ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2026м. ДніпроСправа № 904/6933/25

За позовом Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ"

до Обслуговуючий кооператив "Житловий кооператив "КОМЭКС"

про стягнення заборгованості

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 154 143,67 грн. - боргу, 3 088,73 грн. - 3 % річних, 3 757,29 грн. - пені, 6 151,13 грн. - інфляційних втрат, мотивуючи неналежним виканням Відповідачем Договору № 522 від 01.11.2021.

Господарський суд Дніпропетровської області 15.12.2025 відкрив провадження у справі №904/6933/25 та призначив її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

02.01.2026 від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому повідомляється, що з листопада по грудень 2025 сплачено135 043,07 грн. основного боргу та частково визнаються позовні вимоги, а саме в частині основного боргу в розмірі 19 100,00 грн. Відповідач не погоджується з нарахуванням пені, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування пені припиняється через шість місяців після того як зобов`язання мало бути виконане. Отже, оскільки в договорі немає застережень про період чи строк, за який нараховується пеня, пеню нараховують лише півроку з моменту прострочення, тому пеня на прострочені суми виконання зобов`язання за розрахунком Відповідача становить 2 820,82 грн. Також Відповідач просить зменшити суму судового збору, оскільки Відповідача включено до реєстру неприбуткових організацій, виходячи зі специфіки майнового стану, споживачем послуг є населення, яке за власний рахунок утримує отримане соціальне житло та в період військового стану значно збільшилась кількість пільгових категорій населення.

08.01.2026 від Позивача надійшла відповідь на відзив в якому той повідомив, що Відповідач дійсно, частково погасив борг і залишок боргу станом на 31.12.2025 становить 19 100,00 грн., однак активно сплачувати борг Відповідач почав лише після звернення Позивачем до суду. Відтак, на момент звернення до суду, існував предмет спору та підстави нарахування штрафних санкцій. Щодо нарахування пені, то 8 серпня 2025 року в Україні офіційно втратив чинність Господарський кодекс. Правовідносини, які раніше регулювалися Господарським кодексом, підпадають під дію Цивільного кодексу України та спеціальних законів, тому посилання Відповідача на норми ГК України є не обґрунтованими. Позивач правомірно нарахував за порушення строків оплати компенсацію інфляційних втрат у розмірі 6151,13 грн., 3% річних - 3088,18 грн., пеню- 3 757,29 грн. Щодо зменшення розміру судового збору, то відсутні законні підстави для зменшення судового збору.

06.02.2026 через систему "Електронний суд" від Позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, мотивована тим, що Відповідач станом на 05.02.2026 сплатив в повному обсязі борг за спожиту теплову енергію за період 01.01.2025-31.03.2025 в сумі 154 143,07 грн., 3% річних - 3 088,18 грн., компенсацію за інфляційні втрати - 6 151,13 грн. Проте, пеню в сумі 3 757,29 грн., а також 3028,00 грн. судового збору Відповідач не сплатив.

Судом досліджено надані до матеріалів справи докази.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2021 АТ "Криворізька теплоцентраль" (Виконавець) та Обслуговуючий кооператив "Житловий кооператив "КОМЭКС" (Споживач) уклали Типовий договір з колективним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії № 522 (далі Договір).

Відповідно до умов Договору:

1.Виконавець зобов`язується надавати колективному споживачеві послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення (далі послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а колективний споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

3.Інформація про колективного споживача: адреса: індекс 50038, область Дніпропетровська, район Довгинцівський, населений пункт місто Кривий Ріг, вулиця Симонова, номер будинку 9.

5.Будинок обладнано вузлом (вузлами) комерційного обліку теплової енергії.

6.Виконавець забезпечує постачання теплоносія з гарантованим рівнем безпеки, обсягу температури та величини тиску.

Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункті для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, крім час перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (зайве закреслити).

10.Обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої у будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. №315.

Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії".

19.Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

20.Виконавець формує та надає колективному споживачу рахунок на оплату спожитої послуги не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою колективного споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживача.

21.Колективний споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним, строком внесення плати за спожиту послугу.

26.Колективний споживач зобов`язаний:

3) оплачувати спожиту послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно законодавства, у строки, встановлені цим договором.

30. У разі несвоєчасного здійснення платежів за послугу колективний споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави перед колективним споживачем за надані населенню пільги та житлові субсидії та в інших випадках, визначених законом.

39. Цей договір набирає чинності з моменту ного підписання і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

40. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

41. Припинення цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань, які на дату такого припинення залишилися невиконаними, зокрема перерахунок за платні послугу в разі її ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або надання посли неналежної якості, здійснення остаточних нарахувань плати за послугу та остаточні розрахунків.

