платежу у розмірі 79 947 грн. 39 коп. та переплати за платежами з оплати суборендної плати у розмірі 28 403 грн. 39 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДТЕХНІКА ТОРОС» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору суборенди №171 від 05.10.2022 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи

Як вбачається з матеріалів справи, 05.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАС-ФАРМА» (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» (Орендар) було укладено Договір суборенди №171, за умовами якого «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» передав, а «ОРЕНДАР» прийняв в тимчасове сплатне користування частину нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: Київська область, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34. (а.с.12-23)

Договором про внесення змін від 24.10.2023 року до Договору суборенди №171 від 05.10.2022 року Сторони дійшли згоди в ДОГОВОРІ СУБОРЕНДИ № 171 від « 05» жовтня 2022 року замінити сторону за Договором, а саме «ОРЕНДОДАВЦЯ». З « 01» листопада 2023 року «ОРЕНДОДАВЦЕМ» по Договору вважати «НОВОГО ОРЕНДОДАВЦЯ», до якого переходять всі права та обов`язки «ОРЕНДОДАВЦЯ» в повному обсязі. З урахуванням даного Договору про внесення змін, обов`язки «ОРЕНДОДАВЦЯ» по Договору вважаються виконаними по « 31» жовтня 2023 року (включно). З « 01» листопада 2023 року виникають обов`язки «НОВОГО ОРЕНДОДАВЦЯ». У зв`язку з заміною «ОРЕНДОДАВЦЯ » за Договором, викласти преамбулу Договору в наступній редакції: «ОРЕНДОДАВЕЦЬ»: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ», та «ОРЕНДАР»: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ МЕДТЕХНІКА ТОРОС". (а.с.24)

Пунктом 4.6. Договору встановлено, що Сторони дійшли згоди, що розмір забезпечувального платежу на компенсацію вартості комунальних послуг за даним Договором становить 5 000 (П`ять тисяч) гривень 00 копійок (у тому числі ПДВ), який «ОРЕНДАР» зобов`язаний сплатити «ОРЕНДОДАВЦЮ» протягом 5 (П`яти) банківських днів з дати укладення Сторонами цього Договору. Платіж, зазначений в цьому пункті, є забезпечувальним платежем виконання «ОРЕНДАРЕМ» зобов`язань за цим Договором (далі - Забезпечувальний платіж на компенсацію вартості комунальних послуг). Положення даного пункту Договору та його підпунктів не застосовуються в разі виконання Орендарем п. 4.7. даного договору та наявності діючого Договору про відшкодування витрат укладеного відповідно до п. 4.7.

Розмір забезпечувального платежу на компенсацію вартості комунальних послуг підлягає щомісячному обчисленню та коригуванню «ОРЕНДОДАВЦЕМ» в односторонньому порядку за наступною формулою: А = К х 1,5, де А - забезпечувальний платіж на компенсацію вартості комунальних послуг. К - найбільша вартість фактично спожитих «ОРЕНДАРЕМ» комунальних послуг за останні 12 (Дванадцять) місяців, що передують місяцю проведення перерахунку.

Відповідно до п.4.8 Договору Сторони дійшли згоди, що розмір Забезпечувального платежу даним Договором становить 70 000 (Сімдесят тисяч) гривень 00 копійок (у тому числі ПДВ, якщо «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» буде платником ПДВ). який являє собою орендну плату із розрахунку за два повних місяці та які Орендар зобов`язаний сплатити Орендодавцеві протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати укладання сторонами цього Договору. Платіж, зазначений в цьому пункті, є забезпечувальним платежем виконання зобов`язань за цим Договором (надалі - Забезпечувальний платіж).

Розмір Забезпечувального платежу не може бути менш ніж двократний розмір місячної орендної плати та сума експлуатаційних послуг за два місяці.

Розмір забезпечувального платежу підлягає обчисленню кожні пів року та коригуванню «ОРЕНДОДАВЦЕМ» в односторонньому порядку за наступною формулою: ЗП = (ОП + ЕП) X 2, де ЗП - забезпечувальний платіж ОП - місячна орендна плата, що передує місяцю проведення перерахунку, ЕП - місячні експлуатаційні послуги згідно п. 4.6.

