РІШЕННЯ

Іменем України

06 квітня 2026 року м. Чернігівсправа № 927/62/26
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Мігди Р.Ю., за правилами загального позовного провадження в відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба-Нова", вул. Кропиви Костянтина, 59, селище Варва, Прилуцький район, Чернігівська область, 17600;

до відповідача Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації,

вул. Житня, буд. 14/1, м. Москва, Російська Федерація, 119991;

адреса для листування: Poland, 00-761 Warszawa, ul. Belwederska, 49 (посольство Російської Федерації в Польщі), e-mail: ;

предмет спору про відшкодування шкоди в сумі 64 301 101,51 грн

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув.

У судовому засіданні 06.04.2026, Господарський суд Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

28.01.2026, надійшов позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба-Нова" (далі - СТОВ "Дружба-Нова") до російської федерації в особі Міністерства юстиції російської федерації (далі - рф) про відшкодування спричиненої збройною військовою агресією шкоди в розмірі 64 301 101,51 грн за фактом знищення товарно-матеріальних цінностей (добрив КАС-32 у кількості 3842,68 тонн) Товариства, що зберігались у складських приміщеннях / ємностях за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, провул. Базовий, 9 (АПК "Термінал").

Позов поданий в порядку частини 8 статті 29 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за місцем заподіяння шкоди.

Предметом позову є відшкодування шкоди, завданої збройною агресією рф проти України; місцем завдання шкоди є територія суверенної держави Україна; передбачається, що шкода завдана агентами рф, які порушили принципи та цілі, закріплені у Статуті ООН, щодо заборони військової агресії, вчиненої стосовно іншої держави - України; вчинення актів збройної агресії іноземною державою не є реалізацією її суверенних прав, а свідчить про порушення зобов`язання поважати суверенітет та територіальну цілісність іншої держави - України, що закріплено в Статуті ООН. У зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на територію України 24 лютого 2022 року, Україна розірвала дипломатичні відносини з росією, що в свою чергу, з цієї дати, унеможливлює направлення різних запитів та листів до посольства рф в Україні, у зв`язку із припиненням його роботи на території України. До таких висновків щодо розірвання дипломатичних відносин між Україною і рф, на основі аналізу наведених вище норм права та фактичних обставин, дійшов Верховний Суд у постановах від 14.04.2022 у справі № 308/9708/19, від 18.05.2022 у справі № 760/17232/20, а також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.05.2022 у справі № 635/6172/17, провадження №14-167цс20 (пункт 58).

Відповідно до частин 5, 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 990/80/22, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, рф не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди завданої такими актами агресії.

При цьому, Верховний Суд виходив з того, що країна-агресор діяла поза межами свого суверенного права на самооборону, навпаки, віроломно порушила усі суверенні права України, діючи на її території, тому безумовно рф надалі не користується в такій категорії справ своїм судовим імунітетом. Такі висновки наведені в постановах Верховного Суду від 08.06.2022 та від 22.06.2022 у справах № 490/9551/19 та № 311/498/20.

Таких самих висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 18.05.2022 у справі № 428/11673/19 та у справі № 760/17232/20-ц, зазначивши додаткові аргументи непоширення судового імунітету рф у спірних правовідносинах, а саме: підтримання юрисдикційного імунітету рф позбавить позивача ефективного доступу до суду для захисту своїх прав, що є несумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції; судовий імунітет рф не застосовується з огляду на звичаєве міжнародне право, кодифіковане в Конвенції ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності (2004); підтримання імунітету рф є несумісним з міжнародно-правовими зобов`язаннями України в сфері боротьби з тероризмом; судовий імунітет рф не підлягає застосуванню з огляду на порушення нею державного суверенітету України, а отже, не є здійсненням рф своїх суверенних прав, що охороняються судовим імунітетом.

За приписами статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлені інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору. Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, установлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (стаття 365 ГПК України).

