ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження

26.03.2026 Справа № 909/1134/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді (судді-доповідача) Прядко О.В.,

суддів: Кравчук Н.М., Рима Т.Я.,

секретар судового засідання Фарина Х.І.,

за участю:

прокурора Кульчицького Є.Г.,

представників відповідача: Бурки В.Р., Черненко С.М., Якименка К.В.,

представник позивача не прибув,

розглянувши клопотання заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури від 16.02.2026 № 15-115ВИХ-26 про зупинення провадження

у справі № 909/1134/25

за позовом керівника Коломийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест"

про скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року керівник Коломийської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області (далі Снятинська міська рада) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест" (далі ТОВ "Енергоінвест"), у якому просив скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ "Енергоінвест" на комплекс нерухомого майна, а саме: 1) станція ГЕС, під літерою А, загальною площею 311,7 кв.м.; 2) майстерня, під літерою Б, загальною площею 220,7 кв.м.; 3) гребля, під літерою Д; 4) дериваційний канал під № 1; 5) рибохід під № 2, що знаходиться за адресою: вул. В. Андрусяка/13а, м. Снятин Коломийського району Івано-Франківської області та розташований на земельній ділянці площею 5,8496 га як невіддільна частина вказаної ділянки, з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна № 52, припинивши право власності відповідача на греблю загальною площею 593,5 кв.м.; дериваційний канал; рибохід.

Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 14.01.2026 у справі №909/1134/25 відмовив у задоволенні вищевказаного позову, витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн залишив за Івано-Франківською обласною прокуратурою.

Рішення суду мотивоване тим, що гребля, дериваційний канал та рибохід зареєстровані за відповідачем не як окремі об`єкти нерухомого майна, а як складові частини одного об`єкта; гребля, дериваційний канал та рибохід спільно з будівлею ГЕС, майстернею, енергетичним обладнанням (гідротурбіни, генератори тощо) становлять єдину складну річ у розумінні ст. 188 ЦК України, оскільки пов`язані спільним призначенням - генерація електричної енергії через перетворення механічної енергії води з дотриманням у такій діяльності нормативних вимог щодо запобігання негативному впливу на навколишнє природне середовище (останню функцію забезпечує, зокрема, рибохід). Оскільки усі будівлі та споруди Снятинської ГЕС становлять єдину складну річ - гідроелектростанцію, то реєстрація за відповідачем права власності на комплекс нежитлових будівель і споруд Снятинської ГЕС як на єдиний об`єкт нерухомого майна із зазначенням складовими частинами об`єкта нерухомого майна станції ГЕС, майстерні, греблі, дериваційного каналу та рибоходу є правомірною і такою, що прямо слідує з положень ст. 188 ЦК України.

Суд першої інстанції встановив, що будівлі та споруди Снятинської ГЕС знаходяться на земельній ділянці, яка віднесена не до земель водного фонду, а до земель енергетики, оскільки Снятинська ГЕС, у розумінні ст. 76 ЗК України, ст.ст. 1, 6 Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів", є енергогенеруючим об`єктом (гідроелектростанцією).

Відповідний запис про державну реєстрацію за відповідачем права власності на комплекс нежитлових будівель і споруд Снятинської ГЕС як на єдиний об`єкт нерухомого майна не порушує прав та інтересів Снятинської міської ради, оскільки ні прокурор, ні позивач не оспорюють правомірності набуття відповідачем права власності на інші складові частини Снятинської ГЕС, зокрема станцію ГЕС, майстерню, електричне обладнання; земельна ділянка сформована та передана відповідачу в оренду саме для обслуговування будівель та споруд Снятинської ГЕС; не оспорюють тих обставин, що рибохід був додатково збудований за кошти відповідача на виконання приписів Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області, а діяльність Снятинської ГЕС була відновлена після проведення відповідачем капітального ремонту, необхідність якого, згідно з актом від 28.02.2003, пов`язувалась у тому числі з аварійним станом водоскидної греблі (потребувала капітального ремонту) та незадовільним станом дериваційного каналу (через замуленням і захаращення чагарниками). З урахуванням наявності на земельній ділянці нерухомого майна відповідача, така не може бути реалізована на аукціоні на конкурентних засадах, передана в користування іншій особі, окрім власника нерухомого майна, яке на ній розміщене.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у даному випадку втручання у майнові права ТОВ "Енергоінвест" не переслідуватиме жодної легітимної мети, а отже буде несумісним з вимогами ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.), оскільки гребля, дериваційний канал та рибохід лише в сукупності з будівлею ГЕС, майстернею та енергетичним обладнанням як єдине ціле - Снятинська гідроелектростанція дають змогу використовувати її за призначенням, а саме здійснювати генерацію електричної енергії з дотриманням вимог екологічного законодавства. Виокремлення з такого єдиного енергогенеруючого комплексу окремих частин (греблі, дериваційного каналу та рибоходу) з визначенням на них права комунальної власності Снятинської міської ради не має будь-якого законного виправдання і у той же час призведе до невизначеності в обов`язках власника Снятинської ГЕС щодо обслуговування, відновлення, ремонту таких складових частин гідроелектростанції (у тому числі щодо підтримання в належному стані рибоходу для дотримання екологічних вимог, щодо чого відповідачу надавалися приписи Державної екологічної інспекції в Івано-Франківському районі).