Розмір Забезпечувального платежу може бути збільшено «ОРЕНДОДАВЦЕМ» в односторонньому порядку (до суми не більше, ніж двократний розмір місячної орендної плати) виключно в разі збільшення розміру орендної плати за Договором або погодження ним здійснення «ОРЕНДАРЕМ» переобладнання, перепланування реконструкції Об`єкту на суму, яка визначається Орендодавцем як вартість приведення Об`єкту до первісного стану після здійснення «ОРЕНДАРЕМ» переобладнання, перепланування, реконструкції. Таке збільшення та доплата Забезпечувального платежу здійснюється Орендодавцем, один раз на 6 місяців.

Сума збільшення Забезпечувального платежу зазначається у відповіді «ОРЕНДОДАВЦЯ» про умови погодження переобладнання, перепланування, реконструкції «ОБ`ЄКТУ», і сплачується на підставі окремого рахунку, виставленого «ОРЕНДОДАВЦЕМ».

У випадку збільшення розміру орендної плати, вартості експлуатаційних послуг (в разі необхідності їх оплати за умовами даного Договору), «ОРЕНДАР» зобов`язаний буде доплатити до Забезпечувального платежу різницю, яка виникне у зв`язку з таким збільшенням (до загальної суми Забезпечувального платежу не більше, ніж двократний розмір місячної орендної плати), протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання відповідного рахунку від «ОРЕНДОДАВЦЯ» (п. 4.10 Договору)

Згідно з п.4.12 Договору у разі використання «ОРЕНДОДАВЦЕМ» суми Забезпечувального платежу або його частини відповідно до умов цього договору, «ОРЕНДАР» зобов`язаний на протязі двадцяти календарних днів з дати отримання відповідного рахунку від «ОРЕНДОДАВЦЯ» поповнити суму Забезпечувального платежу до розміру, який існував до його використання.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору суборенди №171 від 05.10.2022 року Позивач перерахував на користь Орендодавця забезпечувальний платіж у загальному розмірі 94 047 грн. 66 коп., що підтверджується фільтрованими виписками за період з 01.01.2023 року по 15.10.2025 року. (а.с.31-33)

Пунктом 7.4. Договору передбачено, що Об`єкт вважається повернутим з оренди з моменту підписання представниками Сторін Акту приймання-передачі.

Так, на виконання умов Договору суборенди №171 від 05.10.2022 року Орендар повернув, а Орендодавець в свою чергу прийняв з тимчасового сплатного користування частину нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: Київська область, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, що підтверджується Актом приймання - передачі об`єкта з оренди від 31.03.2025 року. (а.с.34)

Пунктом 4.9 Договору (з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 05.10.2022 року до Договору суборенди №171 від 05.10.2022 року) передбачено, що забезпечувальний платіж залишається у розпорядженні «ОРЕНДОДАВЦЯ» на протязі усього строку дії Договору без нарахування відсотків і може бути використаний «ОРЕНДОДАВЦЕМ» для покриття будь- яких збитків, витрат або штрафних санкцій, викликаних невиконанням або неналежним виконанням «ОРЕНДАРЕМ» будь-яких зобов`язань за цим Договором.

Забезпечувальний платіж не розглядається та не використовується як орендна плата за останній (або будь- який інший) місяць оренди.

У разі належного виконання «ОРЕНДАРЕМ» всіх зобов`язань за цим Договором після закінчення строку оренди Забезпечувальний платіж повертається «ОРЕНДАРЮ» після повернення ним «ОБ`ЄКТУ» належним чином за Актом приймання-передачі, як це передбачено розділом 7 цього Договору, підписаний обома Сторонами оригіналів документів та надання оригіналів Орендодавцю, а саме: Акта приймання-передачі об`єкту з оренди, Актів звірки взаємних розрахунків, листа про повернення забезпечувального платежу з зазначенням погодженої Сторонами суми до повернення, та актуальних реквізитів на які необхідно повернути грошові кошти- протягом 60 календарних днів з моменту отримання оригіналів Актів звірки взаємних розрахунків за договором, оригіналу листа про повернення коштів з реквізитами для повернення, оригіналу листа про повернення коштів з реквізитами для повернення, оригіналу акту приймання-передачі приміщення з оренди - на адресу листування з Орендодавцем, яка зазначається в реквізитах сторін.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи те, що умовами Договору суборенди №171 від 05.10.2022 року визначено строк для повернення Орендодавцем Орендарю забезпечувального платежу, в даному випадку підлягають застосуванню умови пункту 4.9 Договору.

