ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" квітня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/5024/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів (вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032)

до відповідача: Фермерського господарства Алт-агро (вул. Олеся Гончара, 3, м. Каховка, Каховський р-н, Херсонська обл., 74800)

про стягнення 174506,39 грн,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фермерського господарства Алт-агро, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 174506,39 грн, з яких: 128417,87 грн борг по тілу кредиту; 46088,52 грн борг за відсотками.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного з АТ Райффайзен банк аваль договору про надання овердрафту від 25.11.2020 № 015/91775/936169, право вимоги кредитора за яким було відступлено на користь позивача на підставі договору від 24.07.2024 № 114/2-72.

Відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.12.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/5024/25; постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи

25.11.2020 між Акціонерним товариством «Райффайзен банк аваль» (нова назва Акціонерне товариство «Райффайзен банк» (а.с. 8, т.1) (кредитор) та Фермерським господарством Алт-агро (позичальник) був укладений договір про надання овердрафту № 015/91775/936169 (а.с. 9-15, т.1), згідно з п. 1.1., 1.2. якого кредитор на умовах договору надає позичальнику протягом строку доступності овердрафту можливість використання овердрафту з межах поточного ліміту. Позичальник зобов`язується використовувати овердрафт за цільовим призначенням, вказаним в пункті 1.9. договору, з дотриманням вимог законодавства України, погасити овердрафт/кредитну заборгованість, сплатити проценти та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені договором, у строки, передбачені договором, але не пізніше дати закінчення строку овердрафту.

При цьому, у розділі «Визначення термінів» сторони погодили наступне:

- безперервне дебетове сальдо - дебетове сальдо на поточному рахунку, наявне на кінець кожного календарного дня протягом певного строку внаслідок використання овердрафту;

- дата закінчення строку доступності овердрафту 24.11.2023 включно або інший календарний день, що передує дати закінчення строку овердрафту;

- дата сплати процентів - календарний день кожного місяця, що зазначається в договорі та відповідає даті відкриття поточного рахунку, а саме 26 число, а в останній місяць користування овердрафтом/кредитною заборгованістю - дата закінчення строку овердрафту/останній день користування кредитною заборгованістю;

- дата закінчення строку овердрафту 25.11.2023 або інший день (календарна дата), до закінчення якого позичальник зобов`язаний здійснити повне погашення заборгованості за договором (погашення овердрафту/ кредитної заборгованості, сплату процентів, комісій, пені та інших передбачених договором платежів, в тому числі відшкодування витрат та збитків кредитора, пов`язаних з неналежним, виконанням позичальником умов договору та/або договорів забезпечення);

- дебетове сальдо від`ємна різниця між сумою коштів на поточному рахунку та сумою видаткових операцій по поточному рахунку, станом на кінець календарного дня. Значення дебетового сальдо не може перевищувати поточний ліміт.

Пунктом 1.3. договору визначено, що максимальний ліміт за договором складає 300000,00 грн, у межах якого встановлюється поточний ліміт. В цей же час, пунктом 1.4. договору передбачено, що на дату укладення договору поточний ліміт складає 100000,00 грн. Поточний ліміт за договором не може перевищувати 70% від середньомісячних надходжень за останні три календарних місяці на всі поточні рахунки позичальника, відкриті у кредитора. При цьому розрахунок середньомісячних надходжень здійснюється відповідно до пункту 2.4. договору. В подальшому поточний ліміт встановлюється та визначається відповідно до статті 2 договору.

Відповідно до п. 1.6. договору з моменту виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку, кредитор вважається таким, що надав позичальнику овердрафт. Дебетове сальдо, зафіксоване на поточному рахунку на кінець кожного календарного дня або сума кредитної заборгованості є заборгованістю позичальника за овердрафтом.

Пунктом 1.7. договору визначений строк овердрафту: з дати виконання позичальником умов, передбачених п. 2.1. договору, по дату закінчення строку овердрафту (включно). Водночас, пунктом 1.8. договору визначений строк доступності овердрафту: з дати початку строку овердрафту, визначеного згідно з п. 1.6. договору, по дату закінчення строку доступності овердрафту (включно).

Згідно з п. 2.1. договору поточний ліміт встановлюється після виконання таких обов`язкових умов: сплати комісії, передбаченої пунктом 4.9. договору; укладення та належне виконання договорів забезпечення та набрання чинності договорами страхування (полісами) на користь кредитора, як вигодонабувача, відповідно до статті 3 договору; відсутність обставин дефолту.

За умовами п. 4.1., 4.2., 4.3. договору проценти за користування овердрафтом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 14,45% річних. З дати скасування максимального ліміту та поточного ліміту з будь-яких підстав, зазначених в пунктах 8.2. та 8.3. (крім підпункту 8.3.4.) договору, проценти за користування кредитною заборгованістю розраховуються но основі фіксованої процентної ставки в розмірі 40% річних. Нарахування процентів здійснюється виходячи з зазначених у договорах розмірів процентних ставок, щоденно на фактичну заборгованість позичальника за овердрафтом/кредитною заборгованістю протягом всього строку наявності безперервного дебетового сальдо/кредитної заборгованості.

