ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 р. м. Житомир Справа № 910/12761/25

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Воробйова І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Антип-НК"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Вайткер"

про стягнення 118 460,10 грн.

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрінкмаркет" () про стягнення 118 460,10 грн., з яких: 107 691,00 грн. - основна заборгованість, 10 769,10 грн. - штраф.

Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань за укладеним між сторонами договором купівлі-продажу від 25.06.2025 № 281/25 у частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 постановлено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Антип-НК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрінкмаркет" про стягнення 118 460,10 грн. з доданими до неї матеріалами передати за підсудністю до Господарського суду Житомирської області.

Також в даній ухвалі судом встановлено, що у поданій позовній заяві зазначено найменування та адресу місцезнаходження відповідача ТОВ "Дрінкмаркет" (): 02121, місто Київ, вулиця Світла, будинок 3Д. Проте, з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що вказана юридична особа змінила своє найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Вайткер", а також своє місцезнаходження на: 10003, місто Житомир, провулок Пивоварний, будинок 20.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Житомирської області справу № 910/12761/25 розподілено судді Кудряшовій Ю.В.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

В послідуючому господарський суд ухвалою від 19.02.2026 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

04.03.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та за наявними матеріалами справи.

Позивач в судове засідання уповноваженого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином.

Відповідач не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судові засідання не направляв, про причини неявки суд не повідомляв, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться довідки про доставку електронного листа.

Оскільки явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов`язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов`язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 25.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Антип-НК" (продавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дрінкмаркет" (покупець/відповідач) укладено договір купівлі-продажу (а.с. 5-6), відповідно до якого продавець продає, а покупець купує продукти харчування (в асортименті) (далі - товар) (п.п. 1.1. договору).

Назва та кількість товару визначається накладними або рахунками-фактурами, які датовані пізніше цього договору. Весь товар, поставлений під час дії даного договору від продавця до покупця вважається поставленим на умовах даного договору, якщо інше не зазначено у документах (п.п. 1.2. договору).

Згідно п.п. 2.1.1. договору продавець зобов`язаний відпустити (поставити) товар за накладними в кількості та асортименті за погодженням сторін (кількість та асортимент вважаються погодженими у випадку прийняття товару за накладною).

Пунктами 2.2.1.-2.2.2. договору покупець зобов`язаний прийняти товар за кількістю та якістю, здійснити повні розрахунки у терміни згідно розділу 6 цього договору.

Загальна сума договору складається з суми всіх накладних по цьому договору (п.п. 4.2. договору).

Умови платежу визначені п.п. 6.1. договору та передбачають попередню оплату.

У випадку відсутності оплати до моменту поставки товару, товар вважається поставленим із відстрочкою платежу протягом 3 календарних днів з моменту поставки товару (п.п. 6.3. договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2025. А у випадку відсутності будь-якої із сторін про припинення договору за 30 календарних днів до його закінчення, дія договору продовжується на наступний календарний рік. Кількість таких пролонгацій необмежена (п.п. 8.1. договору).

ТОВ "Антип-НК" на виконання своїх зобов`язань в червні 2025 року поставив покупцю товар, що підтверджується наступними видатковими накладними, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 7-16).

Загальна сума поставленого за вищезазначеними видатковими накладними товару складає 107 691,00 грн.

Відповідач свої зобов`язання з оплати товару не виконав. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем на день розгляду справи становить 107691,00 грн.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Дрінкмаркет" змінило своє найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Вайткер" (10003, м. Житомир, провулок Пивоварний, будинок 20).

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення основного боргу в сумі 107 691,00 грн.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача 10 769,10 грн. штрафу.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно п.п. 7.5. договору у випадку прострочення терміну оплати строком більше ніж на 45 календарних днів покупець повинен сплатити штраф у розмірі 10% від простроченої суми.

Перевіривши нарахування штрафу, суд вважає таку вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайткер" (10003, м.Житомир, пров. Пивоварний, 20, )

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Антип-НК" (04082, м. Київ, вул. Бережанська, 9, ) 107 691,00 грн. - основного боргу, 10 769,10 грн. - штрафу, а також 3 028,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 02.04.26 у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Суддя Кудряшова Ю.В.

Список розсилки:

1 - позивачу в Електронний кабінет

2- відповідачу в Електронний кабінет