Згідно з частиною 1 статті 367 ГПК України в разі, якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території рф регулювався Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, до якої Україна приєдналася 19.12.1992 прийнявши відповідний нормативний акт - постанову Верховної Ради України "Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності" від 19.12.1992. Відповідно до зазначеної Угоди Компетентні суди та інші органи держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав зобов`язуються надавати взаємну правову допомогу. Взаємне надання правової допомоги включає вручення і пересилання документів і виконання процесуальних дій, зокрема проведення експертизи, заслуховування сторін, свідків, експертів та інших осіб. При наданні правової допомоги Компетентні суди та інші органи держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав зносяться одна з одною безпосередньо. При виконанні доручень про надання правової допомоги Компетентні суди та інші органи, в яких просять допомоги, застосовують законодавство своєї держави. При зверненні про надання правової допомоги і виконання рішень документи, що додаються, викладаються мовою держави, яка запитує, або російською мовою.

Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією держави-відповідача проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан.

Відповідно до частини 1 статті 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

За зверненням Мін`юсту, Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресію рф проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати в повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.

Згідно з листом Міністерства юстиції України "Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану" № 25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022, з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами в період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування.

Крім того, у зв`язку з агресією з боку держави-відповідача та введенням воєнного стану, АТ "Укрпошта" з 25.02.2022 припинила обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з державою-відповідачем.

Відповідно до частини 2 статті 367 ГПК України судове доручення надсилається в порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладений - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Таким чином, з метою належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи необхідно вручити відповідачу копію позовної заяви та процесуальні документи по даній справі в перекладі на російську мову через Міністерство юстиції України.

Разом з тим, у зв`язку із порушенням рф цілей та принципів статуту ООН, Гельсінського Заключного Акту, Паризької Хартії для Нової Європи та ряду інших документів ОБСЄ, у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією рф проти суверенітету та територіальної цілісності України, Міністерство закордонних справ України 24.02.2022 нотифікувало МЗЗ рф про прийняте Україною рішення розірвати дипломатичні відносини з росією, що були встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між Україною та рф від 14.02.1992.

Відтак діяльність дипломатичних представництв України в росії та росії в Україні, а також будь-яке дипломатичне спілкування припинене відповідно до Віденської Конвенції про дипломатичні зносини 1961 року. Отже, подальше застосування відповідного алгоритму для подачі будь-яких судових документів до російської сторони дипломатичними каналами не є можливим з огляду на розірвання дипломатичних відносин та евакуацію всіх співробітників дипломатичних та консульських установ України через повномасштабну агресію рф проти України.

З огляду на вищевикладене, на період збройного конфлікту в відносинах з державою-агресором унеможливлене застосування міжнародних договорів України з питань правового співробітництва, в тому числі в зв`язку із припиненням поштового сполучення.

За Законом України від 12.01.2023 № 2855-IX, який набрав чинності 05.02.2023, Україна вийшла з Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, вчиненої в м. Києві 20.03.1992 та ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 19.12.1992 № 2889-XII.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги неможливість виконання судового доручення про вручення відповідачу судових документів про відкриття провадження в справі № 927/62/26 дипломатичними каналами, суд дійшов висновку про подальше повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.

Відповідно до частини 4 статті 122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Суд, ухвалою від 02.02.2026, позовну заяву прийняв до розгляду; відкрив провадження в справі за правилами загального позовного провадження; встановив сторонам процесуальні строки для подачі заяв по суті спору.

Разом з тим, оскільки і Україна, і рф, є учасниками Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965, рахуючи, що з 25.02.2022 припинений обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з рф, суд вважав за необхідне зобов`язати позивача направити ухвалу про відкриття провадження в справі (п. 4), разом із матеріалами позовної заяви з їх перекладом на російську мову, на офіційну поштову адресу Посольства російської федерації в Польщі (ul. Belwederska 49, 00-761 Warszawa).

Вимоги суду щодо направлення на офіційну поштову адресу посольства російської федерації в Польщі (або іншої дипломатичної установи рф) ухвали про відкриття провадження в справі № 927/62/26, разом з матеріалами позовної заяви та їх перекладом на російську мову, виконані позивачем 10.02.2026 (поштове відправлення: СА176000207UA, а. с. 100).

Інформація про час та місце проведення судових засідань у справі оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним.

Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався.

Згідно з частиною 2 статті 178 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

02.03.2026, суд, у порядку п. 3 частини 2 статті 185 ГПК України, постановив закрити підготовче провадження, призначив справу до розгляду по суті на 06.04.2026.

