ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

30 березня 2026 року м. ХарківСправа № 922/608/26

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом "Фізіко-технічного інституту низьких температур ім. Б. І. Вєркіна" Національної академії наук України, м. Харків
до Фізичної особи-підприємця Саричевої Тамари Вікторівни, м. Харків
про стягнення 57715,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, "Фізіко-технічний інститут низьких температур ім. Б. І. Вєркіна" Національної академії наук України, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Саричевої Тамари Вікторівни, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму основного боргу 31019,33 грн, пеню 5564,97 грн, інфляційні втрати 17455,05 грн, 3% річних 3676,62 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 1-К-20 від 01.01.2020 "Про відшкодування орендарем витрат ФТІНТ ім. Б.І. Вєркіна НАН України понесених ним на придбання для орендаря комунальних послуг та на утримання інфраструктури загального користування". Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 02.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

16.03.2026 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому відповідач просить суд витребувати з Фізико-технічного інституту низьких температур ім. Б.І. Вєркіна Національної академії наук України (ел. пошта тел. 80 адреса 61103, м. Харків, проспект Науки, 47 ) журнал охорони будівлі протягом лютого 2022-травня 2022 року з інформацією про здійснені дії із забезпечення охорони орендованих приміщень та будівлі загалом у вказаний період. Витребувати з працівників Фізико-технічного інституту низьких температур ім. Б.І. Вєркіна Національної академії наук України (ел. пошта тел. 80 адреса 61103, м. Харків, проспект Науки, 47 ), які здійснювали охорону будівлі та орендованих приміщень протягом лютого 2022-травня 2022 року, письмові пояснення щодо наступної інформації:

1. чи була забезпечена периметрова охорона території, будівель, орендованих приміщень Позивачем і якщо так - то яким чином ці обов`язки виконувались? Якщо ні - просимо витребувати причини не надання послуг зі здійснення периметрової охорони всупереч п. 2.1.3 Договору №1-К-20 від 01.01.2020?

2. як і яким чином невідомі особи проникли на територію Інституту?

3. причини допуску невідомих осіб на територію Інституту, а також в орендоване ФОП Саричевою Т.В. приміщення.

4. які саме дії були здійснені працівниками Інституту, які мали забезпечувати охорону території та приміщень щодо виселення невідомих осіб або заборони користування орендованими приміщеннями?

5. які дії були здійснені для фіксації вторгнення невідомих осіб на територію Інституту та чи було повідомлено відповідача про незаконне вторгнення?

6. чи звертались працівники з відділу охорони позивача до правоохоронних органів з метою забезпечення безпеки приміщень та будівлі в цілому?

5. Витребувати з Фізико-технічного інституту низьких температур ім. Б.І. Вєркіна Національної академії наук України (ел. пошта тел. 80 адреса 61103, м. Харків, проспект Науки, 47 ) посадову інструкцію працівників охорони з зазначенням обов`язків таких працівників під час робочих змін у період з лютого 2022-травня 2022 років.

В обґрунтування клопотання відповідач вказує, що в її орендоване приміщення проникли невідомі особи і протягом приблизно трьох місяців з початку повномасштабного вторгнення мешкали там, користувались комунальними послугами та завдання майнової шкоди відповідачу у вигляді викрадення належного їй майна (техніку, приладдя тощо). Документального підтвердження зі сторони позивача про неможливість забезпечення периметрової охорони надано не було як і причин допуску невідомих осіб в орендоване приміщення. Лише відповідач заявила про вчинене кримінальне провопорушення до органів Національної поліції з метою фіксація завданих збитків і рейдерське захоплення орендованого нею приміщення невідомими особами в період з 24.02.2022 по 31.05.2022. У зв`язку з цим відповідач вважає, що для підтвердження правової позиції відповідача необхідно витребувати пояснення у працівників позивача, які в період користування орендованим приміщенням невідомими особами, мали робочі зміни та мали здійснювати охорону на території.

18.03.2026 до суду від відповідача надійшло клопотання, в якому відповідач просить суд долучити відеодокази завданої шкоди до матеріалів справи та врахувати їх при розгляді справи.