В будинку 9 по вул. Симонова у м. Кривому Розі встановлено комерційний прилад обліку теплової енергії, що підтверджується актом введення в експлуатацію вузла обліку теплової енергії від 05.10.2021.

На підтвердження виконання договірних зобов`язань - поставки теплової енергії протягом опалювального періоду 2024-2025 років Позивач надав копію акту подачі теплоносія на житловий будинок №9 повул. Симонова в м. Кривий Ріг (№ 67 від 15.11.2024).

Згідно з актами передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Симонова, 9: № 25211 від 31.01.2025 Відповідачеві у січні 2025 поставлено 33,33 Гкал теплової енергії на суму 56 717,12 грн.; № 34204 від 28.02.2025 у лютому 2025 поставлено 41,11 Гкал теплової енергії на суму 69 956,23 грн., № 39575 від 31.03.2025 Відповідачеві у березні 2025 поставлено 20,09 Гкал теплової енергії на суму 34 186,84 грн.

Позивач виставив Відповідачеві рахунки-фактури на ті ж самі суми та об`єми наданих послуг, що й в актах передачі-прийняття.

За даними Позивача, Відповідач за поставлену теплову енергію розрахувався частково, у зв`язку з чим, за розрахунками Позивача за Відповідачем утворився борг у розмірі 154 143,07 грн. за період січень-березень 2025.

На прострочений борг Відповідача Позивач нарахував 3% річних в 3088,18 грн. з 03.03.2025 по 27.11.2025, компенсацію за інфляційні втрати 6151,13 грн. з березня по листопад 2025, пеню в сумі 3 757,29 грн. за період з 03.03.2025 по 27.11.2025.

Всі нарахування проводилися окремо за кожним актом.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у справі є обставини, пов`язані з наданням Позивачем послуг з постачання теплової енергії та виконанням/невиконанням Відповідачем зобов`язань з оплати наданих послуг, наявність підстав та правильність нарахування стягуваних сум.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України (чинного на час виникнення спірних відносин), до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг

Пунктами 6, 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач надав суду докази сплати основного боргу (після відкриття провадження у справі), 3% річних та інфляційних втрат та просив зменшити розмір пені та судового збору з викладених у заяві підстав.

Позивач підтвердив сплату Відповідачем основного боргу, 3% річних та індексу інфляції, про що видав службову записку № 40 від 05.02.2026 та надав копії платіжних доручень. У зв`язку з цим Позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з Відповідача пеню у розмірі 3 757,29 грн. за період з 03.03.2025 по 27.11.2025 та судовий збір.

Перевіривши розрахунки Позивача, судом встановлено, що розрахунки пені проведено правильно.

На момент виникнення спірних правовідносин був чинним Господарський кодекс України, який з 28.08.2025 втратив чинність згідно із Законом України № 4196-IX від 09.01.2025.

Так, відповідно до п. 21 Договору колективний споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним, строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідно, Відповідач мав розрахуватися за січень 2025р. до 28.02.2025 включно і, з 01.03.2025 у Позивача виникло право нарахування пені з простроченого платежу за січень 2025. Шість місяців з моменту виникнення права нарахування пені закінчилися 31.08.2025 включно, тобто вже після втрати чинності Господарським кодексом України. На заборгованість наступних періодів шестимісячний строк, яким обмежувалося право нарахування пені, також закінчився після втрати чинності Господарським кодексом України.

Відтак, розрахунок пені за порушення Відповідачем грошових зобов`язань зі сплати за надані послуги у січні-березні 2025 року Позивач провів правомірно.

Однак, враховуючи клопотання Відповідача, його поведінку (сплату боргу, річних, індексу інфляції з простроченої суми до ухвалення рішення судом), що кінцевим споживачем послуг є населення, що Позивач не надав доказів понесених збитків затримкою оплати Відповідачем, виходячи з положень ч.3 ст. 551, якою передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає за можливе зменшити розмір стягуваної пені до 30 відсотків, що в грошовому виразі становить 1 127,19 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, до стягнення належить 1 127,19 грн пені.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір слід покласти Відповідача.

Стосовно заяви Відповідача про зменшення розміру судового збору суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки Відповідач не надав відповідних доказів, які б свідчили про неможливість сплати судового збору Відповідачем, саме лише неприбутковість юридичної особи не може бути беззаперечним доказом неплатоспроможності такої особи, при цьому, розмір судового збору є мінімальним.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Житловий кооператив "КОМЭКС" (50038, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. 21-ї бригади Національної гвардії (Сімонова), будинок 9) на користь Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (50014, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1, код 00130850) 1 127 грн. 19 коп. пені, 3 028 грн. 00 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст. 256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков