ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/459/25

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Н. Церковної при секретарі судового засідання І.Шилан, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Гощанської селищної ради до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" відповідача 2 КНП "Гощанський центр первинної медико - санітарної допомоги" Гощанської селищної ради про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 58 573,40 грн

за участю представників сторін:

від прокуратури - Рункевич І.В.

від відповідача 1 - Гуз О.С.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року Керівник Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Гощанської селищної ради звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" та відповідача 2 КНП "Гощанський центр первинної медико - санітарної допомоги" Гощанської селищної ради про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 58 573,40 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за результатами опрацювання системи публічних закупівель «Прозорро» встановлено, що КНП «Гощанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гощанської селищної ради 03.12.2020 розміщено оголошення про проведення переговорної процедури закупівлі «Постачання електричної енергії споживачу» очікуваною вартістю 190 000 грн. (номер закупівлі UA-2020-12-03-005391-с). За результатами проведення відкритих торгів, 31.12.2020 КНП «Гощанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гощанської селищної ради з переможцем торгів укладено договір №3049-ВЦ про постачання електричної енергії споживачу на суму 175 016,40 грн. У подальшому сторонами підписано десять додаткових угод, якими збільшено ціну за одиницю товару. За період дії Договору на постачання електричної енергії з ініціативи постачальника збільшено ціну на електричну енергію з 1,69 грн без ПДВ до 3,96405 грн. без ПДВ, тобто на понад 100%.

Проаналізувавши підстави внесення змін до договору шляхом підписання додаткових угод №1 від 21.01.2021, №2 від 25.01.2021, №4 від 26.02.2021, №5 від 18.08.2021, №6 від 25.08.2021, №7 від 20.09.2021, №8 від 24.09.2021, №9 від 18.10.2021, №10 від 21.10.2021, №11 від 29.10.2021, №12 від 29.11.2021, можна дійти висновку про їх укладення з порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі», що є підставою для визнання останніх недійсними.

Прокуратура стверджує, що перемога у закупівлі, джерелом фінансування якої є кошти місцевого бюджету та укладення договору про закупівлю електричної енергії №3049-ВЦ з ціною за 1 кВт*год електричної енергії 1,69 грн та її подальше підвищення шляхом укладення оспорюваних додаткових угод (без відповідного коливання ціни на ринку), що призвело до загального збільшення ціни на 134,5% є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку відповідача. Зазначає, що оскаржувані додаткові угоди №1 від 21.01.2021 №2 від 25.01.2021, №4 від 26.02.2021, №5 від 18.08.2021, №6 від 25.08.2021, №7 від 20.09.2021, №8 від 24.09.2021, №9 від 18.10.2021, №10 від 21.10.2021, №11 від 29.10.2021, №12 від 29.11.2021 укладені з порушенням вимог ст.41 Закону, а тому, з огляду на положення ст.ст.203, 215 ЦК України підлягають визнанню недійсними в судовому порядку.

Оскільки вищевказані додаткові угоди визнаються недійсними, то розрахунок за поставлену електроенергію повинен здійснюватися за ціною, вказаною за умовами первинного Договору №3049-ВЦ. Провівши перерахунок за спожиту енергію за ціною, передбаченою за умовами Договору №3049-ВЦ від 31.12.2020 визначено, що загальна сума, яку КНП «Гощанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гощанської селищної ради мав би сплатити за поставлену електричну енергію згідно актів приймання- передачі електричної енергії становить 171 999,62 грн.(55930,09* 1,69+20%). Отже, внаслідок неправомірного збільшення ціни на електричну енергію шляхом укладання спірних додаткових угод з порушенням законодавства має місце переплата коштів у розмірі 58 573,4

05 червня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від відповідача 1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТОВ "РОЕК" вказує на відсутність правових підстав звернення прокуратури із даним позовом в особі в особі Гощанської селищної ради, покликаючись на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 07.12.2021 у справі № 903/865/20, від 14.12.2021 у справі № 917/565/21 та від 21.12.2021 у справі № 917/764/21, відповідно до яких наявність корпоративних відносин між органом місцевого самоврядування та комунальним підприємством виключає наявність владних повноважень між ними або між органом місцевого самоврядування як засновником комунального підприємства та третіми особами, які здійснюють господарське правопорушення, на яке повинно реагувати комунальне підприємство як суб`єкт господарських відносин.

ТОВ "РОЕК" заявляє, що Прокурор звертаючись в інтересах держави в особі Гощанської селищної ради в позовній заяві не наводить жодних обставин та не надає до позову належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення прав та/або інтересів Гощанської селищної ради по Договору (спірних додаткових угод). При тому, що даний Договір (спірні додаткові угоди) укладені між КНП «Гощанський центр первинної медико- санітарної допомоги» та ТОВ «РОЕК», до яких Гощанська селищна рада немає жодного відношення та більш того не є стороною даного Договору. Оскільки, Гощанська селищна рада у даній справі не є належним позивачем, то звернення Прокурора до суду у цій справі в інтересах держави в особі Гощанської селищної ради є безпідставним.

