ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2026 р. Справа № 910/188/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Євсікова О.О.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Мельничука О.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Галдецька Ю.В.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бучанської міської ради

на рішення Господарського суду Київської області від 05.09.2025 (повний текст рішення підписано 23.12.2025) (суддя Мальована Л.Я.)

у справі № 910/188/25 Господарського суду Київської області

за позовом Бучанської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Енерго"

про стягнення 2 189 516,42 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

У січні 2025 року Бучанська міська рада (позивач) звернулась до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Енерго" (далі - ТОВ "Гранд Енерго", відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 2 189 51642 грн за договором № 193 будівельного підряду по об`єкту від 15.05.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що проведеною перевіркою закупівлі UА-2023-05-16-004909-а Північним офісом Держаудитслусжби встановлено завищення обсягів виконаних робіт.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Київської області від 05.09.2025 у справі № 910/188/25 у позові відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що встановлення факту незаконності отримання суб`єктом господарювання грошових коштів не віднесено до повноважень Держаудитслужби; акт ревізії Держаудитслужби - це документ про результати проведеної перевірки (аудиту), який є носієм дій з фінансового контролю та інформації про виявлені недоліки; акти ревізії та документальних перевірок не мають обов`язкового характеру та не можуть оспорюватися в суді; акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися; за умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати, у тому числі змінювати, припиняти часткове або повністю зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними первинними документами (актами виконаних робіт).

Суд виснував, що позовні вимоги є необґрунтованими, не підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами та такими, що не підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із рішенням Господарського суду Київської області від 05.09.2025 у справі № 910/188/25, Бучанська міська рада звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Зокрема, скаржник вказує, що суд першої інстанції порушив норми статей 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), обмежившись фактично формальним та ізольованим розглядом кожного доказу, не дослідивши їх взаємний зв`язок та взаємне доповнення.

Також, на переконання скаржника, ототожнення судом першої інстанції повноважень щодо встановлення юридичного факту з повноваженнями щодо фіксації фактів порушень є помилковим, оскільки останні прямо випливають із завдань і функцій Державної аудиторської служби України, визначених статтею 2 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні". У зв`язку із цим висновок суду про відсутність у Держаудитслужби відповідних повноважень є надмірно формальним та таким, що не ґрунтується на системному тлумаченні норм чинного законодавства.

Скаржник наголошує на тому, що необов`язковість акта Держаудитслужби не є беззаперечним свідченням належного виконання зобов`язань за договором та не позбавляє замовника права на оскарження фактичного обсягу, вартості і якості виконаних робіт, особливо за наявності інших належних доказів, таких як акти ревізії, експертні висновки чи інші документи, які свідчать про завищення вартості або недоліки виконаних робіт.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2026 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Ходаківської І.П., Владимиренко С.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Бучанської міської ради на рішення Господарського суду Київської області від 05.09.2025 у справі № 910/188/25; розгляд апеляційної скарги призначено на 17.03.2026 о 10:45; встановлено строк для подання пояснень, клопотань, заперечень - до 06.02.2026.

У зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2026 для розгляду справи № 910/188/25 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, судді: Євсіков О.О., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 апеляційну скаргу Бучанської міської ради на рішення Господарського суду Київської області від 05.09.2025 у справі № 910/188/25 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів: Демидова А.М. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Ходаківська І.П.; постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати за раніше визначеними датою та часом - 17.03.2026 о 10:45.

Позиції учасників справи

Відповідач не скористався своїм правом, відзив на апеляційну скаргу не подав, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не є перешкодою для апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 17.03.2026 з`явився представник позивача.

Представники відповідача в судове засідання не з`явилися.

Відповідач належним чином повідомлений судом про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що явка представників учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи аргументи апеляційної скарги і доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представника відповідача.

У судовому засіданні представник позивача (скаржника) вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд її задовольнити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, 15.05.2024 між Бучанською міською радою (замовник) та ТОВ "Гранд Енерго" (підрядник) був укладений договір № 193 будівельного підряду по об`єкту (далі також - Договір), за умовами якого підрядник зобов`язується своїми силами і засобами та на свій ризик, в межах договірної ціни, що наведена в розділі ІІІ Договору, виконати роботи з нового будівництва фабрики-кухні за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Яблунська, 1-Л. Тимчасове приєднання до електричних мереж електроустановки оператора системи розподілу (коригування) за завданням замовника та у встановлений строк здати виконані роботи замовнику, а замовник зобов`язується надати підряднику будівельний майданчик (фронт робіт) та прийняти від підрядника закінчені роботи (об`єкт будівництва) та їх оплатити.

