ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2026м. ДніпроСправа № 904/5871/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігорової Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу:

за первісним позовом Криворізької міської ради, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМГРУП", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості з орендної плати за земельну ділянку у загальному розмірі 908 234,49 грн.

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМГРУП", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

до Криворізької міської ради, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про визнання недійсним договору про оренду земельної ділянки № 2020455 від 08.09.2020 р.

Представники:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Скляр Н.М., представник (поза межами суду);

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): не з`явився.

ПРОЦЕДУРА:

Криворізька міська рада (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (подано через підсистему "Електронний суд" ), у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМГРУП" (далі - відповідач) заборгованість з орендної плати за земельну ділянку площею 0,3843 га за адресою Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, вул. Халтуріна, 3/2 з кадастровим номером :08:654:0059 за період з 22.09.2020 до 31.12.2024 у розмірі 685 888,07 грн., пеню у розмірі 222 346,42 грн., а також просить стягнути судові витрати, які складаються з 10 898,81 грн. судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за Відповідачем обліковувалась заборгованість в розмірі 685 888,07 грн. перед Позивачем, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором оренди земельної ділянки №2020455 від 08.09.2020 щодо повної та своєчасної орендної плати.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.11.2025 о 10:20 год.

22.10.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2025 задоволено заяву представника позивача - Криворізької міської ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та підготовче судове засідання, яке призначене на 18.11.2025 о 10 год. 20 хв., вирішено проводити в режимі відеоконференції за участю представника позивача.

13.11.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та зустрічна позовна заява.

У зустрічні позовній заяві ТОВ "ПРОМГРУП" просить визнати недійсним договір про оренду земельної ділянки № 2020455 від 08.09.2020 з кадастровим номером :08:654:0059.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2025 зустрічну позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві за зустрічним позовом протягом семи днів з дня вручення (в електронному кабінеті) ухвали суду усунути недоліки зустрічної позовної заяви, а саме:

- надати докази сплати судового збору у встановлених порядку та у розмірі 3 028,00 грн.

У призначене судове засідання 18.11.2025 представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2025 оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 09.12.2025 о 11:00 год., а також вирішено проводити в режимі відеоконференції за участю представника позивача.

24.11.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив.

24.11.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про витребування доказів та залишення позову без розгляду та постановлення окремої ухвали.

24.11.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про застосування позовної давності.

25.11.2025 до канцелярії суду від відповідача (позивача за зустрічним позовом) надійшла заява про усунення недоліків.

Позивачем за зустрічним позовом вимоги ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2025 виконано.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2025 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМГРУП" прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та розгляд зустрічного позову призначено разом з первісним у підготовчому судовому засіданні призначеному на 09.12.2025 о 11:00 год.

04.12.2025 через систему "Електронний суд" від позивача (відповідача за зустрічним позовом) надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.

04.12.2025 до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

08.12.2025 до канцелярії суду від відповідача (позивача за зустрічним позовом) надійшла заява про відкладення розгляду справи.

У призначене судове засідання 09.12.2025 представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2025 продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 18.01.2026 включно та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 06.01.2026 о 11:30 год., яке проводити в режимі відеоконференції за участю представника позивача (відповідача за зустрічним позовом).

16.12.2025 до канцелярії суду від відповідача (позивача за зустрічним позовом) надійшла відповідь на відзив.

19.12.2025 через систему "Електронний суд" від позивача (відповідача за зустрічним позовом) надійшла заява про долучення документів.

31.12.2025 до канцелярії суду від відповідача (позивача за зустрічним позовом) надійшли заперечення проти задоволення заяви про долучення документів.

У призначене судове засідання 06.01.2026 представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) не з`явився.

Ухвала суду від 09.12.2025 доставлена до електронного кабінету відповідача (позивача за зустрічним позовом) 10.12.2025 о 16:40 год., тобто відповідач (позивач за зустрічним позовом) повідомлений про час слухання справи належним чином.

У призначене підготовче судове засідання 06.01.2025 представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) не з`явився.

У підготовчому засіданні оголошувалась перерва, після оголошеної перерви суд, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 185 ГПК України, ухвалив скорочене судове рішення (вступна та резолютивна частини) про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.01.2026 о 11:30год. та проводити в режимі відеоконференції за участю представника позивача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2026 відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ ПРОМГРУП про витребування доказів та залишення позову без розгляду та відкладено розгляд клопотання ТОВ ПРОМГРУП про постановлення окремої ухвали до вирішення спору по суті.

14.01.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгруп" до суду надійшла заява про відвід судді Господарського суду Дніпропетровської області Бєлік В.Г. від розгляду справи № 904/5871/25.

