РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2026Справа № 910/198/26
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання) матеріали справи

за позовом Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ТРЕЙДІНГ»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державна аудиторська служба України,

про стягнення 330 705,96 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ТРЕЙДІНГ» про стягнення 330 705,96 грн безпідставно отриманих коштів.

Позовні вимоги обґрунтовано безпідставним включенням відповідачем до вартості робіт за договором № 5К-24 від 01.02.2024 податку на додану вартість, що не відповідає вимогам п. 197.15 ст. 197 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим відповідні кошти ПДВ мають бути повернуті позивачу як безпідставно набуті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2026 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позову.

21.01.2026 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2026 прийнято вказаний позов до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/198/26, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та заперечень, позивачу - строк для подання відповіді на відзив.

03.02.2026 до суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи № 910/198/26 в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи № 910/198/26 в порядку загального позовного провадження відмовлено.

09.02.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

12.02.2026 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

13.02.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державної аудиторської служби України (04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 4; ідентифікаційний код 40165856).

16.02.2026 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2026 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ТРЕЙДІНГ» про залучення до участі у справі третьої особи задоволено. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державну аудиторську службу України (04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 4; ідентифікаційний код 40165856). Зобов`язано позивача невідкладно направити на адресу третьої особи копію позовної заяви з додатками; відповідача зобов`язано направити на адресу третьої особи копію відзиву на позовну заяву з додатками. Встановлено третій особі (Державній аудиторській службі України) строк для подання письмових пояснень щодо позову - протягом 10 (десяти) днів з дня отримання даної ухвали. Встановлено позивачу та відповідачу строк - 5 днів з дня отримання письмових пояснень третьої особи (якщо такі будуть подані) - для подання суду відповідей на пояснення третьої особи.

19.02.2026 до суду від позивача надійшла заява про долучення доказів направлення позовної заяви з додатками третій особі.

20.02.2026 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

24.02.2026 до суду від відповідача надійшла заява про долучення доказів направлення відзиву на позовну заяву з додатками третій особі.

03.03.2026 до суду від третьої особи надійшли пояснення.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2024 між Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області (надалі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРІН ТРЕЙДІНГ» (надалі - відповідач, підрядник, виконавець, ТОВ «ГРІН ТРЕЙДІНГ») укладено Договір № 5К-24 про закупівлю робіт: з капітального ремонту багатоквартирного житлового будинку по вул. Паркова, 1 в смт Бородянка Бучанського району Київської області (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов`язується відповідно до проектної документації, умов цього Договору та вимог законодавства власними силами та/або залученими силами виконати роботи: «Капітальний ремонт багатоквартирного житлового будинку по вул. Паркова, 1 в смт Бородянка Бучанського району Київської області (згідно коду ДК 021:2015:45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація) (надалі - роботи), а замовник - прийняти та оплатити роботи в порядку та на умовах, передбачених даним Договором за об`єктом робіт, зазначеним у пункті 1.2. цього Договору.

Строки, початок та закінчення робіт, види, послідовність та етапи виконання робіт визначаються Календарним графіком виконання робіт, який є невід`ємною частиною Договору (Додаток № 2 до даного Договору (п. 2.5. Договору).

В п. 3.1. Договору сторони визначили, що ціна Договору визначається на підставі Договірної ціни (Додаток № 1 до Договору) і становить 65 461 381,77 грн, у тому числі ПДВ 20% - 10 910 230,29 грн.

До вказаного пункту Договору сторонами неодноразово вносились зміни, про що укладались додаткові угоди № 1 від 06.05.2024, № 6 від 24.04.2025, № 7 від 29.07.2025. Водночас, відповідно до останньої додаткової угоди сторони п. 3.1. виклали у такій редакції: « 3.1. Ціна Договору визначається на підставі Договірної ціни (Додаток №1 до Договору) і становить 44 833 107,49 грн без ПДВ».

Пунктом 12.1. Договору в редакції додаткової угоди № 7 визначено, що оплата за роботи відбувається шляхом поточних платежів. Проміжні розрахунки за виконані роботи здійснюються замовником на підставі підписаних актів приймання виконаних будівельних робіт (Форми КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (Форми КБ-3) та/або підписаних актів приймання-передачі обладнання.

Оплата робіт здійснюється у межах одержаних коштів на казначейський рахунок замовника шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця упродовж 20 робочих днів з дати підписання актів приймання виконаних будівельних робіт (Форми КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (Форми КБ-3) та/або підписаних актів приймання-передачі обладнання (п. 12.1.2. Договору).

Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, визначається із урахуванням обсягів виконаних робіт, по усіх складових вартості робіт, розрахованих у Договірній ціні, підтверджених відповідними документами (п. 12.2. Договору).

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності після підписання сторонами та діє до 31.12.2025, а у частині виконання зобов`язань сторін - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п. 19.1. Договору в редакції додаткової угоди № 5).