Щодо договірних відносин між ТОВ «РОЕК» та Комунальним некомерційним підприємством «Гощанський центр первинної медико-санітарної допомоги» відповідач-1 вказує, що з аналізу умов Договору та норми законодавства вбачається, що збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків не обмежується строками зміни ціни за одиницю товару. Тобто, законодавство дозволяє однією додатковою угодою збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків, при цьому не обмежує кількість таких додаткових угод в часі.

За таких обставин, заявлені Прокурором вимоги задоволенню не підлягають. Заперечення Прокурора щодо обмеження строку (періоду) зміни ціни за одиницю товару є безпідставним та таким, що суперечить вимогам законодавства. Оскільки позовні вимоги, що є предметом розгляду в межах даного спору, фактично зводяться до зобов`язання ТОВ «РОЕК» повернути на користь Гощанської селищної ради кошти у розмірі 58573,40 грн., яка є складовою частиною ціни договору та вартості поставленого товару, задоволення даного позову призведе до зміни такої істотної умови договору, як ціна, після його повного виконання, що суперечить приписам ч. 3 ст. 632 ЦК України.

Вказує, що збільшення ціни додатковими угодами до 10 % за одиницю товару здійснено у відповідності до вимог ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі». За таких обставин, додаткові угоди до Договору, були укладені між сторонами у відповідності до умов договору, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі». Відтак, відсутні правові підстави передбачені ч. 1 ст. 203 ЦК України щодо визнання даних додаткових угод не дійсними.

Прокурором не вказано в позовній заяві та не підтверджено належними доказами, що саме в порушення вимог законодавства, КНП «Гощанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гощанської селищної ради здійснено розрахунок по спірних додаткових угодах саме бюджетними коштами. Оскільки Прокурор при подачі позовної заяви не підтвердив відповідними доказами саме факт використання бюджетних коштів з порушенням вимог законодавства, то підстави представництва інтересів держави в особі Гощанської селищної ради в Прокурора відсутні, а позовні вимоги є необґрунтовані.

12 червня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від прокуратури на адресу суду надійшла відповідь відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що згідно плану закупівлі, розміщеному на веб-порталі «Прозорро», Замовник відноситься до категорії юридичних осіб, які забезпечують потреби держави або територіальної громади. Джерелом фінансування даної закупівлі є кошти місцевого бюджету. Як вбачається з долучених до позовної заяви платіжних доручень щодо оплати послуг за Договором №3049-ВЦ від 31.12.2021, такі платежі здійснено органами Казначейства, що свідчить про здійснення розрахунку за поставлену електричну енергію саме за рахунок бюджетних коштів.

Отже, в даному випадку Гощанська селищна рада виконує функцію розпорядника бюджетних коштів шляхом проведення закупівлі електричної енергії за кошти місцевого бюджету, з метою забезпечення потреб територіальної громади та реалізації покладених на неї завдань.

Відтак, у даному випадку використання бюджетних коштів з порушенням вимог законодавства завдає шкоду інтересам держави. «Гощанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гощанської селищної ради раховуючи наведене, в даному випадку, у спірних правовідносинах діє як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів) та є замовником товару (електричної енергії) в обсязі та в межах видатків, визначених Гощанською селищною радою (розпорядником бюджетних коштів вищого рівня).

Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.

Ухвалою суду від 21 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/459/25, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11.06. 2025 року.

30 травня 2025 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

05 червня 2025 року від представника відповідача 1 через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву.

10 червня 2025 року від представника відповідача 1 через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про зупинення розгляду справи, в якому просив зупинити провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного суду справи № 920/19/24.

Ухвалою суду від 11 червня 2025 року зупинено провадження у справі № 918/459/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного суду справи № 920/19/24. Зобов`язано сторони інформувати суд про результати розгляду справи № 920/19/24.

26 грудня 2025 року через підсистему електронний суд від Здолбунівської окружної прокуратури надійшло клопотання про поновлення провадження у данній справі, у зв`язку із закінченням перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 та оприлюдненням повного тексту постанови від 21.11.2025 в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Ухвалою суду від 29 грудня 2025 року поновлено провадження у справі № 918/459/25. Розгляд справи призначено на 28 січня 2026 року.

07 січня 2026 року на адресу суду від прокуратури надійшли письмові пояснення по справі.

Ухвалою суду від 28 січня 2026 року закрито підготовче провадження у справі № 918/459/25 та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 лютого 2026 року.