Суд ухвалою від 15.01.2026 (суддя Бєлік В.Г.) заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Промгруп" відвід судді Бєлік В.Г. у справі № 904/5871/25 визнав необґрунтованим.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2026 № 70 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи для розгляду заяви про відвід судді Бєлік В.Г.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 16.01.2026 справу № 904/5871/25 передано судді Мілєвій Ірині Вікторівні для вирішення питання про відвід.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2026 (суддя Мілєва І.В.) в задоволені заяви відповідача про відвід судді Бєлік В.Г. відмовлено.

22.01.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли заяви про відкладення розгляду справи.

Призначене на 27.01.2026 о 11:30 год. судове засідання не відбулось, у зв`язку з перебоями в роботі сервісу відеоконференцзв`язку ЄСІТС, про що складено відповідний Акт.

Враховуючи неможливість проведення судового засідання, у зв`язку з перебоями в роботі сервісу відеокоференцзв`язку "ЄСІТС", суд вважає за необхідне призначити судове засідання з розгляду справи по суті на іншу дату та час.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2026 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 12.02.2026 об 14:30 год.

30.01.2026 від Центрального апеляційного господарського суду надійшла ухвала від 28.01.2026 про витребування у Господарського суду Дніпропетровської області справи № 904/5871/25.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2026 зупинено провадження у справі № 904/5871/25 до перегляду ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2026 у справі № 904/5871/25 в порядку апеляційного провадження та до повернення матеріалів справи № 904/5871/25 до Господарського суду Дніпропетровської області.

02.03.2026 справа № 904/5871/25 повернулась до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2026 задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгруп» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2026 по справі № 904/5871/25, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2026 про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМГРУП» по справі № 904/5871/25 скасовано та матеріали справи № 904/5871/25 повернуто до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2026 поновлено провадження у справі № 904/2065/25 з 02.04.2026 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні з розгляду справи по суті на 02.04.26 р. о 13:00год.

30.03.2026 через систему "Електронний суд" від позивача (відповідача за зустрічним позовом) надійшли заперечення на клопотання ТОВ «Промгруп» про витребування доказів та залишення без розгляду позовної заяви Криворізької міської ради.

19.12.2025 через систему "Електронний суд" від позивача (відповідача за зустрічним позовом) надійшла заява про долучення документів.

31.12.2025 до канцелярії суду від відповідача (позивача за зустрічним позовом) надійшли заперечення проти задоволення заяви про долучення документів.

18.03.2026 через систему «Електронний суд» ТОВ «Промгруп» подано клопотання про зупинення провадження у справі №904/5871/25.

18.03.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача (позивача за зустрічним позовом) надійшли заперечення на клопотання ТОВ «Промгруп» про зупинення провадження у справі №904/5871/25.

Оцінивши доводи сторін суд відмовляє у задоволенні цього клопотання з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Згідно пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (чч. 4, 6 ст. 75 ГПК України).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте, які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Так, об`єктивну неможливість розгляду даної справи представник Відповідача обґрунтовує наявністю в провадженні Верховного Суду адміністративної справи №160/24459/24.

Проте, суд не погоджується із неможливістю розгляду справи №904/5871/25 до розгляду справи №160/24459/24, адже наявні у даній справі докази об`єктивно дозволяють з`ясувати та встановити обставини, які мають значення для справи. Оскільки рішенням Дніпропетровського окружного суду від 27.11.2023, залишеному без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.05.2025 у справі №160/24459/23 ТОВ ПРОМГРУП відмовлено в заявлені позовних вимог.

В рамках розгляду адміністративної справи №160/24459/23 суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Криворізької міської ради №285 від 27.01.2016, з огляду на те, що секретар міської ради відповідно до Закону України Про місцеве самоврядування в Україні наділений повноваження вирішувати інші питання, поставлені перед ним міською радою, зокрема щодо розпорядження землями територіальних громад; передачею земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до Земельного кодексу України; наданням земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу України.

Окрім того, Третій апеляційний адміністративний суд в постанові від 22.05.2025 у справі №160/24459/23 вказав, що позовні вимоги ТОВ Промгрум є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки правомірність рішення Криворізької міської ради №285 від 27.01.2016 Про надання повноважень про укладення і підписання договорів про оренду земельних ділянок, їх купівлі продажу, інших цивільно-правових угод, об`єктами яких є земельні ділянки жодним чином не впливає на права, інтереси чи діяльність позивача в межах спірних правовідносин.

Вказана постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 22.05.2025 набрала законної сили, не є зупиненою судом касаційної інстанції, а відтак підлягає врахуванню.

18.03.2026 через сиитему «Електронний суд» надійшло клопотання ТОВ Промгруп про витребування доказів та залишення без розгляду первісної позовної заяви або закриття провадження у справі №904/5871/25.

