ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2026 року м.Дніпро Справа № 904/5671/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії

головуючого судді: Мороза В.Ф. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРТЕКС" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 (суддя Загинайко Т.В.)

у справі № 904/5671/24

за позовом Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велтон.Телеком"

про стягнення 46 937 грн. 34 коп.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велтон.Телеком" про стягнення 46 937 грн. 34 коп. - заборгованості за Договором від 13.04.2010 №987-11 про надання послуги доступу та використання місця в каналі кабельної каналізації.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Велтон.Телеком" на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" 46 937 (сорок шість тисяч дев`ятсот тридцять сім) грн. 34 коп. - заборгованості та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. - витрат на сплату судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням Товариством з обмеженою відповідальністю "ВИРТЕКС" подано апеляційну скаргу, згідно якої апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 у справі № 904/5671/24 та ухвалити нове, яким в задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що всі інші юридичні особи в м.Дніпрі укладають договір оренди на сайті https://sale.ukin.com.ua/uk/legitimatePropertyLease-priorityEnglish/procedures/view?id=LLP001-UA524 де розміщена інформація про проведення аукціону в м.Дніпро, вул.Аеропортівська - Яснополянська, Готель «Аерофлот, лот 31643, порядковий номер аукціону - 1, назва аукціону: про передачу в оренду нерухомого майна; частина каналу кабельної каналізації для розміщення кабелю». Проте відповідач не укладав такого договору та йому не було запропоновано його укладення, незважаючи на те, що діюче законодавство не має винятків відносно Укртелекома або іншого підприємства зв`язку. При цьому укладений між сторонами договір, фактично є договором оренди, проте в договорі відсутні істотні умови договору, зокрема орендна плата з урахуванням її індексації, порядок використання амортизаційних відрахувань, відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу. Також апелянт зазначає, що позивачем до позовної заяви не були надані Положення про філію та довіреність, яка надавала б право керівнику підписати договір і судом це не було досліджено. З огляду на зазначене апелянт вважає Договір №987-41 про надання послуги доступу та використання місця в каналі кабельної каналізації від 13.04.2010 нікчемним, відповідно прийняте рішення підлягає скасуванню. Окрім того апелянт посилається на форс-мажорні обставини та зазначає, що своєчасно повідомив позивача, що вимушений призупинити свою діяльність надання послуг абонентам, оскільки майже всі працівники були звільнені, залишки кабелів продані.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.07.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРТЕКС" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 у справі № 904/5671/24 залишено без руху. Скаржнику надано строк 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду докази сплати судового збору у сумі 42,0 грн.

Апелянтом усунено недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРТЕКС" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 у справі № 904/5671/24 у порядку письмового провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що аргументи відповідача зводяться до оспорювання змісту та факту чинності договору. Ці питання не розглядались судом першої інстанції, оскільки відповідачем в суді першої інстанції дані заперечення не заявлялись. Сторонами було укладено договір від 13.04.2010 №987-41 про надання послуги доступу та використання місця в каналі кабельної каналізації, а також додаткові угоди № 1 від 27.06.2012 та № 2 від 01.11.2012. Таким чином, сторони підтвердили як факт дійсності договору, так і прийняття на себе зобов`язань щодо виконання його умов. ТОВ «Велтон.Телеком» користувався кабельною каналізацією Укртелекому та здійснював оплату платежів по договору до лютого 2022 року, що підтверджується платіжними інструкціями щодо здійснення платежів за попередні періоди до моменту виникнення дебіторської заборгованості, наприклад, № 4008 від 15.12.2021 на суму 1738,42 грн., № 01 від 17.02.2022 на суму 1738,42 грн., № 176 від 18.01.2022 на суму 1738,42 грн. Заперечення щодо його змісту та умов виникли лише в апеляційному суді. На даний час відповідач так і не демонтував кабельні лінії з кабельної каналізації позивача. Договір на надання послуги доступу та використання місця в каналі кабельною каналізацією є окремим видом договору. Порядок його укладання в частині використання ККЕ передбачено Порядком доступу до кабельної каналізації електрозв`язку, затвердженим Рішенням Національної комісії з питань регулювання зв`язку України від 23.07.2009 № 1607. Зобов`язання щодо нотаріального посвідчення договору на надання послуги доступу та використання місця в каналі кабельною каналізацією чинним законодавством не передбачені. Умова про пролонгацію (продовження) є заздалегідь узгодженим положенням самого договору. Це означає, що сторони вже при підписанні початкового документа домовилися про те, як буде відбуватися його подальша дія. Це частина початкової домовленості, а не окрема зміна, яка вноситься пізніше. Стосовно твердження про неврахування судом форс-мажорних обставин, позивач не погоджується з відповідачем. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів (сертифікат ТПП України тощо) щодо наявності форс-мажорних обставин, які призвели до неможливості використання відповідачем кабельної каналізації позивача у місті Кривий Ріг. Окрім того зазначає, що факт направлення позивачу листа № 60/4 від 27.04.2022 не доведено відповідачем. Надані документи поштової відправки свідчать про направлення листа на неналежну адресу. Факт того, що лист на адресу позивача не надходив підтверджено витягом з програмного комплексу реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції позивача Мегаполіс, в той час як відповідач наданих позивачем доказів не спростував.