Ухвалою суду від 18 лютого 2026 року оголошено перерву в судовому засіданні до 18 березня 2026 року.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Заслухавши в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

За результатами опрацювання системи публічних закупівель «Прозорро» встановлено, що КНП «Гощанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гощанської селищної ради 03.12.2020 розміщено оголошення про проведення переговорної процедури закупівлі «Постачання електричної енергії споживачу» очікуваною вартістю 190 000 грн. (номер закупівлі UA-2020-12-03-005391-с).

За результатами проведення відкритих торгів, 31.12.2020 КНП «Гощанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гощанської селищної ради з переможцем торгів укладено договір №3049-ВЦ про постачання електричної енергії споживачу, за умовами якого, цей договір про постачання електричної енергії споживачу (далі - договір) встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (далі - споживач) постачальником електричної енергії (далі - постачальник) (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору, за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, що відповідає коду CPV за ДК 021:2015» 09310000-5 Електрична енергія», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору. Споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ, та умов цього договору. Постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь - якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору (п. 3.1. - п. 3.3. Договору)

Згідно п. 5.4. Договору, спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника. Зокрема, відповідно до п.1 Додатку №2 до Договору, ціна за одиницю товару за 1 кВт*год електричної енергії становить 1,69 грн без ПДВ.

Цей Договір набирає чинності з моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви приєднання(додаток №1 до Договору) і договірних величин споживання електричної енергії (додаток №3 до Договору) та укладається на строк до 31.12.2021 включно (п.13.1 Договору).

Відповідно до п.13.8 Договору, умови договору не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі»:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Споживача;

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю; Нова (змінена) ціна застосовується з першого числа відповідного розрахункового періоду (календарного місяця) і залишається незмінною до його завершення.

3) покращення якості предмета закупівлі, за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку із зміною ставок податків і зборів та/ або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Зміна ціни за одиницю електричної енергії допускається за умови надання Стороною, яка пропонує зміни, документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку в торговій зоні «ОЕС України». Таким документальним підтвердженням можуть бути офіційні дані про ціну, обсяги купівлі-продажу електричної енергії на ринку «на добу на перед» (далі - РДН) та внутрішньодобовому ринку (далі - ВДР), та інші показники, які склалися у відповідному розрахунковому періоді в торговій зоні «ОЕС України» та оприлюднені офіційному веб-сайті ДП «ОПЕРАТОР РИНКУ» за адресою в мережі Інтернет https://www.oree.com.ua згідно частиною шостою статті 67 Закону України «Про ринок електричної енергії». У якості документального підтвердження даних, сторонами визнаються, зокрема, належним чином завірені роздруківки з вебсайту Звітів про результати роботи РДН/ВДР та про діяльність ОР за відповідний календарний місяць, які оприлюднюються відповідно до законодавства ДП «ОПЕРАТОР РИНКУ»https://www.oree.com.ua/index.php/main/get_by_id/500 або інші документом органу, установи чи організації, які мають повноваження здійснювати моніторинг цін на товари, визначати зміни ціни на ринку.

Нова (змінена) ціна застосовується з першого числа відповідного розрахункового періоду (календарного місяця) і залишається незмінною до його завершення.

Істотні умови договору можуть змінюватися у випадку зміни регульованих цін (тарифів) та нормативів, які застосовуються у Договорі, а саме: тарифу на послуги з передачі електричної енергії, який враховується у структурі остаточної ціни електричної енергії, що постачають за Договором. У цьому випадку зміну ціни здійснюють у такому порядку:

- підставою для зміни ціни є набрання чинності постановою НКРЕКП про зміну відповідного регульованого тарифу, що застосовується у Договорі;

- нову (змінену) ціну застосовують з дня введення в дію відповідного регульованого тарифу згідно з рішенням НКРЕКП, якщо інше не встановлено чинним законодавством України (у тому числі відповідними рішеннями НКРЕКП).

9) зміни умов у зв`язку із продовженням дії договору на строк, достатній дляпроведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку.

Відповідно до Заяви - приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 1 до договору про постачання електричної енергії споживачу) від 31.12.2020 року, початок постачання з 1 січня 2021 року.

Між сторонами підписано "Комерційну пропозицію № "По Факту - Тендер" (додаток 2 до договору) відповідно до якої ціна за електричну енергію (кВт*год) становить 1,69 грн./кВт*год без ПДВ, та визначається відповідно до формули: Ц(спож) = Цзак + Цп + Тпередача (грн./кВт*год), де: Цзак - закупівельна ціна електричної енергії постачальником для споживача на ринках електричної енергії за розрахунковий період, грн./кВт*год; Цп - ціна на послуги пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу, грн./кВт*год; Тпередача - тариф на послуги з передачі електричної енергії ПрАТ "НЕК "Укренерго" (затверджується Регулятором та розміщується на сайті постачальника), грн./кВт*год.

