ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2026 м. Дніпро Справа № 910/9777/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Соп`яненко О.Ю. (доповідач),

суддів Джепи Ю.А., Мартинюка С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «УКРАЇНА НОВА» на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 26.12.2025 (суддя Глушков М.С.; повне додаткове рішення складено 29.12.2025) у справі № 910/9777/25

за позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «УКРАЇНА НОВА» (село Закутнівка, Лозівський район, Харківська область, 64150)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС ДЖИ ГРЕЙН» (вул. Преображенська, буд. 5, офіс 5/2, м. Кропивницький, 25006)

про стягнення 574 110,75 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області за підсудністю надійшла позовна заява Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА «УКРАЇНА НОВА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС ДЖИ ГРЕЙН» про стягнення 574 110,75 грн, з яких: 550 244,32 грн основного боргу, 21 760,57 грн пені та 2 105,86 грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 18.12.2025 позовні вимоги задоволено повністю.

22.12.2025 позивачем подано заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 26.12.2025 у справі № 910/9777/25 відмовлено у задоволенні заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «УКРАЇНА НОВА» про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА «УКРАЇНА НОВА» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: скасувати додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 26.12.2025 у справі № 910/9777/25 в частині відмови у стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС ДЖИ ГРЕЙН» на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА «УКРАЇНА НОВА» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 280,00 грн; в цій частині ухвалити нове рішення, яким заяву позивача задовольнити у повному обсязі, стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції в розмірі 30 280,00 грн; розподілити витрати на професійну правничу допомогу відповідно до доказів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми процесуального права та неповно з`ясовані відповідні обставини.

Так, господарським судом при винесенні додаткового рішення по справі в задоволенні заяви про розподіл судових витрат було відмовлено в повному обсязі, чим грубо порушено норми процесуального законодавства.

На переконання скаржника, позивачем було дотримані всі умови, які на думку Касаційного господарського суду та процесуального законодавства необхідні для задоволення заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, у суду булиідсутні підстави для відмови у задоволені заяви про розподіл судових витрат з таких підстав, як невчасне подання доказів, адже суд своєю протокольною ухвалою сам задовільнив подання доказів потягом 5 днів з моменту ухвалення рішення.

Суд першої інстанції, ухвалюючи додаткове рішення від 26.12.2025 року, фактично не врахував реальні процесуальні дії Позивача, обмежившись формальним підходом до застосування норм процесуального права, що суперечить як змісту відповідних норм, так і усталеній судовій практиці Верховного Суду. Так, посилання суду на відсутність письмового повідомлення про неможливість подання доказів у встановлений строк є безпідставним, оскільки норми процесуального закону не містять вимоги щодо виключно письмової форми такого повідомлення у разі, якщо відповідна заява була зроблена до закінчення судових дебатів та зафіксована у матеріалах справи.

Позивач завчасно повідомив суд про намір подати докази витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення, що підтверджується: зазначенням відповідного прохання безпосередньо в позовній заяві; усним клопотанням представника Позивача під час судового засідання при розгляді справи по суті; фактом задоволення судом першої інстанції цього клопотання, що зафіксовано у протоколі судового засідання від 18.12.2025 року. Таким чином, процесуальна воля Позивача була чітко доведена до відома суду, а суд, у свою чергу, прийняв її та визнав обґрунтованою, що виключає можливість подальшої відмови з формальних підстав при ухваленні додаткового рішення.

Суд першої інстанції також не надав жодної оцінки факту дотримання Позивачем 5-денного строку для подання доказів, визначеного процесуальним законом, та не встановив жодних обставин, які б свідчили про зловживання Позивачем процесуальними правами чи недобросовісну поведінку. Відмова у задоволенні заяви про розподіл судових витрат за таких обставин суперечить принципам справедливості та ефективного судового захисту, а також фактично позбавляє сторону права на компенсацію витрат, прямо гарантованого процесуальним законом.

Відповідно до протоколу автоматизованогорозподілу судової справи між суддямивід 19.01.2026 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Соп`яненко О.Ю. (суддя-доповідач), судді: Джепа Ю.А., Мартинюк С.В.

Ухвалою суду від 26.01.2026 призначений розгляд апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «УКРАЇНА НОВА» на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 26.12.2025 у справі № 910/9777/25 в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Відповідач не скористався правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на апеляційну скаргу; відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного судового рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Предметом апеляційного оскарження у справі № 910/9777/25 є додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 26.12.2025 про здійснення розподілу судових витрат на правову допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Зі змісту позову випливає, що позивач навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, зокрема, на надання професійної правничої допомоги, згідно з яким такі витрати складають 30 000,00 грн.