20.03.2026 до суду від представника позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про долучення доказів, в яких позивач вказує, що відповідно до ч.1,2 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює обставини, що мають значення для справи. Разом з тим, подані відповідачем відеозаписи: є любительськими відеоматеріалами невідомого походження; не містять відомостей про: дату та час їх створення; місце зйомки; технічні характеристики носія; особу, яка здійснювала відеофіксацію; не забезпечують можливості ідентифікації саме орендованого приміщення, що є предметом спірних правовідносин. Таким чином, зазначені матеріали не відповідають критеріям належності та допустимості доказів, оскільки: відсутній належний процесуальний спосіб їх отримання; неможливо перевірити їх достовірність; відсутній зв`язок із предметом доказування. Фактично такі відео є оціночними та суб`єктивними матеріалами, які, на нашу думку, не можуть бути покладені в основу судового рішення. Позивач вказує на відсутність належного зв`язку відео з предметом доказування та предметом спору у даній справі. Оскільки, на переконання позивача, стягнення заборгованості за договором № 1-К-20 від 01.01.2020 щодо відшкодування орендарем витрат ФТІНТ ім. Б.І. Вєркіна НАН України понесених ним на придбання для орендаря комунальних послуг та на утримання інфраструктури загального користування не містить зв`язку з наданим відео. Натомість відеозаписи, які намагається долучити відповідач відображають (за твердженням відповідача) стан приміщення після певних подій та не містять жодних відомостей щодо обсягів спожитих комунальних послуг; факту їх несплати; припинення або обмеження їх споживання; правових підстав звільнення від оплати.

Отже, на думку позивача, відео жодним чином не підтверджують обставин, що мають значення в рамках поданої позовної заяви. Відповідач фактично намагається обґрунтувати свою позицію відмови від визнання заборгованості щодо відшкодування орендарем витрат ФТІНТ ім. Б.І. Вєркіна НАН України понесених ним на придбання для орендаря комунальних послуг та на утримання інфраструктури загального користування, можливими пошкодженнями та перебуванням третіх осіб в орендованому приміщенні в період дії договірних відносин. Однак, відповідно до умов договору № 1-К-20 від 01.01.2020, обов`язок відшкодування вартості комунальних послуг є самостійним грошовим зобов`язанням; можливе пошкодження орендованого приміщення або перебування третіх осіб не припиняє зобов`язання; не звільняє від його виконання; не є доказом відсутності споживання комунальних ресурсів. Більше того, відповідачем не надано жодних належних доказів припинення постачання комунальних послуг; припинення дії договору № 1-К-20 від 01.01.2020 неможливості їх споживання комунальних послуг; наявності форс-мажорних обставин у розумінні закону (зокрема, сертифіката ТПП). Відеозаписи не підтверджують обставин, на які посилається відповідач. Відповідач стверджує, що відео підтверджують перебування сторонніх осіб; завдання шкоди; нібито бездіяльність позивача. Однак, відеозаписи не містять жодних даних про осіб, які перебували у приміщенні; не встановлюють причин пошкодження; не підтверджують причинно-наслідкового зв`язку між діями позивача та шкодою; не доводять порушення позивачем будь-яких договірних зобов`язань. Таким чином, зазначені матеріали є юридично нейтральними для вирішення спору. Відповідно до ст. 96 ГПК України, електронні докази подаються: в оригіналі або у вигляді електронної копії з накладеним КЕП. Надані відеофайли не містять жодних засобів автентифікації; не підтверджено їх цілісність; не виключено можливість монтажу чи редагування. Це виключає можливість їх використання як належних доказів.

23.03.2026 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач зазначає, що відеозаписи безпосередньо відображають фактичний стан орендованого приміщення на момент першого доступу до нього та є належними і допустимими доказами у розумінні ст. 73 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши заявлене клопотання про витребування доказів, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до ст. ст. 13, 14 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Пунктом 4 ч.5 ст.13 ГПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.2 ГПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відтак, звертаючись до суду сторони мають враховувати, що обов`язок щодо наповнення доказової бази закон покладає на сторони, а не на суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч. 2 ст. 81 ГПК України, у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Отже, стаття 81 ГПК України покликана забезпечити можливість сторін підтвердити чи спростувати доводи, якими інша сторона мотивує свою позицію, шляхом витребування і долучення необхідних доказів до матеріалів справи. Тобто докази мають бути витребувані у особи та надані нею в матеріали справи.

Проте, відповідачем не вказано заходів, яких відповідач, як особа яка подає клопотання, вжив для отримання доказів самостійно, не надано доказів вжиття таких заходів та не вказано причини неможливості самостійного отримання цих доказів.

Враховуючи, що клопотання ФОП Саричевої Т.В. про витребування доказів подано без дотримання вимог ст. 81 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для відмови у його задоволенні.

Щодо клопотання про долучення до матеріалів справи відеодоказів завданої шкоди до матеріалів справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1-2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

З урахуванням викладеного, з метою об`єктивного, повного та всебічного розгляду справи, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача щодо долучення доказів - матеріалів відеозйомки. Втім, оцінювати подані докази щодо їх належності та(або) допустимості судом можливо на стадії розгляду даної справи по суті під час дослідження доказів.

Керуючись ст. 73, 76, 80, 81, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Саричевої Тамари Вікторівни про витребування доказів - відмовити.

Клопотання Фізичної особи-підприємця Саричевої Тамари Вікторівни про долучення доказів - задовольнити. Долучити відеодокази до матеріалів справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала підписана "30" березня 2026 р.

СуддяЛ.В. Шарко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.