Ухвалою від 02.03.2026, відповідач повідомлений про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті, в порядку статей 120, 121 ГПК України, шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cn.arbitr.gov.ua та направлення позивачем копії вказаної ухвали, разом з її перекладом на російську мову, на поштову адресу посольства російської федерації в Польщі (поштове відправлення: RA176000096UA, а. с. 111).

06.04.2026, у судове засідання повноважні представники сторін не прибули, про дату, час та місце судового розгляду спору повідомлені належним чином, про що свідчать наявні матеріали справи.

Позивач письмово клопотав розглянути спір за відсутності його представника, позов підтримав. Суд задовольнив клопотання позивача.

Неприбуття належним чином повідомленого відповідача в судові засідання 02.03.2026 та 06.04.2026, ненадання письмового відзиву на позов, за висновком суду, не є перешкодою для вирішення спору за наявними матеріалами справи, в силу частини 2 статті 178 та частини 1 статті 202 ГПК України.

Суд розпочав розгляд справи по суті, розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ:

СТОВ "Дружба-Нова" () за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань займається, зокрема, вирощуванням зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код 01.11., основний вид діяльності).

02.05.2025, між СТОВ «Дружба-Нова» (далі - позивач, поклажодавець або замовник) та ТОВ «Агрохімпродукт» (далі - зберігач або виконавець) укладений договір зберігання № АХП 35-02/05/25 (далі - Договір зберігання), за умовами якого (пункти 1.1., 1.2., 1.4.) виконавець зобов`язався на умовах, установлених цим Договором, за винагороду прийняти та зберігати передані йому замовником мінеральні добрива і повернути цей товар на першу вимогу, а також надати інші передбачені послуги.

Під послугами зберігання в цьому Договорі розуміють наступне:

- розміщення і зберігання товару замовника в складських приміщеннях / ємностях, розташованих за адресами, вказаними в додатках до Договору зберігання;

- інші супутні послуги, що пов`язані зі зберіганням товару, а саме: приймання, розвантаження та завантаження наливного (рідкого) товару, технологічні процедури, що вчиняються під час перевантаження товару, яким є КАС-30, КАС-32 у період дії мінусових температуру тощо.

Найменування переданого на зберігання товару, його загальна кількість, заставна вартість, місце зберігання, вказуються в додатках до Договору зберігання, що підписуються уповноваженими представниками сторін, що є його невід`ємними частинами.

За умовами пунктів 2.1., 2.2., 2.3.1. Договору зберігання, поклажодавець доставляє товар партіями в пункти його зберігання залізничним або автомобільним транспортом. Зберігач приймає кожну партію товару по кількості і якості відповідно до супровідних документів шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі, що містить фактичну кількість товару, переданого на зберігання на умовах DDP (пункти 2.1, 2.2, 2.3.1. Договору).

Згідно з додатком № 1 до Договору зберігання, СТОВ «Дружба-Нова» передає, а ТОВ «Агрохімпродукт» приймає на відповідальне зберігання КАС-32 у складських приміщеннях / ємностях виконавця, зокрема, за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, провул. Базовий, 9, що ним орендується в ТОВ «АПК Термінал» за договором від 01.12.2023 № АПК 3-01/12/23.

На виконання умов Договору зберігання, за актами приймання-передачі на зберігання мінеральних добрив: № 1 від 19.06.2025, № 2 від 20.06.2025, № 3 від 23.06.2025, № 5 від 28.06.2025, № 7 від 01.07.2025, № 9 від 04.07.2025, № 11 від 09.07.2025, № 12 від 11.07.2025, № 13 від 21.07.2025, № 15 від 07.08.2025, № 26 від 21.08.2025, № 33 від 28.08.2025, № 37 від 31.08.2025, № 39 від 02.09.2025, № 41 від 03.09.2025, № 46 від 06.09.2025, № 47 від 07.09.2025, № 49 від 08.09.2025, № 50 від 09.09.2025, № 57 від 22.09.2025, № 59 від 25.09.2025, № 62 від 02.10.2025, № 63 від 04.10.2025, № 64 від 05.10.2025, № 65 від 06.10.2025, у період з 19.06.2025 по 06.10.2025 ТОВ «Агрохімпродукт» прийняло на зберігання від СТОВ «Дружба-Нова» карбамідно-аміачну суміш (КАС-32), об`ємом 9596,02 тонн.

29.11.2025, в період часу з 13:20 год. по 14:20 год., за фактом обстрілу військовослужбовцями збройних сил російської федерації, із застосуванням 8 БПЛА, нанесено удар по території виробничої бази ТОВ «АПК Термінал» (Чернігівська область, м. Ніжин, провул. Базовий, 9). Влучання відбулось у ємності, що містили карбамідно-аміачну суміш (добрива). Внаслідок влучання знищено майно (карбамідно-аміачну суміш), яке належало СТОВ «Дружба-Нова» та знаходилось на зберіганні в ТОВ «Агрохімпродукт».

Відомості про дану подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне правопорушення кваліфіковано за частиною 1 статті 438 Кримінального кодексу України (далі - КК України) (воєнні злочини).

Слідчим відділом Управління СБУ в Чернігівській області СТОВ «Дружба-Нова» визнано потерпілим у кримінальному провадженні № 0000253 від 30.11.2025 за частиною 1 статті 438 КК України (воєнні злочини).

За актом від 02.12.2025 № 1/02.12.25 комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії рф об`єкта: резервуари РВС, 1252 резервуари, силоси та склади (м. Ніжин, провул. Базовий, 9), комісією створеною на підставі рішення Ніжинської міської ради (25 сесії VІІІ скликання) від № 25-25/2022 від 11.10.2022 та рішення Ніжинської міської ради (26 сесії VІІІ скликання) від 07.12.2022 № 42-26/2022, у присутності представників ТОВ «АПК Термінал», ТОВ «Агрохімпродукт», СТОВ «Дружба-Нова», зафіксовано внаслідок влучання БПЛА, ураження уламками та вибуховою хвилею: один резервуар РВС ємністю 2000 куб. м (через пряме влучання ударного БПЛА та пошкодження уламками) має наскрізні отвори; два резервуара РВС ємністю по 2000 куб. м та п`ять резервуарів ємністю по 1000 куб. м мають наскрізні отвори внаслідок пошкодження їх уламками. Орієнтовна площа ураження 3660 кв. м.

За висновками комісії: категорія пошкоджень об`єкту Іб, наявні незначні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, але без порушення вимог щодо механічного опору та стійкості за граничним станом першої та другої категорії.

Згідно з актами фіксації пошкоджень та залишків майна від 01.12.2025 № 1/01/12/2025, від 02.12.2025 № 2/02/12/2025, від 04.12.2025 № 4/02/12/2025, від 08.12.2025 № 5/08/12/2025, складеними комісійно, за участю представників СТОВ «Дружба-Нова», ТОВ «АПК Термінал», ТОВ «Агрохімпродукт», зафіксовано, зокрема:

- по РВС-1000 (№№ 1 - 5) - вибуховою хвилею та уламками пошкоджено вертикальну циліндричну частину та покрівлю резервуарів, що викликало розгерметизацію ємностей. Наскрізні отвори в корпусі резервуару мають розмір від 3 мм до 50 мм. Пошкоджено / пробито трубопроводи обслуговування резервуару та запірну арматуру. Площадки обслуговування резервуару та перехідні майданчики мають незначні пошкодження, стан задовільний (в РВС-1000 №№ 1 - 4 знаходився КАС-32, власник СТОВ «Дружба-Нова»);

- по РВС-2000 (№№ 1 та 3) - вибуховою хвилею та уламками пошкоджено вертикальну циліндричну частину та покрівлю резервуарів, що викликало розгерметизацію ємностей. Наскрізні отвори в корпусі резервуару від 3 мм до 50 мм. Пошкоджено / пробито трубопроводи обслуговування резервуару та запірну арматуру. Площадки обслуговування резервуару та перехідні майданчики мають незначні пошкодження, стан задовільний (в РВС-2000 № 1 та № 3 знаходився КАС-32 власник СТОВ «Дружба-Нова»);

- по РВС-2000 (№ 2) - пряме влучання та розрив бойової частини дрона типу «шахед». Вибуховою хвилею змінено герметизацію двох верхніх поясів резервуару та покрівлі. Вибухом / уламками пошкоджено вертикальну циліндричну частину і покрівлю резервуару, що викликало розгерметизацію ємності. Наскрізні отвори в ємності резервуари від 3 мм до 1500 мм. Пошкоджено (розірвано) трубопроводи обслуговування резервуару та запірну арматуру. Площадки обслуговування резервуару та перехідні майданчики мають незначні пошкодження, стан задовільний (в РВС-2000 № 2 знаходився КАС-32 власник СТОВ «Дружба-Нова»).

