ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2026 Справа № 917/2007/25

м. Полтава

за позовною заявою Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" вул. Святошинська, буд.27, м. Київ, 03115

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТАЛЬЯНС" вул. Партизанська, буд.8, корп.80, м. Полтава, 36009

про стягнення 375 114,94 грн.

Суддя Солодюк О.В.

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до cт. 247 ГПК України.

Суть справи: Державна установа «Генеральна дирекція Державної кримінально- виконавчої служби України» звернулася до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мітальянс» про стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла за договором купівлі-продажу від 17.03.2025 № 71-К-25.

Ухвалою суду від 03.11.2025 відкрито провадження у справі, визнано справу малозначною, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін.

Відповідач відзив на позов у визначений відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України строк, не подав.

Ухвала Господарського суду Полтавської області від 03.11.2025 про відкриття провадження у справі, надіслана відповідачеві рекомендованим листом на зазначену в позові та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань адресу. Ухвала про прийняття позовної заяви повернулася до суду з поштовою відміткою "адресат відсутній".

Суд зазначає, що заяв про зміну відповідачем місцезнаходження на адресу суду не надходило.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції, пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Як звернув увагу Верховний суд у складі колегії Касаційного господарського суду в постанові від 19.02.2020р. у справі №910/16409/15: "свідоме неотримання судової кореспонденції, яка направлялася за офіційною юридичною адресою, є порушенням норм процесуального права та може бути розцінено судом як дії, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчити про зловживання процесуальними правами учасника справи, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи. З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що, сторона була обізнана про розгляд справи в суді, повідомлялася про дату, час та місце судових засідань за вказаною адресою, однак не скористався правом участі у судових засіданнях, тому відсутні підстави вважати, що судом під час розгляду справи було порушено норми процесуального права щодо повідомлення останнього про час та місце судового розгляду".

Також, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь - яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У частині 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 ГПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Рішення та постанови ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини.

Між Державною установою «Генеральна дирекція Державної кримінально - виконавчої служби України» (далі позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мітальянс» (далі відповідач, продавець) укладено договір купівлі-продажу від17.03.2025 № 71-К-25 (далі Договір).

Пунктом 1.1. Договору визначено, що продавець зобов`язується продати і відвантажити покупцеві ДК 021-2015:15110000-2 М`ясо (блоки із яловичини знежиловані першого сорту заморожені) (далі - Товар) в обсязі, за адресами Територіальних уповноважених представників покупця та у терміни (строки), визначені у Рознарядці (Додаток 1 до договору), а покупець забезпечити приймання та оплату товару за цінами, згідно з умовами цього Договору. Кількість товару - 27 750,0 кг, ціна за одиницю товару 138,90 грн, загальна сума вартості товару - 3 437 775,00 грн.

Відповідно до п. 5.1 Договору поставка товару здійснюється окремими партіями в обсязі, за адресами Територіальних уповноважених представників покупця та у терміни (строки), визначені у Рознарядці (Додаток 1 до Договору), продавець повинен здійснити поставку товару у повному обсязі до 28 березня 2025 року включно.

Строк дії Договору до 28 квітня 2025 року включно.

Відповідно до умов Договору (пункт 5.1.) Генеральною дирекцією ДКВС України було видано Рознарядку на постановку блоків із яловичини знежилованих першого сорту заморожених загальною кількістю 24 750 кг, що є Додатком № 1 до Договору.

В порушення умов договору, як вбачається із видаткових накладних від 28.03.2025 № 36; від 26.03.2025 №33; від 26.03.2025 № 34; від 26.03.2025 №35; від 01.04.2025 № 37; від 27.03.2025 № 40, Продавець здійснив прострочку поставки Товару (поставка блоків із яловичини знежилованих першого сорту заморожених) із порушенням термінів (стороків) поставки товару) в кількості 360 кг на суму 50 004,00 гривень, а також продавець здійснив недопоставку товару. Недопоставка Товару становить 15 750,00 кг.

Відповідно до п. 7.2. Договору у випадку порушення термінів (строків) поставки товару відповідно до умов Договору (у тому числі термінів (строків) поставки товару відповідно до умов Договору (у тому числі термінів (строків) заміни неякісного товару), зазначених у пунктах 2.4., 5.1., 5.8., 5.12. цього Договору, продавець сплачує Покупцю пеню, яка обраховується із вартості непоставленого в строк товару в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день затримки, а у разі прострочення понад 7 днів додатково стягується штраф у розмірі 10% вартості непоставленого в строк товару.

Відповідно до п. 7.3. Договору у випадку недопоставки товару в обсязі, передбаченому Договором, продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 25% вартості непоставленого товару.

У зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем договірних зобов`язань Генеральною дирекцією ДКВС України було нараховано штрафні санкції відповідно до п. 7.2. та штраф згідно з п. 7.3. Договору на загальну суму 547 003,69 грн., та було направлено Відповідачу відповідну претензію від 21.04.2025 № ГД ДКВС-1500/3ГД/2025.

Однак, жодної відповіді до Генеральної дирекції ДКВС України від ТОВ "Мітальянс" на претензію 21.04.2025 № ГД ДКВС-1500/3 ГД/2025 не надходило та вимоги за зазначеною не були задоволені.

Тому, Позивачем було подано до Публічного акціонерного товариства "БАНК ВОСТОК" вимогу від 16.05.2025 № ГД ДКВС-1958/3 ГД/2025 про сплату суми забезпечення виконання Договору відповідно до банківської гарантії від 14.03.2025 №КГ2025-0023.

Публічне акціонерне товариство "Банк Восток" здійснило виплату суми гарантії у розмірі 171 888,75 грн., відповідно до умов Договору. Однак, згідно з пред`явленою претензією ТОВ "Мітальянс" залишається винним Генеральній дирекції суму в розмірі 375 114,94 грн., яка підлягає сплаті.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач повторно направив претензію від 26.08.2025 № ГД ДКВС-3349/3 ГД/2025 за Договором, якою, зокрема, повідомив відповідача, що частину штрафних санкцій у розмірі 171 888,75 грн. було стягнуто у порядку, передбаченому пунктом 11.6. Договору у зв`язку з неналежним виконанням/невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором та необхідності сплати решти суми штрафних санкцій.

Однак, відповіді на зазначену претензію до Генеральної дирекції ДКВС України від ТОВ "Мітальянс" не надходило та претензійні вимоги задоволено не було.

Відповідно до п. 11.7 Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Продавцем умов Договору Покупець із суми забезпечення виконання Договору утримує штрафні санкції, передбачені Договором та чинним законодавством, та повертає решту коштів протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту такого утримання.

Отже, позивач просить суд стягнути з відповідача у примусовому порядку загальну суму штрафних санкцій у розмірі 375 114,94 грн.

При розгляді справи по суті суд приймає до уваги наступне.

Згідно з частиною 1 статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Укладений сторонами Договір є договором купівлі-продажу, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

17.03.2025 покупець видав продавцю рознарядку про необхідність здійснити до 28.03.2025 включно поставку блоків із яловичини знежилованих першого сорту заморожених Територіальним уповноваженим представникам покупця в обсязі 24 750,00 кг, за Договором № 71-К-25 від 17.03.2025. Рознарядка підписана представниками сторін та засвідчена печатками підприємств.

Таким чином, враховуючи строки визначені рознарядкою та факт її підписання продавцем, кінцевий термін поставки товару 28.03.2025 включно.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем обов`язку з поставки товару за Договором № 71-К-25 від 17.03.2025 в обсязі 24 750,0 кг у визначений рознарядкою термін.

Згідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності та справедливості.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

На підставі п. 7.2. Договору за порушення термінів поставки (видаткова накладна № 37 від 01.04.2025 на суму 50 004, 00 грн) відповідачу нарахована пеня в сумі 84, 94 грн.

На підставі п.7.3. Договору за недопоставку товару (15 750,00 кг) відповідачу нараховано штраф у розмірі 25 % вартості непоставленого Товару, розмір якого складає 546 918, 75 грн.

Всього сума штрафних санкцій становить 547 003,69 грн, 171 888,75 грн з яких сплачено ПАТ "Банк Восток" на вимогу позивача відповідно до банківської гарантії.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем становить 375 114,94 грн.

Перевіривши розрахунок штрафу, наведений позивачем у розрахунку до позовної заяві, суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13 ГПК України).

Суд, приймаючи до уваги всі обставини неналежного виконання зобов`язання відповідачем, факт отримання позивачем компенсації своїх можливих втрат від невиконання відповідачем зобов`язання у вигляді банківської гарантії на суму 171 888,75 грн, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а саме, в сумі 375 114,94 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІТАЛЬЯНС» (адреса м. Полтава, вул. Партизанська, буд. 8, корпус 80, 36009, ) на користь Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально - виконавчої служби України» (адреса: 03115, місто Київ, вул. Святошинська, будинок 27, номер рахунку UA 0099332 в Державній казначейській службі України м. Києва, , код банку 820172) суму штрафних санкцій у розмірі 375 114,94 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІТАЛЬЯНС» (адреса м. Полтава, вул. Партизанська, буд. 8, корпус 80, 36009, ) на користь Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально - виконавчої служби України» (адреса: 03115, місто Київ, вул. Святошинська, будинок 27, номер рахунку UA 0099332 в Державній казначейській службі України м. Києва, , код банку 820172) суму судового збору у розмірі 4 501,38 грн.

Видати накази після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Солодюк О.В.