Суд звертає увагу, що підставою для повернення Орендодавцем забезпечувального платежу Орендарю є належне виконання «ОРЕНДАРЕМ» всіх зобов`язань за цим Договором, повернення Орендарем об`єкту за Актом приймання-передачі відповідно до розділу 7 цього Договору, підписання Сторонами оригіналів документів, отримання Орендодавцем оригіналів документів, а саме: Акта приймання-передачі об`єкту з оренди, Актів звірки взаємних розрахунків, листа про повернення забезпечувального платежу з зазначенням погодженої Сторонами суми до повернення, та актуальних реквізитів, на які необхідно повернути грошові кошти, на адресу листування з Орендодавцем, яка зазначається в реквізитах сторін. При цьому, обов`язок Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» з повернення на користь Орендаря забезпечувального платежу за Договором суборенди №171 від 05.10.2022 року настає протягом 60 календарних днів з моменту отримання оригіналів Актів звірки взаємних розрахунків за договором, оригіналу листа про повернення коштів з реквізитами для повернення, оригіналу листа про повернення коштів з реквізитами для повернення, оригіналу акту приймання-передачі приміщення з оренди - на адресу листування з Орендодавцем, яка зазначається в реквізитах сторін.

Проте, матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження направлення Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДТЕХНІКА ТОРОС» на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ», яка визначена у розділі 12 Договору з урахуванням Договору про внесення змін від 24.10.2023 року, оригіналів документів, а саме: Акта приймання-передачі об`єкту з оренди, Актів звірки взаємних розрахунків, листа про повернення забезпечувального платежу з зазначенням погодженої Сторонами суми до повернення, та актуальних реквізитів, на які необхідно повернути грошові кошти, й отримання вказаних документів Відповідачем.

З огляду на викладене, Суд приходить до висновку, що обов`язок Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» з повернення на користь Орендаря забезпечувального платежу за Договором суборенди №171 від 05.10.2022 року на момент розгляду даної справи не настав.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДТЕХНІКА ТОРОС» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» суми неповернутого забезпечувального платежу у розмірі 79 947 грн. 39 коп. не підлягає задоволенню. При цьому, Судом не досліджується така підстава як повернення сплаченого забезпечувального платежу, як належне виконання Орендарем його зобов`язань за договором, оскільки ненастання строку для його повернення є самостійною та достатньою підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині.

Крім того, при зверненні до суду з вказаним позовом Позивач просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» переплату за платежами з оплати суборендної плати у розмірі 28 403 грн. 39 коп.

На підтвердження заявлених позовних вимог Позивачем надано суду Акти звіряння взаємних розрахунків на 31.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДТЕХНІКА ТОРОС», Акти звіряння взаємних розрахунків на 31.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАС-ФАРМА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДТЕХНІКА ТОРОС». (а.с.27-30)

Суд зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.03.2019 року у справі № 910/1389/18.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 927/986/17 визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства.

Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги (товару) і подальшою господарською діяльністю (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019 зі справи № 910/4994/18).

У разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі №905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинні облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Так само пунктом 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 р., визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Документами, які є підставою для оприбуткування товару та внесення запису в облікові бухгалтерські реєстри, є накладні та товарно-транспортні накладні. При цьому вказані первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити та містити дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку про те, що у спірних правовідносинах доказами реального здійснення господарської операції є первинні документи, які підтверджують факт надання послуг, тому належним і допустимим доказом виконання робіт є акти надання послуг у разі, якщо вони містять усі необхідні реквізити.

Згідно з положеннями Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції, і власне, її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Яке вже неодноразово зазначав Верховний Суд (постанови від 06.11.2018 у справі № 910/6216/17, від 05.12.2018 у справі № 915/878/16, від 03.02.2020 у справі № 909/1073/17, від 18.08.2020 у справі № 927/833/18) встановивши наявність відбитку печатки відповідача на спірних документах та, враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, суди мають дослідити питання встановлення обставин, чи була печатка загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа.

З`ясування відповідних питань і оцінка пов`язаних з ними доказів має істотне значення для вирішення такого спору, оскільки це дозволило б з максимально можливим за даних обставин ступенем достовірності ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних господарських операцій (тобто чи співпадає така особа з відповідачем у даній справі, чи ні).