Згідно з актом прийняття виконаних робіт № 1 від 28.05.2024 вартість виконаних робіт склала 6 654 122,40 грн.

Відповідно до акта прийняття № 2 від 28.05.2024 вартість устаткування становила 11 998,70 грн.

21.11.2024 на адресу Бучанської міської ради надійшла вимога Північного офісу Держаудитслужби № 262627-14/7652-2024 від 20.11.2024 щодо усунення порушень, яка складена за результатами проведеної перевірки закупівлі робіт з нового будівництва фабрики-кухні за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Яблунська, 1-Л. Тимчасове приєднання до електричних мереж електроустановки оператора системи розподілу (процедури закупівлі за номерами ID: UA-2023-06-13-005399-а, UA-2023-06-28-006653-a, UA-2023-05-16-004909-a), проведених Бучанською міською радою.

За результатами перевірки закупівлі UA-2023-05-16-004909-a Північним офісом Держаудитслужби встановлена надмірна сплата Бучанською міською радою на рахунок ТОВ "Гранд Енерго" суми ПДВ у розмірі 1 112 686,67 грн, що призвело до витрат, проведених з порушенням бюджетного законодавства.

Так, підрядною організацією у договорі від 15.05.2024 № 193 було зазначено, що підприємство є платником ПДВ, у зв`язку із чим сума Договору була складена з урахуванням ПДВ - 20 %. Підрядною організацією 28.05.2024 було надано на оплату акти виконаних робіт № 1 та № 2 на загальну суму 6 666 121,10 грн, у тому числі ПДВ - 20 % в розмірі 1 112 686,67 грн.

Бучанською міською радою, відповідно, була подана на оплату платіжна інструкція від 29.05.2024 № 538 за виконані роботи за договором від 15.05.2024 № 193 на загальну суму 6 666 121,10 грн, в т.ч. ПДВ - 1 112 686,67 грн.

На адресу Бучанської міської ради від підрядної організації ТОВ "Гранд Енерго" за період з 15.05.2024 по 09.10.2024 не надходило повідомлень та додаткових угод щодо перегляду суми Договору та вартості виконаних робіт у зв`язку з тим, що ТОВ "Гранд Енерго" знято з реєстрації як платника ПДВ.

Разом із тим, як стало відомо із запиту Північного офісу Держаудитслужби від 08.09.2024 № 6, отриманого 08.10.2024 за вх. № 12.1-08/1/7605, у період з 15.05.2024 по 01.07.2024 ТОВ "Гранд Енерго" було виключене з реєстру платників на додану вартість. У зв`язку із цим, Бучанською міською радою було направлено претензію від 09.10.2024 № 12.1-09/6685.

На виконання зазначеної претензії на рахунок Бучанської міської ради було повернуто ПДВ у розмірі 495 191,53 грн та 614 495,14 грн.

Крім цього, актом перевірки Північного офісу Держаудитслужби від 17.10.2024 № 262627-30/400 встановлено завищення обсягів та вартості виконаних робіт на суму 5 507 779,18 грн. Однак, опрацювавши акт перевірки, Бучанська міська рада не погодилася із сумою 2 189 486,42 грн без ПДВ та підготувала заперечення. Підтвердженням виконання вказаних робіт є акти КП "Бучасервіс" на суму 2 189 486,42 грн без ПДВ (2 627 383,70 грн з ПДВ).

У зв`язку із цим, на адресу ТОВ "Гранд Енерго" було направлено претензію від 06.11.2024 № 12.1-09/7352. На виконання даної претензії ТОВ "Гранд Енерго" було повернуто кошти в сумі 500 000,00 грн, 1 260 000,00 грн, 300 000,00 грн та 340 299,56 грн.

12.12.2024 позивачем на адресу відповідача направлено претензію щодо повернення надмірно отриманих коштів № 12.1-09/8101, в якій позивач вимагав протягом 5 днів з дня отримання даної претензії повернути суму коштів, на яку не підтверджено фактичне виконання робіт за договором № 193 від 15.05.2024 в розмірі 2 189 516,42 грн.