Апелянтом подано відповідь на відзив, в якому останній наводить доводи аналогічні доводам, викладеним в апеляційній скарзі та просить скасувати оскаржуване рішення.

Відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, повноту їх дослідження місцевим господарським судом, перевіривши правильність висновків суду першої інстанції, зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом між Відкритим акціонерним товариством "Укртелеком", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Укртелеком", в особі директора Дніпропетровської філії Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком", правонаступником якого є Дніпропетровська філія Акціонерного товариства "Укртелеком" (надалі - Укртелеком) та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Велтон.Телеком", як замовником було укладено договір №987-41 від 13.10.2010 про надання послуги доступу та використання місця в каналі кабельної каналізації (надалі - Договір).

Пунктом 1.1 Договору визначено, що Укртелеком відповідно до умов цього договору, у тому числі, згідно зазначених у додатку №1 до договору технічних даних, зобов`язується надати замовнику послугу доступу до місця в каналі кабельної каналізації для виконання замовником (або підрядною організацією за дорученням замовника) робіт з прокладання кабелю в каналі кабельної каналізації Укртелекому та у подальшому надати замовнику у використання місце в каналі кабельної каналізації у місті Кривий Ріг, а замовник зобов`язується оплатити ці послуги відповідно до умов цього договору.

Укртелеком зобов`язаний на строк дії договору надати замовнику у використання місце в каналі кабельної каналізації Укртелекому у м. Кривий Ріг згідно технічних даних, зазначених у додатку №1 до договору (підпункт 2.1.6 Договору).

Згідно з підпунктом 2.2.1 Договору замовник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі оплачувати вартість послуг, визначених відповідно до умов договору, на підставі виставлених Укртелекомом рахунків.

Підпунктом 2.3.2 Договору визначено, що Укртелеком має право відмовитися від договору у зв`язку з несплатою замовником рахунку протягом 3 місяців з дати його виставлення, письмово попередивши про це замовника за 10 днів до дати розірвання договору.

Згідно п.3.2 Договору визначено, що вартість послуг з використання місця в каналі кабельної каналізації визначається відповідно до діючих тарифів Укртелекому. У додатку №3 до договору зазначена вартість послуг, що розрахована на підставі діючих на момент підписання договору тарифів. Тарифи та вартість послуги з використання місця в каналі кабельної каналізації Укртелеком має право змінювати в односторонньому порядку відповідно до підпункту 2.3.3 цього договору.

У додатку № 3 до Договору вартість послуг була визначена на момент укладання договору та становила 1 794 грн. 56 коп., з урахуванням з ПДВ щомісячно.

В подальшому Додатковою угодою від 01.11.2012 №2 додаток № 3 до Договору було викладено в новій редакції та розмір щомісячної плати за використання кабельної каналізації встановлено на рівні 1 186 грн. 50 коп., з урахуванням ПДВ.

Пунктом 3.5 Договору визначено, що оплату послуги з використання місця в каналі кабельної каналізації замовник здійснює щомісячно не пізніше 20-го числа поточного місяця на підставі рахунку Укртелекому, виставленого до 10-го числа поточного місяця.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє протягом одного року. Умови цього договору застосовуються до правовідносин, що склалися між сторонами, починаючи з 01.01.2010 (пункт 8.1 Договору).