Ціна на електроенергію для споживача Ц(спож) та/або її складові включатимуть всі обов`язкові податки (крім ПДВ, що обліковується окремо), збори та платежі, що передбачені правилами ринків електроенергії, законодавством та іншими нормативними документами (зокрема акцизний податок, внески на регулювання, вартість послуг оператора ринку, що надаються на РДН/ВДР тощо). Всі складові ціни, крім Цп, є такими що не залежать від постачальника, та можуть бути змінені в рамках комерційної пропозиції з повідомленням споживача про зміни.

Згідно з пунктом 4 "Комерційної пропозиції", по закінченню розрахункового періоду, постачальник здійснює остаточний розрахунок (перерахунок) за фактичним обсягом споживання електричної енергії споживачем та надає споживачу рахунок-фактуру та/або Акт приймання-передачі на оплату за фактично спожиту електричну енергію у розрахунковому періоді до 10-го числа місяця наступного за розрахунковим. Споживач здійснює оплату протягом __ робочих днів від дня отримання рахунку та/або Акта приймання-передачі грошовими коштами на поточний рахунок ТОВ "РОЕК" із спеціальним режимом використання, але не пізніше ніж до 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим. У випадку припинення (або розірвання) договору, у т. ч. дострокового, споживач зобов`язаний оплатити постачальнику остаточний рахунок та/або Акт приймання-передачі за спожиту електричну енергію, з урахуванням пункту 1 комерційної пропозиції. Споживач здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дня отримання даного рахунку та/або Акта приймання-передачі.

Відповідно до пункту 9 Комерційної пропозиції Договір набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання (додаток № 1 до договору) і договірних величин споживання електричної енергії (додаток № 3 до договору), і укладається на строк до 31.12.2021, а в частині виконання фінансових зобов`язань (у тому числі повної оплати заборгованості, включаючи штрафні санкції) Договір діє до повного його виконання. Даний договір, відповідно до частини 6 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", може бути продовжений на строк, достатній для проведення процедури закупівлі електричної енергії на наступний рік в обсязі, що не перевищує 20% суми визначеної у цьому договорі.

Згідно з пунктами 2-4 Додатку 3 до Договору "Договірні величини споживання електричної енергії", ціна цього договору становить 175016,40 грн., у тому числі ПДВ 29169,40 грн. Ціну договору вказано з врахуванням кошторисних призначень. Сторони усвідомлюють, що зазначена в пункті 1 даного додатку вартість заявлених споживачем договірних величин споживання електричної енергії на 2021 рік, визначена виходячи з вартості тарифів (ціни за одиницю товару) на момент укладання даного договору, а тому не є остаточною, при цьому, у разі зміни ціни за одиницю товару, істотні умови даного договору можуть змінюватися у випадках передбачених частиною п`ятою статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

З матеріалів справи вбачається, що у подальшому сторонами підписано десять додаткових угод, якими збільшено ціну за одиницю товару: - додатковою угодою № 1 від 21.01.2021 збільшено ціну за 1 кВт/год електричної енергії до 1,7437 грн без ПДВ та визначено, що ціна починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з січня 2021 року;

- додатковою угодою № 2 від 25.01.2021 збільшено ціну за 1 кВт/год електричної енергії до 1,91789 грн без ПДВ та визначено, що ціна починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з січня 2021 року;

- додатковою угодою №4 від 26.02.2021 збільшено ціну за 1 кВт/год електричної енергії до 2,080134603 грн без ПДВ та визначено, що ціна починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з лютого 2021 року;

- додатковою угодою №5 від 18.08.2021 збільшено ціну за 1 кВт/год електричної енергії до 2,25857 грн без ПДВ та визначено, що ціна починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 01 серпня 2021 року;

- додатковою угодою №6 від 25.08.2021 збільшено ціну за 1 кВт/год електричної енергії до 2,45484 грн без ПДВ та визначено, що ціна починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 01 серпня 2021 року;

- додатковою угодою №7 від 20.09.2021 збільшено ціну за 1 кВт/год електричної енергії до 2,64910 грн без ПДВ та визначено, що ціна починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 01 вересня 2021 року;

- додатковою угодою №8 від 24.09.2021 збільшено ціну за 1 кВт/год електричної енергії до 2,82692 грн без ПДВ та визначено, що ціна починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 01 вересня 2021 року;

- додатковою угодою №9 від 18.10.2021 збільшено ціну за 1 кВт/год електричної енергії до 3,05210 грн без ПДВ та визначено, що ціна починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 15 вересня 2021 року;

- додатковою угодою №10 від 21.10.2021 збільшено ціну за 1 кВт/год електричної енергії до 3,32764 грн без ПДВ та визначено, що ціна починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 01 жовтня 2021 року;

- додатковою угодою №11 від 29.10.2021 збільшено ціну за 1 кВт/год електричної енергії до 3,63071 грн без ПДВ та визначено, що ціна починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 14 жовтня 2021 року;

- додатковою угодою №12 від 29.11.2021 збільшено ціну за 1 кВт/год електричної енергії до 3,96405 грн без ПДВ та визначено, що ціна починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 05 листопада 2021 року.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Внаслідок укладення додаткових угод за період дії Договору на постачання електричної енергії з ініціативи постачальника збільшено ціну на електричну енергію з 1,69 грн без ПДВ до 3,96405 грн. без ПДВ, тобто на понад 100%.