Згідно з п. 4.7., 4.8. договору при розрахунку процентів враховується день виникнення безперервного дебетового сальдо/кредитної заборгованості та не враховується останній день наявності безперервного дебетового сальдо/кредитної заборгованості. Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти щомісяця в дату сплати процентів та, остаточно, при погашенні овердрафту/кредитної заборгованості з дотриманням порядку, передбаченого пунктом 4.12. договору, та з врахуванням наступних періодів: в першому календарному місяці користування овердрафтом/кредитною заборгованістю за період з дня надання овердрафту/виникнення кредитної заборгованості по день, що передує календарному дню дати сплати процентів; в наступних календарних місяцях - за період з календарного дня дати сплати процентів попереднього місяця (включно) по день, що передує календарному дню дати сплати процентів; в останній календарний місяць - за період з календарного дня дати сплати процентів попереднього календарного місяця (включно) по день, шо передує даті повного погашення овердрафту/кредитної заборгованості.

Пунктом 5.1. договору визначено, що протягом строку овердрафту позичальник зобов`язаний здійснювати погашення овердрафту не пізніше останнього дня максимального строку безперервного дебетового сальдо та не пізніше дати закінчення строку овердрафту, в залежності від того, яка дата настане раніше.

Відповідно до п. 12.1. договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за договором. При підписанні документів щодо виконання, зміни, припинення договору сторони визнають обов`язковим скріплення підписів позичальника/уповноважених осіб печаткою відповідної сторони.

Згідно з п. 12.4. договору повідомлення та інша кореспонденція між сторонами за договором здійснюються у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів на всі адреси, зазначені в договорі, та/або вручення відповідних документів під особистий підпис уповноваженого представника іншої сторони/позичальника, або іншим способом, який дозволяє достовірно довести дату та зміст відправленого або врученого повідомлення. Кредитор має прозо направляти повідомлення засобами систем дистанційного обслуговування поточного рахунку відповідно до умов укладеного сторонами договору щодо їх функціонування, або з використанням іншої системи електронної комунікації, погодженої сторонами. Сторони зобов`язані своєчасно письмово інформувати одна одну про будь-які зміни, що сталися з їх поштових та інших реквізитах. У випадку порушення цієї вимоги відповідна кореспонденція вважається направленою та отриманою належним чином, якщо її було направлено за адресою сторони, зазначеною у договорі або останньому письмовому повідомленні відповідної сторони.

Як вбачається з долученої позивачем до матеріалів справи виписки по рахунку відповідача (а.с. 18-135, т.1), починаючи з 25.02.2021 відповідач користувався овердрафтовим кредитом, наданим банком. Водночас, у погоджений договором строк 25.11.2023 відповідач не здійснив повне погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування коштами, у зв`язку з чим, за відповідачем, станом на 25.11.2023, рахується заборгованість за кредитом в сумі 128417,87 грн. В цей же час, як вбачається з долученого до матеріалів справи розрахунку (а.с. 16-17, т.1), нарахування відсотків за користування кредитом у спірних правовідносинах здійснено станом на 30.07.2024, а їх розмір становить 46088,52 грн.

Відповідачем розрахунки заборгованості, які долучені позивачем до матеріалів справи, не заперечені.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи (а.с. 137-141, т.1), 24.07.2024 між Акціонерним товариством «Райффайзен банк» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів (новий кредитор) був укладений договір відступлення права вимоги № 114/2-72, згідно з п. 2.1. якого на умовах, встановлених цим договором та відповідно до ст. 512-519 Цивільного кодексу України, первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказані у реєстрі(ах) боржників (портфель заборгованості). Перелік кредитних договорів, боржників, розрахунок сум заборгованості боржника на дату підписання договору зазначені в Додатку 1 до договору (попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною.

Пунктом 2.2. договору встановлено, що відступлення новому кредитору зазначених в попередньому реєстрі боржників (додаток № 1 до договору) прав вимоги відбувається за умови виконання новим кредитором п. 3.2. договору, та з моменту підписання сторонами реєстру(ів) боржників, складених за формою, наведеною в додатку № 2 до договору. Сторони погодили, що реєстр(и) боржників підписується(ються) сторонами не пізніше 10 робочих днів з дати підписання договору та попереднього реєстру боржників.

Згідно з п. 2.3. договору внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє первісного кредитора у кредитних договорах та договорах забезпечення, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог первісного кредитора, включаючи право вимагати від боржників та поручителів належного виконання усіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотного відступлення. Загальний розмір прав вимоги, що відступається, згідно попереднього реєстру боржників становить 206653651,08 грн. Остаточний розмір прав вимоги, що відступається згідно умов даного договору, визначається на дату відступлення прав вимоги та зазначається в реєстрі боржників.