Відповідно до пункту 8.2 Договору термін дії останнього продовжується на кожний наступний строк на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не заявить письмово іншій стороні про своє небажання продовжити дію договору не менше ніж за 30 днів до закінчення строку його дії.

На виконання умов Договору Укртелеком надав замовнику місце в каналі кабельної каналізації у місті Кривий Ріг, згідно технічних даних, зазначених у додатку № 1 до Договору, загальною довжиною 31,2730 км.

В подальшому, Додатковою угодою №1 від 27.06.2012 сторони, зокрема, переглянули загальну довжину кабельної каналізації, яка використовується. Відповідно до додатку №3, в редакції зміненій вказаною додатковою угодою №1, загальна довжина становить 26,4530 км.

Додатковою угодою №2 від 01.11.2012 сторони, переглянули загальну довжину кабельної каналізації, яка використовується, та виклали додаток №3, в наступній редакції загальна довжина кабельної каналізації становить - 23,3900 км, для розташування кабелів діаметром: до 12 мм 16,7550 км; понад 12 мм до 20 мм 4,2250 канало-км; понад 20 мм до 25 мм 1,8510 канало-км; понад 30 мм до 40 мм 0,5590 канало-км.

На виконання умов Договору у період з 01.02.2022 по 30.04.2024 включно позивачем було сформовано рахунки-акти на загальну суму 46 937 коп. 34 коп., а саме:

- від 28.02.2022 №987140.2.2022 - за лютий 2022 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 31.03.2022 №987140.3.2022 - за березень 2022 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 30.04.2022 №987140.4.2022- за квітень 2022 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 31.05.2022 №987140.5.2022- за травень 2022 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 30.06.2022 №987140.6.2022 - за червень 2022 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 31.07.2022 №987140.7.2022 - за липень 2022 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 31.08.2022 №987140.8.2022 - за серпень 2022 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 30.09.2022 №987140.9.2022- за вересень 2022 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 31.10.2022 №987140.10.2022 - за жовтень 2022 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 30.11.2022 №987140.11.2022 - за листопад 2022 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 31.12.2022 №987140.12.2022- за грудень 2022 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 31.01.2023 №987140.1.2023 - за січень 2023 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 28.02.2023 №987140.2.2023 - за лютий 2023 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 31.03.2023 №987140.3.2023 - за березень 2023 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 30.04.2023 №987140.4.2023 - за квітень 2023 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 31.05.2023 №987140.5.2023 - за травень 2023 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 30.06.2023 №987140.6.2023 - за червень 2023 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 31.07.2023 №987140.7.2023 - за липень 2023 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 31.08.2023 №987140.8.2023 - за серпень 2023 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 30.09.2023 №987140.9.2023 - за вересень 2023 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 31.10.2023 №987140.10.2023 - за жовтень 2023 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 30.11.2023 №987140.11.2023 - за листопад 2023 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 31.12.2023 №987140.12.2023 - за грудень 2023 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 31.01.2024 №987140.1.2024- за січень 2024 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 29.02.2024 №987140.2.2024 - за лютий 2024 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 31.03.2024 №987140.3.2024 - за березень 2024 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ;

- від 30.04.2024 №987140.4.2024 - за квітень 2024 на суму 1 738 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ.

Вказані рахунки - акти надсилалися відповідачеві через систему М.Е.Doc, проте відповідачем було відхилено їх прийняття, про що позивач надає копія витягу з програми М.Е.Doc.

Позивачем, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань, було направлено останньому повідомлення про відмову від договору вих №1912-вих-DP-12S000-2024 від 30.10.2024, згідно якого, у тому числі, вимагав сплатити заборгованість протягом 20 днів з дати отримання даного листа, та в порядку визначеному п.2.3.2 Договору повідомив про відмову з 14.11.2024 від Договору про надання послуг використання місця в каналі кабельної каналізації №987-41 від 13.04.2010.

Вказане повідомлення надсилалося відповідачу разом з рахунком-актом, докази про що надано в матеріали справи.

Відповідачем не надано доказів виконання зобов`язання та не сплачено суму заборгованості у розмірі 46 937,34 грн, що і стало причиною виникнення спору.

Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, за приписами ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України (ЦК України), є договір.

Відповідно до статей 626 - 629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 3.5 Договору визначено, що оплату послуги з використання місця в каналі кабельної каналізації замовник здійснює щомісячно не пізніше 20-го числа поточного місяця на підставі рахунку Укртелекому, виставленого до 10-го числа поточного місяця.