На виконання даного Договору поставлено 55 930,09 кВт*год електричної енергії на загальну суму 171 999,62 грн., а саме:

- згідно з актом №А- за січень 2021 року 7481 кВт*год на суму 17 217,37 грн з ПДВ;

- згідно з актом №А- за лютий 2021 року 10809 кВт*год на суму 26 980,95 грн з ПДВ;

- згідно з актом №А- за березень 2021 року 7662 кВт*год на суму 19 125,50 грн з ПДВ;

- згідно з актом №А- за квітень 2021 року 4675 кВт*год на суму 11 669,48 грн з ПДВ;

- згідно з актом №А- за травень 2021 року 4166 кВт*год на суму 10 398,90 грн з ПДВ;

- згідно з актом №А- за червень 2021 року 1024 кВт*год на суму 2 556,01 грн з ПДВ;

-згідно з актом №А- за липень 2021 року 1476 кВт*год на суму 3 684,3 грн з ПДВ;

- згідно з актом №А- за серпень 2021 року 1321 кВт*год на суму 3 891,39 грн з ПДВ;

- згідно з актом №А-489027302/9/1 за вересень 2021 року 2461 кВт*год на суму 8 474,57 грн з ПДВ;

-згідно з актом №А-489027302/10/1 за жовтень 2021 року 4145 кВт*год на суму 17 427,18 грн з ПДВ;

-згідно з актом №А-489027302/11/1 за листопад 2021 року 6986 кВт*год на суму 32 858,96 грн з ПДВ;

-згідно з актом №А-489027302/12/1 за грудень 2021 року 3724,09 кВт*год на суму 17 715,01 грн з ПДВ.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Відповідно до преамбули Закону України "Про публічні закупівлі" (далі - Закон), цей Закон визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону, замовники, учасники процедур закупівлі, суб`єкт оскарження, а також їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми правами, визначеними цим Законом. Забороняється зловживання правами, у тому числі правом на оскарження рішень, дії чи бездіяльності замовника.

Як зазначено в ч. 1 ст. 41 Закону, договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України (у редакції чинній на момент укладення правочину) з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Закону, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Разом з тим п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону встановлено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Вбачається, що ключовим у даній нормі Закону є те, що для збільшення ціни за одиницю товару має бути реальне коливання ціни такого товару на ринку в сторону збільшення, що повинно оцінюватися починаючи від підписання договору та до моменту укладення відповідної додаткової угоди (або ж момент розповсюдження дії додаткової угоди), тобто на момент укладання додаткової угоди ціни на товар повинні бути вищими ніж на момент укладання основного договору про закупівлю (або ж додаткової угоди, у разі її обгрунтованого укладення).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Варто відмітити, що Закон не містить виключень з цього правила.

Із вказаного слідує, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, що входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку, що обґрунтоване і документально підтверджене постачальником; ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Так, підписання додаткової угоди №1 призвело до збільшення ціни за електричну енергію на 3%, додаткової угоди №2 до збільшення ціни за електричну енергію на 13,5% додаткової угоди №4 до збільшення ціни за електричну енергію на 23,1% відносно ціни, що визначеної за умовами Договору, додаткової угоди №5 на 33,6%, додаткової угоди №6 на 45,3%, додаткової угоди №7 на 56,8%, додаткової угоди №8 на 67,2%, додаткової угоди №9 на 80,5%, додаткової угоди №10 на 96,9%, додаткової угоди №11 на 114,8%, додаткової угоди №12 на 134,5%.

Стаття 652 ЦК України передбачає, що в разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим.

Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, Закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%.

При цьому, Верховним Судом висловлено правову позицію, що обмеження у 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод) (постанова Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 927/1058/21).

Верховним Судом у постанові від 12.09.2019 у справі №915/1868/18 наголошено, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі та мети проведення відкритих тендерів, визначених Законом.

У постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19 зазначено, що перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення шляхом так званого "каскадного" укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця.

Враховуючи наведене, перемога у закупівлі, джерелом фінансування якої є кошти місцевого бюджету та укладення договору про закупівлю електричної енергії №3049-ВЦ з ціною за 1 кВт*год електричної енергії 1,69 грн та її подальше підвищення шляхом укладення оспорюваних додаткових угод (без відповідного коливання ціни на ринку), що призвело до загального збільшення ціни на 134,5% є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку відповідача.

