УХВАЛА

м. Київ

01.04.2026Справа № 910/2483/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., за участю секретаря судового засідання Березовської С.В., розглянувши заяву Управління поліції охорони в м. Києві про заміну боржника у виконавчому документі у справі № 910/2483/21

за позовом Управління поліції охорони в м. Києві (04050, м. Київ, вул. Студентська, 9, )

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, )

про стягнення 8 800,80 грн,

Представники учасників судового процесу:

Від стягувача: Переходько В.О.

Від відповідача:не з`явився

Від Державної податкової служби: Майданевич Є.А.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом Управління поліції охорони в м. Києві до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про стягнення заборгованості у розмірі 8 800,80 грн за договором № 61/29/20/01/ОБ/ТС-2020 від 23.03.2020 про спостереження за ручними системами тривожної сигналізації, що встановлені на об`єктах з реагуванням наряду поліції охорони.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 у справі № 910/2483/21 стягнуто Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь Управління поліції охорони в м. Києві заборгованість у розмірі 8 800 грн 80 коп.

11.06.2021 на виконання рішення суду видано наказ.

16.11.2021 через відділ діловодства суду від Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі міста Києва справі надійшла заява про заміну боржника у виконавчому листі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 заяву Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі міста Києва про заміну божника у виконавчому листі повернуто заявнику без розгляду.

01.12.2021 через відділ діловодства суду від Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі міста Києва справі надійшла заява про заміну боржника у виконавчому листі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 заяву Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі міста Києва про заміну божника у виконавчому листі повернуто заявнику без розгляду.

13.03.2026 через відділ діловодства суду від Управління поліції охорони в м. Києві надійшла заява про заміну боржника у виконавчому документі, в якій заявник просить суд замінити у справі № 910/2483/21 боржника в наказі Господарського суду міста Києва від 11.06.2021 по справі № 910/2483/21 з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г ) на його процесуального правонаступника - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: 02368, м. Київ, вул. Кошиця, буд. З, ).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2026 заяву Управління поліції охорони в м. Києві про заміну боржника у виконавчому документі у справі № 910/2483/21 призначено на 01.04.2026.

26.03.2026 через підсистему Електронний суд від Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків письмові заперечення на заяву щодо заміни боржника з виконання наказу.

01.04.2026 до суду заявником подано клопотання про приєднання документів до матеріалів справи.

Представник заявника у засіданні суду 01.04.2026 підтримав заяву про заміну боржника та просив її задовольнити.

Представник Державної податкової служби України проти задоволення заяви заперечив, просив відмовити у її задоволенні.

Суд, дослідивши заяву Управління поліції охорони в м. Києві про заміну боржника у виконавчому документі у справі № 910/2483/21, дійшов висновку про те, що вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 3 статті 334 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно з положеннями статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до частини 1 статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з частиною 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Для вирішення питання можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Статтею 106 Цивільного кодексу України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення регламентовано статтею 107 Цивільного кодексу України, за приписами якої кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до Єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Отже, законодавець визначив дві форми припинення юридичної особи - в результаті реорганізації або в результаті ліквідації, а також визначив наслідки припинення юридичної особи в результаті реорганізації, які, на відміну від припинення юридичної особи в результаті ліквідації, полягають, зокрема, у переході майна, прав і обов`язків до правонаступників.

Правонаступництво настає не лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, а й також з моменту складення та підписання первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення, перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника (передавального акту, наказу про визначення відповідного підприємства правонаступником).

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/5953/17, від 04.11.2020 у справі №922/817/18 та від 14.09.2020 у справі №296/443/16-ц.

Постановою Кабінету Міністрів України № 537 від 19 червня 2019 року «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено Офіс великих платників податків Державної податкової служби. У додатку 2 до постанови міститься Перелік територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються, в тому числі зазначено, що Офіс великих платників податків ДФС реорганізується шляхом приєднання до Офісу великих платників податків ДПС.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 682-р "Питання Державної податкової служби" та наказу Офісу великих платників податків ДПС від 29 серпня 2019 року №9, розпочато виконання Офісом великих платників податків ДПС функцій і повноважень Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, що припиняється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби" ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком (у тому числі Офіс великих платників податків ДПС).

Територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи (пункт 2 Постанови 893).

Згідно з наказом Державної податкової служби України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 30 вересня 2020 року № 529 утворені як відокремлені підрозділи Державної податкової служби України територіальні органи згідно з переліком (додаток до цього наказу), зокрема, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Згідно з Положенням про Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, затвердженим наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 № 643 (зі змінами), Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків є правонаступником майна, прав та обов`язків Офісу великих платників податків ДПС у відповідних сферах діяльності.

Таким чином, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків почало діяльність як орган виконавчої влади та є правонаступником Офісу великих платників податків ДПС, який є правонаступником Офісу великих платників податків ДФС.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до інформації в Єдиному державному реєстрі Офіс великих платників податків ДПС () припинено 21.02.2025, про що свідчить запис № 021086628.

Враховуючи вищевикладене, доводи Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, викладені в запереченнях на заяву про заміну боржника, зокрема, стосовно того, що запис про припинення правонаступником Офісу великих платників податків ДФС у реєстрі відсутній не знайшли свого підтвердження.

При цьому, суд звертає увагу на те, що із змісту положень ст. 52 Господарського процесуального кодексу України вбачається можливість залучення до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

З огляду на зазначене вище, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заяви заявника про заміну стягувача у виконавчому провадженні, в зв`язку з цим, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби підлягає заміні його правонаступником Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 52, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Управління поліції охорони в м. Києві про заміну боржника у виконавчому документі у справі № 910/2483/21 задовольнити.

2. Замінити боржника в наказі Господарського суду міста Києва від 11.06.2021 по справі № 910/2483/21 з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г ) на його процесуального правонаступника - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (02368, м. Київ, вул. Кошиця, буд. 3, ).

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 02.04.2026

Суддя І.О. Андреїшина