Відповідачем не надано доказів виконання умов договору щодо своєчасної і повної оплати наданих послуг за період з лютого 2022 по квітень 2024 року.

З огляду на зазначене колегія погоджується з висновком господарського суду про наявність підстав для стягнення з відповідача суми вартості наданих послуг у розмірі 46 937,34 грн. грн.

Щодо доводів апеляційної скарги, що між сторонами у справі фактично був укладений саме договір оренди, в якому не узгоджено істотні умови, а не договір надання послуг, колегія зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду у поставної від 25.01.2022 у справі №761/16124/15-ц зазначала, що за змістом ст.901 ЦК договір про надання послуг передбачає наявність завдання від замовника, за яким виконавець надає замовнику послугу, що споживається в процесі вчинення дії чи здійснення певної діяльності. Предметом такого договору є послуга, результат якої є завжди немайновим, хоча може мати речову форму. Послуга невіддільна від джерела, тісно пов`язана з особою виконавця та процесом її надання. Відтак для кваліфікації послуги головним є предметний критерій: предметом договору про надання послуг є процес надання послуги, що не передбачає досягнення матеріалізованого результату, але не виключає можливість його наявності.

В постанові від 17.02.2025 у справі № 910/16014/23 Верховний Суд зазначав, що істотною умовою договорів про надання послуг є предмет, яким є послуга, що має, зокрема, такі ознаки: - послуга не має матеріального, речового результату; - послуга спрямована на задоволення потреб і має грошову оцінку; - послуга невіддільна від джерела, тісно пов`язана з особою виконавця та процесом її надання, надання послуги здійснюється виконавцем особисто; - послугу неможливо зберігати, вона існує лише на той час, коли надається; - надання та споживання послуги відбувається одночасно; - в послугах «продається» (передається) не, власне, результат, а дії, що призвели до нього. Отже, предметом такого договору є послуга, результат якої є завжди немайновим, хоча може мати речову форму. Послуга невіддільна від джерела, тісно пов`язана з особою виконавця та процесом її надання.

Правовідносини, які склалися між сторонами у справі, у тому числі регулюються Положенням про кабельну каналізацію електронних комунікаційних мереж, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку 06 вересня 2023 року № 342, (надалі - Положення №342),

Згідно п.1, 2 вказаного Положення це Положення встановлює правила надання і отримання доступу до кабельної каналізації електронних комунікаційних мереж (далі - ККЕ); правила надання в користування ККЕ. Дія цього Положення поширюється на діяльність операторів електронних комунікацій, які є володільцями ККЕ, та постачальників електронних комунікаційних мереж та/або послуг, які використовують ККЕ для власних потреб або для надання електронних комунікаційних послуг.

Відповідно до пункту 3 розділу І "Загальні положення" Положення інфраструктура ККЕ - обладнання та споруди, призначені для прокладання, монтажу та експлуатаційного обслуговування кабелів електронних комунікацій, що включають трубопроводи (канали кабельної каналізації), закладні та оглядові пристрої в колодязях, кабельних шафах, шахтах, колекторах, мостах, естакадах, тунелях, будівлях, а також приміщення для введення кабелів і розміщення лінійного обладнання, що надаються або можуть надаватися володільцем ККЕ у користування замовнику на договірних умовах.

Ділянка ККЕ - частина ККЕ між двома або більше оглядовими пристроями, двома адресами, муфтою та адресою, двома муфтами.

Користування ККЕ - послуга постачальника з надання замовнику у користування місця у каналі ККЕ для розміщення прокладеного кабелю електронних комунікацій замовника на договірних умовах.

Згідно п.1.1. Договору №987-41 від 13.10.2010 Укртелеком відповідно до умов цього договору, зобов`язується надати замовнику послугу доступу до місця в каналі кабельної каналізації для виконання замовником (або підрядною організацією за дорученням замовника) робіт з прокладання кабелю в каналі кабельної каналізації Укртелекому та у подальшому надати замовнику у використання місце в каналі кабельної каналізації у місті Кривий Ріг, а замовник зобов`язується оплатити ці послуги відповідно до умов цього договору.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія зазначає, що між сторонами склалися правовідносини з виконання саме договору надання послуг.