Не погодившись із рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 14.01.2026 у справі № 909/1134/25, 09.02.2026 заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури подав до Західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу від 04.02.2026 № 15-80-ВИХ-26, у якій просить на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, а судові витрати покласти на відповідача.

Прокурор посилається на те, що предметом спору є виключно правовідносини щодо греблі, дериваційного каналу та рибоходу, які в силу закону не можуть виступати самостійними предметами цивільного обороту та належати на праві власності відповідачу. Гребля, дериваційний канал та рибохід відносяться до гідроспоруд, оскільки є інженерними спорудами, розташованими на водному об`єкті та призначеними для керування ним (підтримання рівня води, підведення течії води до гідротурбіни та забезпечення безпечного проходу риби); жодна із вказаних споруд не може бути перенесена та встановлена в іншому місці без втрати своєї функціональності, на відміну від земельної ділянки під ними, яка є цілком самостійним об`єктом, незалежним від розташованих на ній споруд. Визначальним у даній ситуації є встановлення саме цільового призначення елементів цього комплексу. Враховуючи те, що окремі будівлі та споруди комплексу можуть мати різне цільове призначення, використовуватися окремо, відтак комплекс будівель може не мати ознак складної речі. Висновки місцевого господарського суду щодо характеру спірних гідротехнічних споруд як складових елементів єдиної речі, на думку прокурора, не ґрунтуються на фактичних обставинах та є лише припущеннями суду. Незважаючи на формальну державну реєстрацію права власності за ТОВ "Енергоінвест", фактично право власності на спірні гідроспоруди у відповідача не виникло, оскільки вказані споруди можуть перебувати у його користуванні виключно на тих же правових підставах, що і сама ділянка, на якій вони розташовані, - на умовах оренди.

Прокурор зазначає, що звернення до суду з цим позовом спрямоване виключно на захист інтересів держави шляхом усунення порушень вимог чинного законодавства в частині реєстрації за відповідачем права власності на об`єкти нерухомості, які, в силу положень цивільного законодавства, не є самостійними об`єктами цивільного обороту і не можуть перебувати у власності відповідача, оскільки є лише частинами земельної ділянки, право власності на які належить Снятинській міській раді. Відсутність у спірних гідротехнічних споруд ознак самостійних об`єктів цивільного обороту, у свою чергу, унеможливлює їх віднесення до складових елементів єдиної речі, оскільки такими елементами можуть бути виключно самостійні речі, які входять до складу складної та об`єднані з іншими її складовими єдиним цільовим призначенням і функціональністю. Це виключає можливість їх державної реєстрації навіть у складі комплексного об`єкта нерухомості.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2026, апеляційну скаргу у справі № 909/1134/25 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Прядко О.В., суддів: Рима Т.Я., Кравчук Н.М.

Ухвалою від 12.02.2026 суд апеляційної інстанції відкрив апеляційне провадження та призначив розгляд справи в судовому засіданні на 26.03.2026.

20.02.2026 до апеляційного суду надійшли матеріали справи № 909/1134/25.

Також 20.02.2026 від заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури надійшло клопотання від 16.02.2026 № 15-115ВИХ-26 про зупинення провадження у справі № 909/1134/25 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 915/268/24, які є релевантними, оскільки спільним для них є зміст спірних правовідносин, пов`язаних із визначенням правового статусу гідротехнічних споруд як об`єктів цивільного права, допустимістю їх окремої державної реєстрації та вибором належного й ефективного способу судового захисту у разі протиправного набуття/реєстрації таких об`єктів.

27.02.2026 до апеляційного суду надійшов відзив ТОВ "Енергоінвест" на апеляційну скаргу від 27.02.2026, у якому відповідач просить залишити рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.01.2026 у справі №909/1134/25 без змін як законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу - без задоволення як необґрунтовану та безпідставну.

Також від представника ТОВ "Енергоінвест" надійшли заперечення від 02.03.2026, у яких останній просить відмовити у задоволенні клопотання про зупинення розгляду справи №909/1134/25 за його безпідставністю.