За змістом п. 2.6.-2.8. договору відступлення прав вимоги за договором здійснюється без згоди боржників за кредитними договорами та/або поручителів за договорами забезпечення. Протягом 10 календарних днів з дати відступлення прав вимоги за цим договором первісний кредитор здійснює розсилку повідомлень боржникам та поручителям про відступлення новому кредитору прав вимоги згідно з діючим законодавством України. У зв`язку з відступленням прав вимоги, в дату відступлення прав вимоги первісний кредитор вважається таким, що відступив та передав, а новий кредитор таким, що прийняв та набув всіх прав первісного кредитора за договорами забезпечення, що наведені в додатку № 6 до договору.

Пунктом 3.1., 3.2. договору визначено, що загальна вартість прав вимоги за договором (ціна договору) становить 9954359,21 грн. Новий кредитор здійснює оплату вартості (ціни договору) шляхом безготівкового переказу на рахунок первісного кредитора протягом 2 робочих днів з моменту укладення цього договору.

Відповідно до п. 7.1. договору останній набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно з наявною у справі платіжною інструкцією від 24.07.2024 № 372 (а.с. 142-зворотна сторінка, т.1) Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів було сплачено на користь Акціонерного товариства «Райффайзен банк» грошові кошти у розмірі 9954359,21 грн з вказанням у призначенні платежу «Оплата за відступлення прав вимоги згідно з договором відступлення прав вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024».

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 30.07.2024 № 4 (а.с. 143, т.1), за договором про відступлення права вимоги банком було відступлено на користь позивача, зокрема, вимогу до відповідача за договором від 25.11.2020 № 015/91775/936169 на суму 174506,39 грн, з яких: основний борг в сумі 128417,87 грн; борг по процентам в сумі 46088,52 грн.

На підтвердження обставини щодо наявності у позивача статусу фінансової установи, до матеріалів справи долучено (а.с. 145-146, т.1): свідоцтво про реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як фінансової установи від 28.02.2012, видане Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, з якого вбачається, що позивач має право надавати послуги факторингу; розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 23.03.2017 № 691 «Про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів».

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За умовами ч. 1 ст. 598 та ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.ч.1., 2. ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст. 1048 ГПК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ч. 1 статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно з ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

За змістом ч.ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позиція суду

На підставі укладеного між відповідачем та АТ «Райффайзен банк» кредитного договору банк надав у тимчасове користування відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути банку у визначені договором строки кредит, а також сплатити проценти за використання кредитних коштів.

Судом встановлено, що відповідач прийняті на себе зобов`язання за договором щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконав, в обумовлені договором строки кредитні кошти повністю не повернув, у зв`язку з чим, станом на час вирішення спору судом, борг Фермерського господарства Алт-агро по тілу кредиту за договором про надання овердрафту від 25.11.2020 № 015/91775/936169 становить 128417,87 грн, що відповідачем не заперечується.

В цей же час, судом встановлено, що за договором про відступлення права вимоги від 24.07.2024 № 114/2-72 позивачу були відступлені права кредитора до відповідача за укладеними з банком договором про надання овердрафту від 25.11.2020 № 015/91775/936169, а тому враховуючи відсутність в матеріалах справи відомостей щодо визнання вищевказаного договору про відступлення прав вимоги недійсним чи про його розірвання, суд виснує, що позивач у цій справі набув прав кредитора за договором, укладеним між банком та відповідачем, а отже позовні вимоги позивача про стягнення боргу по тілу кредиту з відповідача підлягають задоволенню судом.

Водночас, вирішуючи питання щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості по нарахованим відсоткам, суд зазначає про таке.

Так, у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду наголосила про таке. Проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає.

Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.

Як встановлено судом, укладеним між банком та відповідачем договором про надання овердрафту встановлена дата закінчення строку доступності овердрафту 24.11.2023, тобто до цієї дати включно відповідач, одержавши від кредитора грошові кошти, мав право їх не повертати, а до 25.11.2023 відповідач був зобов`язаний повністю повернути використаний кредит та сплатити, у тому числі, проценти за користування кредитними коштами.

Водночас, при перевірці наданого позивачем розрахунку процентів суд встановив, що позивач ці нарахування здійснив в межах строку, який перевищує погоджений договором строк кредитування, а саме до 30.07.2024 включно, що не відповідає законодавству України. З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку, що доведеними є вимоги позивача щодо стягнення суми процентів, які станом на 24.11.2023 включно, становлять 33458,81 грн.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги позивача до відповідача слід задовольнити частково, а саме стягнути з Фермерського господарства Алт-агро на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів борг по тілу кредиту в сумі 128417,87 грн та борг по процентам в сумі 33458,81 грн.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням викладеного, витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, при цьому, з урахуванням подання позивачем позову у цій справі в електронній формі.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства Алт-агро (вул. Олеся Гончара, 3, м. Каховка, Каховський р-н, Херсонська обл., 74800, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів (вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032, ) борг по тілу кредиту в сумі 128417 грн 87 коп, борг по процентам в сумі 33458 грн 81 коп та судовий збір в сумі 2247 грн 08 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 01 квітня 2026 р.

Суддя Д.О. Бездоля