При цьому апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про невідповідність договору Положенню про кабельну каналізацію електронних комунікаційних мереж, оскільки, підписуючи вказаний договір, відповідач був обізнаний з умовами договору, зокрема і з вартістю послуги з надання місця в каналі кабельної каналізації, строків сплати такої вартості та порядку припинення договору.

Вказаний договір позивач підписав без зауважень та заперечень.

Отже відповідач погодив такі умови, не заперечував проти них та сплачував вартість наданих послуг, у розмірі, зазначеному в рахунках-актах. Доказів звернення до позивача щодо неузгодженості будь-яких істотних умов відповідачем не надано.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що відповідач, підписуючи Договору №987-41 від 13.10.2010 не був позбавлений права та можливості перевірити наявність повноважень у особи, що підписала договір, на момент підписання такого договору.

Щодо наявності форс-мажорних обставин, колегія зазначає, що форс-мажор не має преюдиційного характеру, і сторона, яка посилається на нього, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

В пункті 6.1. Договору сторони погодили, що сторони звільняються від відповідальності у випадку порушення своїх зобов`язань за договором внаслідок дії обставин непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності (землетрус, повінь, пожежа, військові дії, оголошення надзвичайного стану тощо).

Згідно п.6.2 Договору сторона, для якої стало неможливим виконання обов`язків за цим договором через дію обставин форс-мажору, повинна в триденний строк повідомити іншу сторону про початок, а потім про закінчення дії цих обставин.

Таким чином, умовами Договору були встановлені форс-мажорні обставини, наявність яких має бути підтвердженою у відповідності до Закону України «Про торгово-промислові палати в України».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислові палати створюються з метою сприяння розвиткові народного господарства та національної економіки, її інтеграції у світову господарську систему, формуванню сучасних промислової, фінансової і торговельної інфраструктур, створенню сприятливих умов для підприємницької діяльності, всебічному розвиткові усіх видів підприємництва, не заборонених законодавством України, науково-технічних і торговельних зв`язків між українськими підприємцями та підприємцями зарубіжних країн.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України «Про торгово-промислові палати в Україні» та деталізовано в розділі 6 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 15.07.2014 № 40(3) (у редакції рішення Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), далі Регламент).

Згідно з ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

На підставі ст. 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

У постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі №912/750/22 викладено висновок про те, що лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не можна вважати сертифікатом у розумінні ст.14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні", а також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини.

Отже, по кожному окремому договору сторони повинні отримати сертифікат про форс-мажорні обставини. При цьому за загальним правилом, форс-мажор не звільняє від обов`язку виконати зобов`язання в натурі.

Відповідачем не надано доказів звернення до позивача в порядку встановленому умовами договору та повідомлення останнього про настання форс-мажорних обставин.

Отже суд першої інстанції вмотивованого відхилив посилання відповідача на форс-мажорні обставини, оскільки настання таких обставин, а саме, їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання висновку, повинна бути доведена належними та допустимими доказами.

Окрім того апеляційний суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 13.09.2023 у справі №910/8741/22 зазначав, що відповідно до статті 617 ЦК України форс-мажор не звільняє сторін договору від виконання зобов`язань і не змінює строків такого виконання, цей інститут спрямований виключно на звільнення сторони від негативних наслідків, а саме від відповідальності за невиконання чи прострочення виконання зобов`язань на період існування форс-мажору.

Окрім того апеляційний суд не приймає доводи апелянта, про припинення договору, з посиланням лист №604 від 27.04.2022, оскільки матеріалами справи підтверджено надіслання вказаного листа за іншою адресою, яка не є місцезнаходженням АТ «Укртелеком».

Інших доказів повідомлення позивача про припинення договору в порядку та строки встановлені умовами п. 8.2 Договору відповідачем не надано.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів відхиляє доводи апелянта, наведені ним у апеляційній скарзі, як необґрунтовані та такі, що не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.

В силу приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Порушень або неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи скаржника, наведені ним в апеляційній скарзі, свого підтвердження не знайшли, не спростовують мотивів та висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, у зв`язку з чим, відхиляються судом апеляційної інстанції, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 у справі № 904/5671/24.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору та оплати правничої допомоги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРТЕКС" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 у справі № 904/5671/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 у справі № 904/5671/24 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ВИРТЕКС".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.Ф.Мороз

Суддя А.Є.Чередко

Суддя Ю.Б.Парусніков