При цьому, у постанові від 20.12.2018 у справі № 910/19702/17 Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність у видаткових накладних назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності підпису у цій накладній, який засвідчений відбитком печатки покупця, не може свідчить про те, що такі видаткові накладні є неналежними доказами у справі. Відбиток печатки на видаткових накладних є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 - 7, 9 - 11 глави 3 розділу IІ «Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» (затверджені наказом Мінюсту України від 18.06.2015 № 1000/544; зареєстровані в Мінюсті України 22.06.2015 р. за №736/27181), які встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами, - право на застосування гербових печаток (для установ, які мають право використовувати державну символіку) або печаток установи із зазначенням найменування установи та ідентифікаційного коду (далі - печатка установи) закріплюється у положенні (статуті) установи і зумовлюється її правовим статусом.

На документах, що засвідчують права громадян і юридичних осіб, на яких фіксується факт витрати коштів і проведення операцій з матеріальними цінностями, підпис посадової (відповідальної) особи скріплюється печаткою установи (за наявності).

В установах дозволяється також застосовувати печатки структурних підрозділів (служби діловодства, бухгалтерії, кадрової служби тощо), печатки для окремих категорій документів (для копій, перепусток, конвертів тощо), а також металеві печатки - для опечатування приміщень, шаф, сейфів.

В інструкції з діловодства установи визначаються види і кількість печаток, штампів, що застосовуються, перелік документів, підписи на яких відповідно до законодавства необхідно скріплювати печаткою установи, та порядок застосування печаток.

Розпорядчим документом керівника установи визначаються порядок використання, місце зберігання печатки установи і посадові особи, відповідальні за її зберігання, а також перелік посадових осіб, підписи яких скріплюються печаткою установи.

Право засвідчення документів та їх копій може надаватися посадовим та іншим особам на підставі довіреності.

У посадових інструкціях визначаються повноваження щодо засвідчення документів та їх копій.

Облік усіх печаток та штампів, що застосовуються в установі, ведеться у журналі за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Видача печаток, штампів посадовим особам здійснюється під підпис у відповідному журналі.

Печатки зберігаються у шафах (сейфах), що надійно замикаються і опечатуються.

Перевірка наявності печаток і штампів здійснюється щороку комісією, призначеною розпорядчим документом керівника установи, та оформлюється актом.

Отже, особи які мають право зберігати та використовувати печатки підприємства призначаються наказом керівника організації та несуть персональну відповідальність за неналежне зберігання та використання печатки. За таких обставин відповідач, як суб`єкт господарювання, несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема при засвідченні спірного акта прийому-передачі наданих послуг.

Проте, Позивачем не подано, а матеріали справи не містять жодних первинних доказів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій за Договором суборенди №171 від 05.10.2022 року, оскільки Акти звіряння взаємних розрахунків на 31.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДТЕХНІКА ТОРОС», Акти звіряння взаємних розрахунків на 31.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАС-ФАРМА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДТЕХНІКА ТОРОС» не є такими доказами. Так, Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження визначення розміру орендної плати відповідно до п.4.1 Договору за кожен місяць окремо, розміру спожитих Орендарем комунальних послуг відповідно до п.4.4 Договору за кожен місяць окремо на підставі виставлених рахунків Орендодавцем, складених актів виконаних робіт (послуг) відповідно до п.4.14 Договору, а також доказів сплати Орендарем орендної плати, комунальних платежів на підставі первинних доказів (актів виконаних робіт (послуг) відповідно до п.4.14 Договору).

З огляду на викладене, Суд позбавлений можливості визначити загальний розмір орендної плати за весь період оренди за Договором суборенди №171 від 05.10.2022 року на підставі первинних документів, загальну суму спожитих комунальних послуг Орендарем, загальну суму сплачених грошових коштів Позивачем на користь Орендодавця по орендній платі та комунальним платежам й, як наслідок, встановити чи наявна переплата по орендній платі на суму, визначену Позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДТЕХНІКА ТОРОС» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» переплати за платежами з оплати суборендної плати у розмірі 28 403 грн. 39 коп.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що, навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява N 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, N 274).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДТЕХНІКА ТОРОС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» про стягнення заборгованості у розмірі 108 350 грн. 00 коп. є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДТЕХНІКА ТОРОС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» про стягнення заборгованості у розмірі 108 350 грн. 00 коп. - відмовити у повному обсязі.

2. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 25 березня 2026 року.

Суддя О.В. Чинчин