На виконання Договору сторонами були підписано:

- акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2024 року від 04.12.2024 (Форми КБ-2в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (Форми КБ-3) на суму 3 080 916,96 грн, у тому числі ПДВ - 513 486,16 грн;

- акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2024 року від 25.12.2024 (Форми КБ-2в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (Форми КБ-3) на суму 3 801 649,00 грн, у тому числі ПДВ - 633 608,17 грн;

- акт № 3 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 20225 року від 25.04.2025 (Форми КБ-2в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (Форми КБ-3) на суму 3 009 600,04 грн, у тому числі ПДВ - 363 565,20 грн.

Так, позивач за виконані відповідачем роботи сплатив останньому кошти у розмірах:

- 3 080 916,96 грн, в т.ч. ПДВ - 513 486,16 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 05.12.2024 № 52;

- 3 801 649,00 грн, в т.ч. ПДВ - 633 608,17 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 26.12.2024 № 63;

- 3 009 600,04 грн, в т.ч. ПДВ - 363 565,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 05.05.2025 № 102.

Загалом позивачем було сплачено на користь відповідача за Договором 9 892 166,00 грн з ПДВ.

Державною аудиторською службою України проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області за період з 01 січня 2024 року по 30.06.2025 року, за результатами якої складено акт ревізії від 28.10.2025 № 001700-21/60.

Так, за результатами проведеної третьою особою ревізії, зокрема, встановлено, що за договором № 5К-24 від 01.02.2024 ТОВ «ГРІН ТРЕЙДІНГ» в порушення п. 197.15. ст. 197 Податкового кодексу України було зайво включено до актів форми КБ-2в, а позивачем сплачено суму податку на додану вартість у розмірі 330 705,96 грн, нараховану на вартість виконаних робіт з капітального ремонту житлового будинку, що призвело до матеріальної шкоди на вказану суму.

У зв`язку із зазначеним, Державна аудиторська служба України звернулася до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області із вимогою щодо усунення виявлених порушень від 28.11.2025 № 001700-14/14676-2025, у якій вимагала забезпечити відшкодування втрат (збитків), завданих, зокрема, ТОВ «ГРІН ТРЕЙДІНГ» по об`єкту «Капітальний ремонт багатоквартирного житлового будинку по вул. Паркова, 1 в смт Бородянка Бучанського району Київської області (договір від 01.02.2024 № 5К-24) на суму 330 705,96 грн.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо повернення зайво сплачених коштів ПДВ за Договором у розмірі 330 705,96 грн, яка направлена на адресу відповідача 24.11.2025. Відповіді відповідача на вказану претензію та доказів повернення вказаної суми коштів матеріали справи не містять.

Вказане стало підставою для звернення із даним позовом до суду.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, вказуючи про безпідставність позовних вимог та необґрунтованість розміру заявлених до стягнення коштів. Зокрема, відповідач зазначав про відсутність порушених прав позивача, оскільки проведеною в межах ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області зустрічною звіркою було встановлено, що сума у розмірі 330 705,96 грн розрахована без урахування робіт, виконаних субпідрядними організаціями, залученими відповідачем до виконання робіт за укладеним з позивачем договором, а тому саме позивач у даному випадку має непогашену заборгованість перед відповідачем зі сплати коштів ПДВ, яка, у свою чергу мала бути компенсована субпідряднику, до якого не застосовується податкова пільга, визначена п. 197.15 ст. 197 Податкового кодексу України. Крім того, відповідач стверджує, що внесення змін до договору № 5К-24 від 01.02.2024 відповідно до додаткової угоди № 7 не може бути підставою для стягнення з нього безпідставно отриманих коштів ПДВ, оскільки оплата позивачем коштів з урахуванням ПДВ була здійснена до укладання додаткової угоди № 7, у той час, коли були чинними погоджені сторонами умови щодо включення у вартість робіт ПДВ, а відтак, сума цього податку була сплачена відповідачу за наявності відповідної правової підстави. Відтак, за доводами відповідача, оскільки кошти ПДВ були сплачені позивачем відповідно до умов договору, який не був визнаний недійсним, такі кошти не можуть вважатися безпідставно отриманими, з огляду на що позивачем обрано неналежний спосіб захисту. Крім того, відповідач зазначає про недобросовісність поведінки позивача, який знав як на момент розміщення ним тендерних умов, так і на момент укладення договору, про норму п. 197.15 ст. 197 Податкового кодексу України, але все одно включив до ціни робіт суму ПДВ, тоді як відповідач добросовісно виконав роботи та правомірно розраховував на їх оплату у погодженому в договорі порядку.

