УХВАЛА

06 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 916/662/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

Вронської Г.О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Укрсиббанк"

на рішення Господарського суду Одеської області (Мостепаненко Ю.І.)

від 12.09.2025

та на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду (Ярош А.І., Діброва Г.І., Савицький Я.Ф.)

від 17.02.2026 (повний текст складено 19.02.2026)

у справі за позовом Акціонерного товариства "Укрсиббанк"

до територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

1. Акціонерне товариство "Укрсиббанк" (далі - Позивач, Скаржник) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до територіальної громади м.Одеси в особі Одеської міської ради (надалі - Відповідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки.

2. Позов обґрунтовано порушенням Відповідачем зобов`язань за кредитним договором.

3. Господарський суд Одеської області рішенням від 12.09.2025, залишеним без змін Центральним апеляційним господарським судом у постанові від 17.02.2026 у справі № 916/662/25, у задоволенні позову відмовив.

4. 16 березня 2026 року Скаржник засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить:

- відкрити касаційне провадження у справі №916/662/25;

- передати справу на розгляд Великої палати Верховного Суду;

- скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 12.09.2025 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 17.02.2026 у справі № 916/662/25 про відмову у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі;

- перерозподілити судові витрати.

5. Підставами касаційного оскарження Скаржник зазначає пункти 1, 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

6. В обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, Скаржник зазначив, що судами попередніх інстанцій не враховані висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 19.05.2025 у справі №372/1162/24, від 14.12.2022 у справі №461/12525/15-ц, від 31.03.2025 у справі №539/362/23.

7. При цьому Скаржник у касаційній скарзі чітко не вказав норму/норми (пункт, частину, статтю) права, яку, на його думку, невірно застосували/не застосували/порушили суди першої та/або апеляційної інстанцій, висновок щодо застосування якої міститься в наведених ним постановах Верховного Суду.

8. Перевіривши матеріали касаційної скарги Скаржника, Судом встановлено, що її слід залишити без руху з наступних підстав.

9. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

10. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що, якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вказує пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України, він повинен чітко та конкретно вказати норму/норми (пункт, частину, статтю) права, яку, на його думку, невірно застосували/не застосували/порушили суди першої та/або апеляційної інстанцій, навести постанову Верховного Суду (номер справи і дату її ухвалення), в якій викладено висновок щодо застосування саме цієї норми права, який не врахували суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень.

11. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 ГПК України, скаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього. Тобто, за логікою наведеної норми скаржник повинен не погоджуватися із висновком саме Верховного Суду. Посилання ж на помилкове застосування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, яких суд дійшов у правовідносинах, та які, за оцінкою скаржника, не є подібними до правовідносин у справі, рішення в якій оскаржуються, не є належним обґрунтуванням випадку, який передбачено пунктом 2 частини 2 статті 287 ГПК України.

12. Також в касаційній скарзі Скаржника відсутні належні обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 287 ГПК України.

13. Наведене є порушенням вимог, встановлених статтею 290 ГПК України, щодо належного обґрунтування випадків касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу.

14. Згідно із частиною 2 статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

15. Відповідно до приписів частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

16. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом 2 частини 1 цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу.

17. З огляду на викладене, касаційна скарга Скаржника залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України із наданням Скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків шляхом викладення належного обґрунтування підстав касаційного оскарження, а саме:

- в обґрунтування підстави касаційного оскарження пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України вказати, яку саме норму/норми права (пункт, частину, статтю) невірно застосували/не застосували/порушили суди першої та/або апеляційної інстанцій у послідовному взаємозв`язку із наведеними постановами Верховного Суду, в яких викладено висновок щодо застосування саме цієї/цих норми/норм права, який не врахували суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень;

- в обґрунтування підстави касаційного оскарження пункту 2 частини 2 статті 287 ГПК України чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

Керуючись статтями 174, 234, 287, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсиббанк" на рішення Господарського суду Одеської області від 12.09.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.02.2026 у справі №916/662/25 залишити без руху.

2. Надати Акціонерному товариству "Укрсиббанк" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Акціонерному товариству "Укрсиббанк", що у разі не усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Г. Вронська