Аналогічну правову позицію викладено і в постанові Верховного Суду від 16.02.2023 у справі № 903/366/22, та, окрім вищенаведеного, вказано, що відповідно до ст. 5 Закону, закупівлі здійснюються за принципом відкритості та прозорості на всіх їх стадіях. Поряд з цим, перемога в тендері (закупівля за кошти місцевого бюджету) та укладення договору за однією ціною та її подальше підвищення більш як на 10% у спосіб укладення оскаржуваних додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця, та свідчить про свідоме заниження цінової пропозиції у тендері з метою перемоги.

Із системного тлумачення наведених норм ЦК України, ГК України (у редакції чинній на момент укладення правочину) та Закону № 922-VIII вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В іншому випадку не досягається мета Закону № 922-VIII, яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

У Законі № 922-VIII в редакції до 19 квітня 2020 року норма пункту 2 частини п`ятої статті 41 була викладена в статті 36 та мала такий зміст: "Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі".

Отже, вказана норма Закону № 922-VIII в редакції до 19 квітня 2020 року не дозволяла зміни ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % від ціни, визначеної сторонами при укладенні договору про закупівлю, проте не обмежувала сторони в можливості багато разів змінювати (не було обмежень щодо строків зміни ціни) таку ціну протягом дії договору в межах встановлених 10 % у разі коливання ціни такого товару на ринку.

Зазначена норма була змінена Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про публічні закупівлі" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель" № 114-IX від 18 вересня 2019 року (далі - Закон № 114-ІХ), яким Закон № 922-VIII було викладено в новій редакції. У новій редакції зазначена норма була викладена в пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII та доповнена умовою, що така зміна ціни в бік збільшення не може відбуватись частіше ніж один раз на 90 днів, крім закупівлі бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії.

Отже, в новій редакції норма пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII не змінила свого змісту щодо розміру зміни ціни за одиницю товару (не більше ніж на 10 % від ціни, визначеної сторонами при укладенні договору про закупівлю), проте була доповнена умовою, яка обмежила строки зміни такої ціни, а саме не частіше ніж один раз на 90 днів.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Підсумовуючи вищевикладене, оскаржувані додаткові угоди №1 від 21.01.2021 №2 від 25.01.2021, №4 від 26.02.2021, №5 від 18.08.2021, №6 від 25.08.2021, №7 від 20.09.2021, №8 від 24.09.2021, №9 від 18.10.2021, №10 від 21.10.2021, №11 від 29.10.2021, №12 від 29.11.2021 укладені з порушенням вимог ст.41 Закону, а тому, з огляду на положення ст.ст.203, 215 ЦК України підлягають визнанню недійсними в судовому порядку.

Статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відтак, вищевказані додаткові угоди №1 від 21.01.2021 №2 від 25.01.2021, №4 від 26.02.2021, №5 від 18.08.2021, №6 від 25.08.2021, №7 від 20.09.2021, №8 від 24.09.2021, №9 від 18.10.2021, №10 від 21.10.2021, №11 від 29.10.2021, №12 від 29.11.2021 підлягають визнанню недійсними, як такі, що укладені з порушенням вимог законодавства, яке вказувалася вище.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача переплачених за додатковими угодами коштів в розмірі 58 573,40 грн., суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 712 ЦК України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Оскільки вищевказані додаткові угоди визнаються недійсними, то розрахунок за поставлену електроенергію повинен здійснюватися за ціною, вказаною за умовами первинного Договору №3049-ВЦ.

З огляду на викладене, здійснюючи розрахунок за поставлену електричну енергію за ціною, передбаченою за умовами Договору №3049-ВЦ від 31.12.2020 визначено, що загальна сума, яку КНП «Гощанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гощанської селищної ради мав би сплатити за поставлену електричну енергію згідно актів приймання-передачі електричної енергії становить 171 999,62 грн.(55930,09* 1,69+20%).

Отже, внаслідок неправомірного збільшення ціни на електричну енергію шляхом укладання спірних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата коштів у розмірі 58 573,4 гривень.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 статті 208 ГК визначено, що у разі визнання недійсним зобов`язання з інших підстав, кожна сторона зобов`язана повернути другій стороні все одержане за зобов`язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов`язання не передбачені законом.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 ЦК України.

Відповідно, отримана відповідачем оплата у сумі 58 573,40 грн за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню з відповідача на підставі ч. 1 ст. 670 ЦК України.

Оскільки матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем для позивача зазначеної суми переплати, відтак позов в цій частині є обґрунтований та доведений.