В судовому засіданні 18.12.2025, що підтверджується відповідним протоколом судового засідання, представник позивача Шолтояну А.В. до закінчення судових дебатів звернулася до суду з усним клопотанням про розподіл понесених судових витрат.

Після постановлення судом першої інстанції 18.12.2025 рішення по суті спору позивач 22.12.2025 подав заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача 30 280,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

До вказаної заяви позивач надав: копію договору від 28.11.2024 № 1-УН про надання правничої допомоги; копію додатку № 1-УН до договору від 28.11.2024; копію Додаткової угоди від 05.08.2025 до договору від 28.11.2024 № 1-УН; копію акту прийому-передачі наданих послуг № 1 від 19.12.2025; ордер на надання правничої допомоги серії ВІ № 1335536 від 19.09.2025; Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо СТОВ Агрофірма «УКРАЇНА НОВА» станом на 22.12.2025.

Вирішуючи заяву позивача про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат, суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви позивача з тих підстав, що ним не наведено підстав та не надано належних доказів поважності причин неподання доказів судових витрат на правничу допомогу у сумі 30 280,00 грн на стадії розгляду справи по суті.

Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Разом з тим відповідно до статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 22.04.2024 у справі № 346/2744/21, пославшись на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2024 у справі № 285/5547/21, наголосила:

- якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, вона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

- у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Верховний Суд, здійснюючи касаційний перегляд господарських справ, також неодноразово посилався на зазначені висновки Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови від 25.09.2024 у справі № 910/1007/22, від 26.11.2024 у справі № 916/2168/22, від 12.12.2024 у справі № 911/826/23, від 28.01.2025 у справі № 910/5810/24, від 12.03.2025 у справі №910/87/24, від 25.03.2025 у справі №910/11352/24, від 15.04.2025 у справі №910/6138/24, 04.06.2025 у справі № 912/2005/24).

Апеляційний суд зауважує, що частина відповідних документів на підтвердження витрат на правову допомогу були у розпорядженні позивача до ухвалення рішення у справі, проте останній їх не подав до закінчення судових дебатів. Так, документи на підтвердження надання правничої допомоги, а саме договір від 28.11.2024 № 1-УН про надання правничої допомоги; додаток № 1-УН до договору від 28.11.2024; Додаткова угода від 05.08.2025 до договору від 28.11.2024 № 1-УН, складені завчасно до закінчення судових дебатів та постановлення судового рішення 18.12.2025, але подані до суду 22.12.2025 разом із заявою про ухвалення додаткового рішення. Після ухвалення рішення судом першої інстанції між позивачем у справі та Адвокатським об`єднанням «ЛІБЕРТІ ВЕЙ» 19.12.2025 був підписаний лише Акт прийому-передачі наданих послуг № 1 від 19.12.2025 до договору від 28.11.2024 № 1-УН про надання правничої допомоги, у якому зафіксована вартість наданих послуг та строк сплати коштів.

Отже, суд першої інстанції цілком обґрунтовано послався на приписи статті 221 Господарського процесуального кодексу України, та зазначив, що позивач не навів у заяві про розподіл витрат на професійну правничу допомогу причин, з яких не подав доказів понесення судових витрат до закінчення судових дебатів, а також їх.

Колегія суддів відзначає, що критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яку суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду крім дослідження та оцінки доданих заявником до заяви документів на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації, слід перевіряти дотримання заявником й інших вимог процесуального закону, зокрема, щодо дотримання відповідної процедури, послідовності та строків надання суду відповідних доказів. Зокрема, при розгляді питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу в обов`язковому порядку довести суду поважність причини неподання доказів понесених судових витрат до закінчення судових дебатів.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно зі статтею 74 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, позивачем не було надано суду першої інстанції обґрунтованих пояснень та належних доказів на підтвердження поважності причини ненадання наявних доказів понесення витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебітів у даній справі.

Викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги відповідача.

Статтею 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 26.12.2025 у справі № 910/9777/25 є законним та обґрунтованим, оскільки його винесено в результаті повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та правильного застосування норм процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «УКРАЇНА НОВА» суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 244, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «УКРАЇНА НОВА» на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 26.12.2025 у справі № 910/9777/25 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 26.12.2025 у справі № 910/9777/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 03.04.2026.

Головуючий суддя О.Ю. Соп`яненко

Суддя Ю.А. Джепа

Суддя С.В. Мартинюк