Внаслідок збройної агресії рф (військових дій), в результаті військової атаки ударних дронів (БПЛА), критично пошкоджено ємності для зберігання (металоконструкції резервуари РВС-2000 №№ 1 - 3 та РВС-1000 №№ 1 - 4, в яких зберігався КАС-32, що належить СТОВ «Дружба-Нова», внаслідок витоку втрачено (знищено) КАС-32 СТОВ «Дружба-Нова» обсягом 3842,68 тонни.

Згідно з наказом ТОВ «Агрохімпродукт» від 08.12.2025 № 324 «Про проведення позапланової інвентаризації», з метою встановлення фактичних залишків товару (КАС-32), прийнятого на відповідальне зберігання від СТОВ «Дружба-Нова» на складі мінеральних добрив (Чернігівська область, м. Ніжин, провул. Базовий, 9), після ворожої атаки ударних дронів внаслідок збройної агресії рф (військових дій), створено комісію для проведення інвентаризації, якою встановлено нестачу на складі мінеральних добрив КАС-32 обсягом 3842,68 тонни.

Згідно з бухгалтерською довідкою СТОВ «Дружба-Нова» від 08.12.2025 № 08/12-04, за даними бухобліку на балансі Товариства обліковується карбамідно-аміачна суміш (КАС-32) по складу ТОВ «Агрохімпродукт» (м. Ніжин, провулок Базовий, 9) у кількості 3842,68 тонни, придбане в ТОВ «Ніка-Агротрейд» за договором від 20.05.2021 № НА-000041 по ціні за тонну 16 733,40 грн (з ПДВ), загальною вартістю 64 301 101,51 грн, натомість втрачено внаслідок збройної агресії рф (військових дій), що зафіксовано комісійним актом і інвентаризаційним описом (08.12.2025), тому підлягає списанню.

СТОВ «Дружба-Нова» отримало сертифікат Торгово-промислової палати України № 3100-25-2695 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), яким засвідчено настання форс-мажорних обставин через військову агресію рф проти України - удар із застосуванням 8 БПЛА, нанесений 29.11.2025 по території ТОВ «АПК Термінал» (м. Ніжин), внаслідок якого відбулось влучання в ємності, що містили карбамідно-аміачну суміш (добрива), власник, СТОВ «Дружба-Нова», яка знаходилась на відповідальному зберіганні ТОВ «Агрохімпродукт».

СТОВ «Дружба-Нова» отримало експертний висновок ЧК-807 від 19.12.2025 Чернігівської регіональної торгово-промислової палати, за яким в результаті військової агресії рф проти України, застосування БПЛА, що відбулось 29.11.2025, сталось пошкодження / знищення майна, що належить СТОВ «Дружба-Нова» та знаходилось на відповідальному зберіганні згідно з договором № АХП 35-02/05/25 від 02.05.2025 у ТОВ «Агрохімпродукт» на території ТОВ «АПК Термінал» за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, провул. Базовий, 9. Знищено (втрачено): карбамідно-аміачна суміш КАС-32, яка знаходилась на зберіганні в ТОВ «Агрохімпродукт», у кількості 3842,68 тонни, вартість якої становить 64 301 101,51 грн (з ПДВ).

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

В позовній заяві Товариство зазначає, що саме рф, як держава, збройні формування якої 24.02.2022 вчинили збройну агресію проти України, є відповідальною за завдану юридичній особі шкоду.

За частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 частини 2 цієї статті).

Правові підстави та умови відшкодування збитків визначені, зокрема, положеннями глави 3 та 51 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У п. 4 частини 1 статті 611 ЦК України унормовано, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з частиною 2 статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала в зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (1); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (2).

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і що виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується в випадках, установлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується в випадках, установлених цим Кодексом та іншим законом.

Суд зазначає, що при вирішенні спорів про відшкодування шкоди за статтею 1166 ЦК України, доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02 березня 2022 року військова агресія рф була засуджена як така, що порушує статтю 2 (4) Статуту ООН, а також суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України. Крім того, рф зобов`язано припинити застосування сили проти України та вивести свої збройні сили за межі міжнародно визнаних кордонів України.