У п. 1-3 ч. 1 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином суд зобов`язаній надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За результатами розгляду справи та з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, судом встановлено, що оспорюванні додаткові угоди №1 від 21.01.2021 №2 від 25.01.2021, №4 від 26.02.2021, №5 від 18.08.2021, №6 від 25.08.2021, №7 від 20.09.2021, №8 від 24.09.2021, №9 від 18.10.2021, №10 від 21.10.2021, №11 від 29.10.2021, №12 від 29.11.2021 до Договору №3049-ВЦ від 31.12.2020 року про постачання електричної енергії споживачу від укладено з порушенням законодавства, а відтак суд вважає обґрунтованими та правомірними позовні вимоги прокурора про визнання недійсними таких додаткових угод.

Крім того, судом встановлено, що внаслідок неправомірного збільшення ціни на електричну енергію шляхом укладання оспорюваних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата позивачем коштів в розмірі 58 573,40 грн, а відтак вимоги прокурора про стягнення з відповідача зазначених коштів також визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо участі прокурора.

Питання щодо представництва прокурором інтересів громадянина або держави в господарському суді, а також особливості здійснення ним окремих форм представництва таких інтересів врегульовані положеннями Конституції України, Закону України "Про прокуратуру" та Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Такі випадки передбачено ч. З ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", за приписами якої прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У п. п. 3, 4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 №3-рп/ 99 зазначається, що в основі інтересів держави є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі, як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, тощо.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, наведені вище норми законів та Рішення Конституційного Суду України, надають прокуророві право звертатися до суду з позовами про захист інтересів держави, обгрунтовуючи при цьому, в чому саме полягає таке порушення.

Аналоргічну позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 23.05.2006 у справі №16/472, від 03.04.2007 у справі №05-5-46/8142, від 15.05.2007 у справі №12/111 та Верховний Суд від 26.07.2018 у справі №926/1111/15.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у п.5.6 постанови від 16.04.2019 у справі №910/3486/18 зазначив, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

У постанові від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18 (провадження № 12-72гс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що сам факт не звернення до суду ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси територіальної громади, свідчить про те, що зазначений орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обгрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) оспорюваних додаткових угод, на підставі яких ці кошти витрачено, такому суспільному інтересу не відповідає.

Виконання зобов`язань за додатковою угодою, укладеною з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, що не відповідає меті Закону України "Про публічні закупівлі" та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в ст. 3 даного Закону.

Окремо слід зазначити, що згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 для підтвердження судом підстав для представництва прокурора інтересів держави в суді у випадку, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, достатнім є дотримання прокурором порядку повідомлення, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", та відсутність самостійного звернення компетентного органу до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку після отримання такого повідомлення.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Факт незвернення до суду суб`єкта владних повноважень з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та, відповідно, мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що такий суб`єкт неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Вказане узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18.

У даному випадку, укладення додаткових угод до Договору всупереч вимогам чинного законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання вимог законодавства у цій сфері становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від21.03.2019 по справі №912/989/18).

Крім того, використання бюджетних коштів з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу системи бюджетного фінансування, що в свою чергу завдає шкоду інтересам держави.

Звернення прокурора до суду з вказаною позовною заявою має важливе значення для зміцнення правопорядку в сфері здійснення публічних закупівель і захисту економічної конкуренції та додержання всіма учасниками цих суспільних відносин принципу законності.

Невиконання встановлених законодавством норм при організації та проведенні тендерних процедур порушує інтереси держави в частині гарантування організації діяльності органів державної влади відповідно до вимог Конституції та законів України, забезпечення безумовного виконання нормативно-правових актів держави.

Окрім того, укладенням додаткових угод до договору поставки електричної енергії порушені матеріальні інтереси, оскільки з урахуванням додаткових угод КНП "Гощанський центр первинної медико - санітарної допомоги" Гощанської селищної ради фактично отримано менший обсяг електричної енергії у порівнянні з первісним договором за значно вищою ціною.

Недотримання в даному випадку законодавства в сфері публічних закупівель сприяло виникненню особливих негативних економічних і соціальних наслідків.

Укладення оспорюваних додаткових угод до договору закупівлі товару всупереч норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про публічні закупівлі" є порушенням законності в бюджетній системі, порушує принципи добросовісної конкуренції, об`єктивної та неупередженої оцінки тендерних пропозицій, та принципу запобігання корупційним діям і зловживанням при проведенні публічних закупівель.

Таке звернення прокурора спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності та цільового використання коштів державного підприємства або установи.

Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, а отже існують підстави для представництва даних порушених інтересів держави органами прокуратури.

Представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і в разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган.При цьому прокурор не зобов`язаний установлювати причини, з яких позивач не здійснює захисту своїх інтересів. Аналогічна правова позиція наведена у постановах Касаційного господарського суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 та Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020.