Відповідач посилається на те, що у справі № 909/1134/25 будівлі та споруди Снятинської ГЕС знаходяться на земельній ділянці, яка віднесена до земель енергетики, оскільки Снятинська ГЕС, у розумінні ст. 76 ЗК України, ст.ст. 1, 6 Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів", є енергогенеруючим об`єктом (гідроелектростанцією), а отже земельна ділянка, на якій вона розміщена, не відноситься до земель водного фонду, не складає єдиний майновий комплекс з ГЕС та надається виключно для його обслуговування.

Відповідач вказує на те, що комплекс гідротехнічних споруд (у тому числі, до якого входять гребля, канал та рибохід) та енергетичного обладнання утворює єдину (складну) річ - малу гідроелектростанцію, діяльність якої направлена на забезпечення виробництва електроенергії; зареєстровані за ТОВ "Енергоінвест" на праві власності гідроспоруди, в силу ст.ст. 181-187 ЦК України, нерозривно пов`язані з іншими гідротехнічними спорудами, допоміжними спорудами та системами, а також з енергетичним обладнанням, а тому правомірно зареєстровані як єдиний майновий комплекс в державному реєстрі речових прав під реєстраційним номером № 52. Крім того, відповідач зауважує, що не був суб`єктом відносин у сфері приватизації, гребля та дериваційний канал набуті ним на підставі договору купівлі-продажу, а рибохід збудовано самостійно на виконання припису Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області.

В ході розгляду апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду встановила, що ухвалою від 09.09.2025 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду на підставі ч.ч. 3, 5 ст. 302 ГПК України передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 915/268/24 за позовом заступника керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави до: 1) Синюхино-Брідської сільської ради, 2) Галімона Юрія Васильовича про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання недійсними та скасування рішень сільської ради, визнання недійсними результатів електронного аукціону, визнання недійсним договору купівлі-продажу та зобов`язання повернути гідротехнічну споруду.

Мотивуючи підстави для передачі справи № 915/268/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, зокрема, про наявність юридичної колізії правових норм, яка виникає з розбіжностей визначення правового статусу гідротехнічних споруд як об`єктів цивільного права, а також про принципово різний підхід судів різних юрисдикцій при кваліфікації таких споруд та застосуванні способів захисту у спорах про неправомірне набуття права приватної власності на гідротехнічну споруду, що у свою чергу свідчить про те, що питання статусу гідротехнічних споруд та способу захисту прав містить виключну правову проблему.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду констатував, що наразі висновок суду касаційної інстанції у подібних правовідносинах відсутній. Більше того, у правозастосуванні наявна виключна правова проблема визначення правового статусу гідротехнічних споруд та визначення належного та ефективного способу судового захисту, який відновить порушене право, відповідатиме змісту цього права та характеру його порушення, а також сприятиме досягненню мети правосуддя та процесуальній економії, ураховуючи, у тому числі, зміни, які відбулися у чинному законодавстві щодо застосування положень статей 261, 388, 390, 391 ЦК України у контексті посилення захисту прав добросовісного набувача.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 29.10.2025 прийняла до свого провадження справу № 915/268/24 та призначила її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

В судовому засіданні 26.03.2026 під час розгляду апеляційної скарги у справі №909/1134/25 прокурор підтримав клопотання про зупинення провадження від 16.02.2026 та просив його задовольнити. Представники відповідача заперечили проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що справи № 909/1134/25 та № 915/268/24 не є релевантними.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що у справі № 909/1134/25 вирішується, зокрема, питання про правомірність набуття відповідачем права власності на гідротехнічні споруди (гребля, дериваційний канал, рибохід), що розташовані на орендованій земельній ділянці.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Керуючись практикою оцінки подібності правовідносин, зокрема правовими висновками Великої Палати Верховного Суду щодо критеріїв встановлення відповідної подібності, викладеними у постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20), колегія суддів дійшла висновку про подібність правовідносин у справі № 909/1134/25 та у справі № 915/268/24, зокрема в частині визначення правового статусу гідротехнічної споруди.

Отже результати розгляду та вирішення правових питань, які поставлені перед Великою Палатою Верховного Суду у справі № 915/268/24, зокрема в частині визначення правового статусу гідротехнічної споруди, мають істотне значення для розгляду справи № 909/1134/25.

Згідно з положеннями п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. У такому випадку, за приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 909/1134/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 915/268/24 (провадження № 12-49гс25), а отже клопотання заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури від 16.02.2026 № 15-115ВИХ-26 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 234-235, 281 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури від 16.02.2026 № 15-115ВИХ-26 про зупинення провадження у справі № 909/1134/25 задовольнити.

2. Зупинити провадження у справі № 909/1134/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 915/268/24 (провадження № 12-49гс25).

3. Учасникам справи повідомити апеляційний господарський суд про закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 915/268/24 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого перегляду.

4. Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 287-291 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 31.03.2026.

Головуючий суддя (суддя-доповідач) Прядко О.В.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Рим Т.Я.