Аналогічних висновків дійшов і Міжнародний суд ООН, який у своєму наказі про забезпечувальні заходи від 16 березня 2022 року в справі щодо звинувачень в геноциді за Конвенцією про попередження та покарання злочину геноциду (Україна проти Російської Федерації) зобов`язав рф припинити військову агресію проти України.

Також Генеральна Асамблея ООН прийняла Резолюцію ES-12/1 від 24 березня 2022 року, якою додатково засуджує військову агресію росії проти України, вимагає від російської федерації припинення військових дій, у тому числі атак проти цивільних осіб та цивільних об`єктів, а також засуджує всі порушення міжнародного гуманітарного права та порушення прав людини та вимагає безумовного дотримання міжнародного гуманітарного права, включно із Женевськими Конвенціями 1949 року та Додаткового протоколу І 1977 року до них.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 14 квітня 2022 року "Про Заяву Верховної Ради України "Про вчинення Російською Федерацією геноциду в Україні" визнано геноцидом Українського народу дії збройних сил, політичного і військового керівництва росії під час збройної агресії проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, а також доручено Голові Верховної Ради України спрямувати цю заяву до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї НАТО, урядів та парламентів іноземних держав. Голові Верховної Ради України надане повноваження звернутися до Генеральної прокуратури, Міністерства закордонних справ України та Міністерства юстиції України щодо невідкладного вжиття заходів для належного документування фактів вчинення збройними силами рф та її політичним і військовим керівництвом геноциду Українського народу, злочинів проти людяності, воєнних злочинів, інших тяжких злочинів на території України та ініціювання притягнення до відповідальності всіх винних осіб.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 210/4458/15-ц, від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц висловлено правову позицію про те, що факт збройної агресії рф проти України встановленню в судовому порядку не потребує.

Відповідно до статей 1, 2 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

У преамбулі Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" вказано, що Україна згідно з Конституцією України, є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та Законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки в зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Відповідно до частини 3 статті 75 ГПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Отже, протиправність діяння відповідача, як складового елементу факту збройної агресії росії проти України, в розумінні частини 3 статті 75 ГПК України, є загальновідомим фактом, який закріплений державою на законодавчому рівні, а також визнаний на найвищому міжнародному рівні.

Обов`язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв`язок між вчиненими порушеннями і завданими збитками. Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок вчиненого порушення, тобто наявності прямого причинно-наслідкового зв`язку між діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої.

За статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень у господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування в справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом у постановах від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 04/6455/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

30.11.2025, слідчим відділом Управління СБУ в Чернігівській області, у зв`язку з нанесенням, 29.11.2025 у період часу з 13:20 по 14:20, противником удару із застосуванням 8 БПЛА по території ТОВ «АПК Термінал» (м. Ніжин) та влучання в ємності, що містили карбамідно-аміачну суміш (добрива) об`ємом 10 тис. тонн, відкрито кримінальне провадження № 0000253 за частиною 1 статті 438 КК України (воєнні злочини).

Слідчим відділом Управління СБУ в Чернігівській області СТОВ «Дружба-Нова» визнано потерпілим у кримінальному провадженні № 0000253 від 30.11.2025 за частиною 1 статті 438 КК України (воєнні злочини).

Матеріалами справи підтверджено, що внаслідок збройної агресії рф, у результаті влучання ворожих БПЛА (та падіння їх уламків), 29.11.2025, на території ТОВ «АПК Термінал» (м. Ніжин, провул. Базовий, 9) пошкоджено резервуарні ємності, в яких зберігались рідкі азотні добрива (карбамідно-аміачна суміш), як наслідок СТОВ «Дружба-Нова» втрачено добрива - КАС-32 об`ємом 3842,68 тонни вартістю 64 301 101,51 грн (з ПДВ), що встановлено комісійно, у тому числі за результатами проведеної інвентаризації, та підтверджено сертифікатом Торгово-промислової палати України від 16.12.2025 № 3100-25-2695 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та експертним висновком Чернігівської регіональної торгово-промислової палати від 19.12.2025 № ЧК-807.