У відповіді на відзив позивач із посиланням на практику Верховного Суду, зокрема, вказує, що сам факт прийняття робіт не позбавляє замовника права вимагати виправлення помилок розрахунку та повернення коштів, сплачених без належної правової підстави. При цьому, підписання актів підтверджує лише факт виконання робіт, але не свідчить про правомірність усіх складових ціни. За доводами позивача, умова договору, що порушує публічний порядок, є нікчемною. Відповідачем, у свою чергу, не було спростовано фактичний характер виконаних робіт, джерело фінансування, правових режим об`єкта, де такі роботи проводились, а також відповідність операції умовам податкової пільги. Так, позивач вказує, що відповідач, підписавши додаткову угоду № 7 до договору № 5К-24 від 01.02.2024, якою передбачено ціну договору без ПДВ, підтвердив свою згоду щодо поширення на спірні правовідносини п. 197.15 ст. 197 Податкового кодексу України про звільнення від оподаткування робіт за договором.

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив наголошував, що позивачем не спростовано наведених у відзиві на позовну заяву доводів.

Третя особа у своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримала та зазначила, що в порушення ст. 629 Цивільного кодексу України, пунктів 3.2. та 3.4. договорів про закупівлю, п. 6.1. Настанови з визначення вартості будівництва, затвердженої наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 01.11.2021 № 281, п. 197.15. ст. 197 Податкового кодексу України, Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРІН ТРЕЙДІНГ» зайво включено до актів форми КБ-2в, а Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області оплачено суми податку на додану вартість, нараховані на вартість виконаних робіт з капітального ремонту житлових будинків, зокрема, 330 705,96 грн за договором від 01.02.2024 № 5К-24, що призвело до матеріальної шкоди на вказану суму. При цьому, як вказує Державна аудиторська служба України, за результатами проведеної нею ревізії встановлено, що по об`єкту капітального ремонту багатоквартирного житлового будинку фінансування робіт здійснювалося за рахунок державних коштів, а отже операції з постачання таких будівельно-монтажних робіт підлягали звільненню від ПДВ, у зв`язку з чим нарахування/включення ПДВ до розрахункових документів (КБ-2в/КБ-3) та його сплата призвели до зайвого витрачання бюджетних коштів.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Суд встановив, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, за яким згідно з ч. 1 ст. 875 ЦК України підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (ч. 2 ст. 875 ЦК України).

Статтею 843 ЦК України визначено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

За положеннями частин 1-3 ст. 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення» вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

При цьому в п.п. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) визначено, що ПДВ - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

За змістом підпунктів «а» і «б» п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів / послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України.

За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем товару (замовником послуг).

Пунктами 30.1-30.2, 30.9 статті 30 Податкового кодексу України визначено, що податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Податкова пільга надається шляхом: а) податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору; б) зменшення податкового зобов`язання після нарахування податку та збору; в) встановлення зниженої ставки податку та збору; г) звільнення від сплати податку та збору.

Відповідно до п. 197.15 ст. 197 ПК України звільняються від оподаткування операції з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва доступного житла та житла, що будується за державні кошти.

При цьому, під терміном «будівельно-монтажні роботи» розуміють комплекс робіт з будівництва, що охоплює всі його етапи - від підготовчих до завершальних робіт.

Як визначено п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», під будівництвом слід розуміти нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт об`єкта будівництва.

Оскільки виконання робіт за Договором здійснювалось за державні кошти, що відповідачем не заперечувалось та вбачається із умов п. 11.5. Договору, таким чином даний Договір підпадає під дію п. 197.15 ст. 197 ПК України.

Так, після здійснення позивачем оплати на рахунки відповідача 9 892 166,00 грн з ПДВ, між сторонами укладено Додаткову угоду № 7 від 29.07.2025, якою сторони керуючись, зокрема, п. 197.15. ст. 197 ПК України, змінили п. 3.1. Договору, та вказали що ціна Договору визначається на підставі Договірної ціни (Додаток №1 до Договору) і становить 44 833 107,49 грн без ПДВ.

У пункті 8.17 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2021 у справі № 910/12764/20 сформульовано висновок про те, що хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку.

Оскільки оплата за виконання робіт за Договором здійснюється за рахунок державних коштів, то передбачені цим Договором роботи підлягають звільненню від оподаткування ПДВ, і, відповідно, вартість вказаних робіт повинна формуватися без урахування ПДВ.

Таким чином, правова підстава отримання відповідачем сум ПДВ відпала, у зв`язку з внесенням сторонами змін до договору.

Частиною 1 ст. 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України, якою встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознак безпідставності такого виконання.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 367/6344/16-ц.

Отже, оскільки відповідач отримав від позивача кошти ПДВ у розмірі 330 705,96 грн при тому, що відповідна операція звільнена від оподаткування та у зв`язку з укладенням додаткової угоди, правова підстава утримання ПДВ відпала, то неповернення відповідачем позивачу зазначеної суми, перерахованої поза межами визначених нормативним регулюванням та з безпідставним внесенням до умов договору платежів, має наслідком збагачення відповідача за рахунок позивача поза підставою, передбаченою законом. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.02.2022 у справі № 916/707/21.