Відповідачем надана відповідь про те, що вимоги в розмірі 2 189 516,42 грн не визнає та вважає, що дана сума підтверджується актами виконаних робіт та умовами договору № 193 від 15.05.2024.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. Таким чином, вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства є обов`язковою для виконання. Відтак, встановлене Північним офісом Держаудитслусжби завищення обсягів виконаних робіт за закупівлею UА-2023-05-16-004909-а є предметом даного спору зі стягнення з відповідача 2 189 516,42 грн.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказував, що аудитор Держаудитслужби некоректно зробив аналіз за договором № 193 від 15.05.2024, не взявши до відома обсяг робіт, які були виконані після складання дефектного акта за договором 253. Аудитором Держаудитслужби при розрахунках технічної можливості перемістити заявлений обсяг ґрунту не враховано, що ТОВ "Гранд Енерго" для переміщення було залучено спеціальну техніку ТОВ "Урарту АМО" та КП "Бучасервіс". Для аналізу аудитор застосував лише технічні можливості КП "Бучасервіс", що і призвело до хибного висновку.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови

Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 ЦК України).

Укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідач виконав обумовлені Договором роботи, що підтверджується скріпленими підписами сторін актом прийняття виконаних робіт № 1 від 28.05.2024, за яким вартість виконаних робіт склала 6 654 122,40 грн, та актом прийняття № 2 від 28.05.2024, згідно з яким вартість устаткування становила 11 998,70 грн.

Доказів пред`явлення Бучанською міською радою претензій щодо якості, обсягу та вартості робіт суду не подано.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зауважує, що Договір та акти прийняття виконаних робіт № 1 від 28.05.2024, прийняття № 2 від 28.05.2024 підтверджують факт виконання ТОВ "Гранд Енерго" та прийняття Бучанською міською радою обумовлених Договором робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.11.2024 на адресу Бучанської міської ради надійшла вимога Північного офісу Держаудитслужби № 262627-14/7652-2024 від 20.11.2024 щодо усунення порушень, яка складена за результатами проведеної перевірки закупівлі робіт з нового будівництва фабрики-кухні за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Яблунська, 1-Л. Тимчасове приєднання до електричних мереж електроустановки оператора системи розподілу (процедури закупівлі за номерами ID: UA-2023-06-13- 005399-а, UA-2023-06-28-006653-a, UA-2023-05-16-004909-a), проведених Бучанською міською радою (акт перевірки від 17.10.2024 № 262627-30/400).

За результатами перевірки закупівлі UA-2023-05-16-004909-a Північним офісом Держаудитслужби було встановлено, зокрема, завищення обсягів та вартості виконаних робіт на суму 5 507 779,18 грн. Однак, опрацювавши акт перевірки від 17.10.2024 № 262627-30/400, Бучанська міська рада не погодилася із сумою виконаних робіт, а саме 2 189 486,42 грн без ПДВ, та підготувала заперечення, вказавши, що підтвердженням виконання вказаних робіт є акти КП "Бучасервіс" на суму 2 189 486,42 грн без ПДВ (2 627 383,70 грн з ПДВ).

Разом із цим, на адресу ТОВ "Гранд Енерго" було направлено претензію від 06.11.2024 № 12.1-09/7352. На виконання даної претензії ТОВ "Гранд Енерго" було повернуто кошти в сумі 500 000,00 грн, 1 260 000,00 грн, 300 000,00 грн та 340 299,56 грн.

12.12.2024 позивачем на адресу відповідача направлено претензію щодо повернення надмірно отриманих коштів № 12.1-09/8101, в якій позивач вимагав протягом 5 днів з дня отримання даної претензії повернути суму коштів, на яку не підтверджено фактичне виконання робіт за договором № 193 від 15.05.2024 в розмірі 2 189 516,42 грн.

Відповідачем було надано відповідь про те, що ним не визнаються вимоги в розмірі 2 189 516,42 грн, а виконання робіт на вказану суму підтверджується актами виконаних робіт та умовами договору № 193 від 15.05.2024.

Колегія суддів зауважує, що позивач до проведення перевірки закупівлі UA-2023-05-16-004909-a не мав претензій до відповідача, проте не погодився з її результатами, надавши заперечення на суму 2 189 486,42 грн без ПДВ, зауваживши, що підтвердженням виконання вказаних робіт є акти КП "Бучасервіс" на суму 2 189 486,42 грн без ПДВ (2 627 383,70 грн з ПДВ).