Щодо вини, як складового елемента цивільного правопорушення, законодавством України не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини в завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. В контексті зазначеного, саме відповідач повинен доводити відсутність своєї вини в спірних правовідносинах. Зазначений висновок підтверджується Верховним Судом, зокрема в постанові від 21.04.2021 у справі № 648/2035/17 та в постанові від 14.02.2018 у справі № 686/10520/15-ц.

Суд враховує, що захист права власності гарантується статтею 1 Додаткового протоколу до Європейської конвенції з прав людини, а відповідальність за порушення вказаного права покладається безпосередньо на державу і настає в тому випадку, коли будь-яке діяння держави має своїм прямим наслідком застосування до особи забороненого поводження.

За пунктами 1, 3 Гаазької Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі 1907 року відповідальність у вигляді відшкодування збитків у випадку порушення правил і звичаїв ведення воєнних дій покладається саме на державу в цілому, як воюючу сторону. Відтак, стягнення відповідної шкоди також має здійснюватись із держави в цілому, за рахунок усіх наявних у неї активів, зокрема і майна підрозділів специфічного апарату держави, який реалізує її функції, в тому числі як державних органів, так і інших підприємств, організацій, установ, які реалізовують відповідні державні функції.

Договірні держави видають своїм сухопутним військам накази, які відповідають Положенню про закони і звичаї війни на суходолі. Воююча сторона, яка порушує норми зазначеного Положення, підлягає відповідальності в формі відшкодування збитків, якщо для цього є підстави. Вона є відповідальною за всі дії, вчинені особами, які входять до складу її збройних сил.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц, належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі відповідного органу.

Таким чином, відповідно до наведених положень ЦК України та наведеної Конвенції, за шкоду, спричинену порушенням законів і звичаїв війни, відповідальність несе воююча держава в цілому, незважаючи на те, який конкретно підрозділ її збройних сил заподіяв шкоду.

За таких умов, пред`явлення позовних вимог до рф як до держави в цілому не лише відповідає положенням матеріального закону, але являє собою ефективний спосіб захисту майнових прав позивача.

Виходячи з приписів статті 22 ЦК України під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До розміру реальних збитків (втрат), що позивач зазнав внаслідок збройної агресії рф, належать втрачені (непридатні до використання) товарно-матеріальні цінності, рідкі азотні добрива (КАС-32) об`ємом 3 842,68 тонни, вартістю 64 301 101,51 грн (з ПДВ), втрачених у результаті пошкодження за фактом влучення ворожого БПЛА (падіння їх уламків) військ рф по складським об`єктам на території ТОВ «АПК Термінал» (м. Ніжин, провул. Базовий, 9).

Суд установив, що позивач довів повний склад цивільного правопорушення, за фактом понесення ним реальних збитків. Вимога позивача про стягнення з відповідача суми реальних збитків є законною, обґрунтованою та документально доведеною; також є ефективним способом захисту порушеного права в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та фактично призведе до відповідного відшкодування.

При ухваленні рішення в справі, суд, зокрема, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

За частиною 2 статті 129 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач в установленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

В силу приписів п. 22 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, на момент звернення до суду, відтак, з огляду на задоволення позову, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід Державного бюджету України в розмірі 771 613,22 грн.

Керуючись статтями 13, 14, 42, 46, 73 - 80, 86, 129, частиною 2 статті 178, статтями 202, 233, 236 - 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити в повному обсязі позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба-Нова" (вул. Кропиви Костянтина, 59, селище Варва, Прилуцький район, Чернігівська область, 17600; ) до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (вул. Житня, буд. 14, будівля 1, м. Москва, Російська Федерація, 119991) про відшкодування шкоди в сумі 64 301 101,51 грн.

2. Стягнути з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (вул. Житня, буд. 14, будівля 1, м. Москва, Російська Федерація, 119991) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба-Нова" (вул. Кропиви Костянтина, 59, селище Варва, Прилуцький район, Чернігівська область, 17600; ) відшкодування шкоди (реальних збитків) у сумі 64 301 101,51 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. Стягнути з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (вул. Житня, буд. 14, будівля 1, м. Москва, Російська Федерація, 119991) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106) 771 613,22 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 ГПК України.

Повне судове рішення складене та підписане 06.04.2026.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Романенко А.В.