За таких обставин, оскільки правова підстава, на якій відповідачем були набуті вказані вище суми податку на додану вартість, є відсутньою, то такі кошти може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 Цивільного кодексу України.

При цьому, суд визнає обґрунтованою визначену до стягнення з відповідача суму безпідставно отриманих коштів ПДВ у розмірі 330 705,96 грн, яка розрахована шляхом вирахування різниць між сплаченими позивачем коштами за виконані роботи з урахуванням ПДВ та перерахованими величинами з урахуванням режиму звільнення від оподаткування ПДВ, встановленого п. 197.15. ст. 197 ПК України, детальний розрахунок якої наведено у долучених до позову таблицях даних.

Доводи ж відповідача про безпідставність позовних вимог з огляду на встановлення зустрічною звіркою Державної аудиторської служби України, що сума у розмірі 330 705,96 грн розрахована без урахування актів субпідрядних організацій, залучених відповідачем до виконання Договору, суд відхиляє з огляду на їх необґрунтованість.

Так, відповідно до п. 3.7. Договору виконавець не може вимагати уточнення ціни Договору у зв`язку із зростанням цін на ресурси, що використовуються для виконання робіт, або у зв`язку із залученням до виконання робіт субпідрядників. Вартість виконаних субпідрядником робіт є складовою частиною загальної вартості робіт по об`єкту згідно Договірної ціни.

Відтак, із наведеного слідує, що роботи субпідрядників вже мали бути включені до загальної ціни Договору. Водночас, із долученого відповідачем до відзиву на позовну заяву договору субпідряду № 0102-24 від 01.02.2024, укладеного між ТОВ «ГРІН ТРЕЙДІНГ» та ТОВ «ЕКСПОРТА» встановлено, що оплата виконаних субпідрядником робіт проводиться безпосередньо Генпідрядником, яким є відповідач. Втім, доказів здійснення останнім оплати виконаних субпідрядником робіт матеріали справи не містять. Стверджуючи про наявність саме у позивача непогашеної заборгованості зі сплати частини оплати перед відповідачем, останній жодних вимог, у тому числі в межах даної справи, не заявляє.

В свою чергу, виявлені проведеною Державною аудиторською службою України зустрічною звіркою у ТОВ «ГРІН ТРЕЙДІНГ» обставини, на які посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, не впливають на умови спірних правовідносин сторін за Договором та не можуть їх змінювати.

Суд зазначає, що як Акт ревізії Державної аудиторської служби України від 28.10.2025 № 001700-21/60 щодо окремих питань фінансово-господарської діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області, так і довідка зустрічної звірки ТОВ «ГРІН ТРЕЙДІНГ», це лише документи, які містять думку органу, який їх склав.

Акт ревізії є документом, що фіксує висновки контролюючого органу за результатами перевірки діяльності суб`єкта господарювання та має доказове значення у розумінні ст. 76 ГПК України. Водночас він, як і довідка зустрічної звірки, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Висновки ревізії підлягають оцінці судом у сукупності з іншими доказами відповідно до ст. 86 ГПК України та не мають наперед встановленої сили.

Отже, оцінюючи сукупність поданих доказів, з огляду на встановлені обставини справи та вимоги податкового законодавства, суд дійшов висновку, що позивач має право на повернення всієї сплаченої ним на користь відповідача суми ПДВ з відповідних робіт за Договором.

В свою чергу, суд звертає увагу відповідача на те, що положення п. 197.15 ст.197 ПК України не містять виключень щодо будівельно-монтажних робіт з будівництва, які не підлягають оподаткуванню, а тому відповідна пільга застосовується до всіх робіт, вартість яких визначається з урахуванням витрат підрядника на: оплату заробітної плати, вартості необхідних для виконання робіт матеріалів, транспортних витрат, витрат на оплату податків та зборів тощо, отже, включення до складу вартості всіх робіт за договором податку на додану вартість є таким, що суперечить чинному законодавству, отже, отримання додаткових коштів у складі вартості таких робіт як податку на додану вартість відповідачем є безпідставним.

Згідно з положеннями ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 5 ст. 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Ураховуючи встановлені обставини, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п. 29).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

Отже, з огляду на викладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ТРЕЙДІНГ» (вул. Зоологічна, буд. 4А, оф. 139, м. Київ, 04119; ідентифікаційний код 40729651) на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області (вул. Святослава Хороброго, буд. 11а, м. Київ, 03151; ідентифікаційний код 26345736) безпідставно отримані кошти в сумі 330 705,96 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 3968,47 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 08.04.2026.

Суддя Т. Ю. Трофименко