Надаючи оцінку акту перевірки закупівлі UA-2023-05-16-004909, місцевий господарський суд встановив, що п. 9.1 Договору сторони погодили право підрядника (відповідача) за згодою замовника (позивача) залучити до виконання робіт субпідрядні організації. Укладання субпідрядних договорів не створює будь-яких правових відносин між замовником та субпідрядником. Підрядник відповідає за результати робіт субпідрядників і виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядниками - як замовник.

З метою погодження субпідрядників, які відповідач мав намір залучити для виконання робіт, відповідач звернувся до позивача з листом № 05/14 від 16.05.2024, в якому навів перелік компаній для погодження як субпідрядників, а саме: для вивезення землі і планування території - КП "Бучасервіс", ПП "Магістраль", ТОВ "Урарту АМО"; для проведення робіт із благоустрою "Бучазеленбуд".

16.05.2024 листом № 12.1-09/3596 позивач, відповідно до п. 6.2.4 Договору, погодив залучення третіх осіб для виконання робіт.

Як правильно зауважив суд першої інстанції, в акті від 17.10.2024 з невідомих причин аудиторами було залишено поза увагою інформацію про перелік субпідрядників, які залучались для виконання робіт, а саме: КП "Бучасервіс", ПП "Магістраль", ТОВ "Урарту АМО", а не одну, як зазначено в акті, що призвело до хибних висновків аудиторів при розрахунку технічних можливостей із перевезення землі та здійснення планування території.

Крім того, місцевий господарський суд також встановив, що в акті перевірки з невідомих причин не було враховано, що з метою своєчасного виконання зобов`язань за Договором відповідачем було укладено договір надання послуг № 106 від 18.05.2024 з КП "Бучасервіс", згідно з яким була залучена спецтехніка, а саме: екскватор, трактор, самосвал, автопідіймач, кран-маніпулятор, самосвал, екскваватор-навантажувач, колісний екскаватор, автопідіймач, спецтехніка ТОВ "Урарту АМО" - згідно з договором про надання послуг № 8/01/05 від 01.05.2024.

Суд апеляційної інстанції враховує, що за висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 18.02.2020 у справі № 910/7984/16 та від 07.12.2021 у справі № 922/3816/19, акт ревізії Державної фінансової інспекції України не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Акт ревізії не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами передачі-приймання наданих послуг. Акт ревізії Державної фінансової інспекції України є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору. Акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Отже, оскільки виявлені контролюючим органом порушення, зазначені в акті перевірки від 17.10.2024 № 262627-30/400, який складений Державною аудиторською службою України, не впливають на умови укладених між сторонами договорів та не можуть їх змінювати, посилання позивача на акт ревізії як на підставу для задоволення позовних вимог є безпідставними, оскільки цей акт сам по собі не є належним та допустимим доказом порушення відповідачем свої договірних зобов`язань.

Згідно із ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 1-3 ст. 80 ГПК України).

Відповідно до частини другої статті 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що необов`язковість акта Держаудитслужби не є беззаперечним свідченням належного виконання зобов`язань за договором та не позбавляє замовника права на оскарження фактичного обсягу, вартості і якості виконаних робіт.

Разом із тим, як правильно встановлено місцевим господарським судом, наявними в матеріалах справи доказами не підтверджено неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором на суму 2 189 516,42 грн.

Відтак доводи скаржника щодо порушення судом першої інстанції статей 73, 76-79, 86 ГПК України, зокрема щодо недослідження взаємозв`язку та взаємного доповнення доказів, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Щодо незгоди скаржника з висновками суду першої інстанції щодо відсутності у Держаудитслужби відповідних повноважень з посиланням, що такі є надмірно формальними та такими, що не ґрунтуються на системному тлумаченні норм чинного законодавства, колегія суддів зауважує, що такі доводи висновків суду першої інстанції за результатами розгляду спору не спростовують, а свідчать про незгоду апелянта з прийнятим судом першої інстанції рішенням.

З урахуванням зазначеного вище, висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог є правильними.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, § 54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що в даній справі надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Бучанської міської ради залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 05.09.2025 у справі № 910/188/25 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 07.04.2026.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді О.О. Євсіков

І.П. Ходаківська