Окрім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020 наведено висновки про те, що звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

"Нездійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він наділений відповідними повноваження для їх захисту інтересів держави, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Зазначена позиція міститься у постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 4/166 "б". Аналогічні правові позиції Верховного суду щодо наявності підстав для представництва органами прокуратури інтересів держави викладені у постановах від 01.03.2018 у справі № 922/1361/17, від 13.03.2018 у справі № 911/620/17, від 25.09.2018 у справі № 804/2244/18, від 17.10.2018 у справі № 910/11919/17, від 05.02.2019 у справі № 910/7813/18, від 13.02.2019 у справі № 914/225/18, від 26.02.2019 у справі № 905/803/18, від 25.03.2019 у справі № 469/580/16-ц.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Відповідно до ч.1ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Водночас згідно з ч.5 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Частиною 4 статті 71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи та посадові особи місцевого самоврядування мають право звертатися до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад, повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Статтею 32 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.

Доходи місцевих бюджетів, інші кошти, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування (ст.142 Конституції України, ст.16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"), Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на доходи місцевих бюджетів, інші кошти (ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"). Тобто, органам місцевого самоврядування надано широкі права для здійснення економічного і соціального розвитку на своїй території.

У статті 143 Конституції України зазначено, що місцеві органи самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки та збори відповідно до закону; утворюють, реорганізовують та ліквідують комунальні підприємства, організації, установи.

Відтак, завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності.

Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку відповідно до ст. 145 Конституції України.

Здолбунівською окружною прокуратурою, у відповідності до вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру», скеровано на адресу Гощанської селищної ради відповідний лист №54/1-274вих-25 від 04.04.2025, яким повідомлено про наявність порушень при підписанні додаткових угод до Договору про постачання електричної енергії. З відповіді Гощанської селищної ради вбачається, що заходи реагування не вживались та не плануються.

Вказане відповідно до ст.53 ГПК України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», є підставою для захисту інтересів держави в особі Гощанської селищної ради шляхом звернення до суду з даним позовом.

Щодо розподілу судових витрат.

У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідачів в сумі 29 068 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсною Додаткову угоду №1 від 21.01.2021 до Договору про постачання електричної енергії №3049-ВЦ від 31.12.2020, укладеного між КНП «Гощанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гощанської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ».

3. Визнати недійсною Додаткову угоду №2 від 25.01.2021 до Договору про постачання електричної енергії №3049-ВЦ від 31.12.2020, укладеного між КНП «Гощанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гощанської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ».

4. Визнати недійсною Додаткову угоду №4 від 26.02.2021 до Договору про постачання електричної енергії №3049-ВЦ від 31.12.2020, укладеного між КНП «Гощанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гощанської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ».

5. Визнати недійсною Додаткову угоду №5 від 18.08.2021 до Договору про постачання електричної енергії №3049-ВЦ від 31.12.2020, укладеного між КНП «Гощанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гощанської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ».

6. Визнати недійсною Додаткову угоду №6 від 25.08.2021 до Договору про постачання електричної енергії №3049-ВЦ від 31.12.2020, укладеного між КНП «Гощанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гощанської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ».

7. Визнати недійсною Додаткову угоду №7 від 20.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії №3049-ВЦ від 31.12.2020, укладеного між КНП «Гощанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гощанської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ».

8. Визнати недійсною Додаткову угоду №8 від 24.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії №3049-ВЦ від 31.12.2020, укладеного між КНП «Гощанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гощанської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ».

9. Визнати недійсною Додаткову угоду №9 від 18.10.2021 до Договору про постачання електричної енергії №3049-ВЦ від 31.12.2020, укладеного між КНП «Гощанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гощанської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ».

10. Визнати недійсною Додаткову угоду №10 від 21.10.2021 до Договору про постачання електричної енергії №3049-ВЦ від 31.12.2020, укладеного між КНП «Гощанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гощанської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ».

11. Визнати недійсною Додаткову угоду №11 від 29.10.2021 до Договору про постачання електричної енергії №3049-ВЦ від 31.12.2020, укладеного між КНП «Гощанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гощанської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ».

12. Визнати недійсною Додаткову угоду №12 від 29.11.2021 до Договору про постачання електричної енергії №3049-ВЦ від 31.12.2020, укладеного між КНП «Гощанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гощанської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ».

13. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» (вулиця Князя Володимира, будинок 71-Б, місто Рівне, 33013, ) на користь Гощанської селищної ради (вул. Незалежності, 72, селище Гоща, Рівненського району, 35400, ) в дохід місцевого бюджету кошти у розмірі 58 573,4 гривень.

14. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» (вулиця Князя Володимира, будинок 71-Б, місто Рівне, 33013, ) на користь Рівненської обласної прокуратури (р/р UA0015371, МФО 820172, , банк одержувач Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 14 534,40 гривень.

15. Стягнути з КНП «Гощанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гощанської селищної ради (адреса вул. Незалежності, 82а, с-ще Гоща, 35400 ) на користь Рівненської обласної прокуратури (р/р UA0015371, МФО 820172, , банк одержувач Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 14 534,40 гривень.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 26.03.2026 року.

Суддя Н.Церковна