Розглянувши клопотання суд зазначає про таке.

06.01.2026 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області підготовче провадження у справі №904/5871/25 закрито. Вказана справи призначена до судового розгляду по суті.

18.03.2026 в системі Електронний суд ТОВ Промгруп було сформовано клопотання про витребування доказів та залишення без розгляду позовної заяви Криворізької міської ради, з огляду на що зазначаємо наступне.

Згідно приписів статті 169 ГПК України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Як встановлено статтею 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів.

Разом з тим, відповідно до статті 182 ГПК України саме в підготовчому засіданні суд, серед іншого з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Таким чином, питання про витребування доказів має порушуватись стороною на стадії підготовчого засідання.

За приписами процесуального законодавства суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Окрім того, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2026 було відмовлено у задоволенні такого ж клопотання ТОВ Промгруп про витребування доказів та залишення позову без розгляду.

Означене вище є підставою для залишення без розгляду клопотання ТОВ Промгруп про витребування доказів та залишення без розгляду позовної заяви Криворізької міської ради.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 02.04.2026 оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

АРГУМЕНТИ СТОРІН ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ

Позиція позивача (за первісним позовом)

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди земельної ділянки оренди земельної ділянки від 08.09.2020 №2020455 (державна реєстрація від 22.09.2020) в частині повної та своєчасної оплати орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :08:654:0059.

Позиція відповідача (за первісним позовом)

Відповідач заперечує щодо позову та зазначає, що підставою для стягнення заборгованості є договір оренди земельної ділянки №2020455 від 08.09.2020р. Договір №2020455 від імені особи з назвою КМР підписано Маляренком Сергієм Васильовичем на підставі рішення №285 від 27.01.2016р. "Про надання повноважень про укладення і підписання договорів про оренду земельних ділянок, їх купівлі продажу, інших цивільно-правових угод, об`єктами яких є земельні ділянки" На сайті особи з назвою КМР рішення №285 не опубліковане. Зокрема, пошук по цьому сайти результатів не дав. Згідно змісту договору №2020455 та рішення №285 особа з назвою КМР вважає себе органом місцевого самоврядування територіальної громади м. Кривий Ріг. Якщо це дійсно так, то відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В даному випадку таким актами є Закон від 28.06.1996 № 254к/96-ВР "Конституція України", Закон України від 21.05.1997р. № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" та Закон від 25.10.2001р. №2768-111 "Земельний кодекс України".

Також у відзиві відповідач зазначив, що у листах Виконавчого комітету Криворізької міської ради не надано документального підтвердження та жодної інформації про те, чи проводив 21.05.1997р. Виконавчий комітет Криворізької міської ради державну реєстрацію юридичної особи з назвою КМР, який повинен був здійснити державну реєстрацію відповідно до ч.2 ст.42 Закону від 07.12.1990 № 533-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування". Також не надано Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи з назвою КМР, яке було видано 21.05.1997р. за наслідками здійснення державної реєстрації юридичної особи з назвою КМР, що також прямо свідчить про те, що державна реєстрація особа з назвою КМР взагалі не проводилась.

Відповідач стверджує, що позовна заява по справі №904/5871/25 підлягає залишенню без розгляду, оскільки підписана неуповноваженою особою, яка не має права підписувати її.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.09.2025 №444536438 за адресою: вул. Халтуріна,3/2 знаходиться комплекс будівель, до складу якого входять: будівля, киснева станція, 25 - загальною площею (кв.м.) 1013,16 (площа основи), трансформаторна підстанція кисневої станції,7 - загальною площею (кв.м.) 12,65 (площа основи). Загальна площа - 1025,81 кв.м. Згідно договору про поділ нерухомого майна, серія та номер: НАМ 034506, НАМ 034507, НАМ 034508 власником нерухомого майна з 19.01.2015 є Товариство з обмеженою відповідальністю ПРОМГРУП (надалі - ТОВ ПРОМГРУП, Відповідач).

Рішенням Криворізької міської ради від 24.12.2019 №4392 (надалі - Рішення від 24.12.2019 №4392) ТОВ ПРОМГРУП надано дозвіл на виготовлення технічної документації земельної ділянки за кадастровим номером :08:654:0059 площею 0,3843 га за адресою: вул. Халтуріна,3/2 (Центрально-Міський район) щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) для подальшого користування та згоди на відновлення меж земельних ділянок.

Рішенням Криворізької міської ради від 30.06.2020 №4810 внесено зміни до Рішення від 24.12.2019 №4392 в частині заміни в графі Цільове використання земельної ділянки пункту 3 додатка 1 вид використання земельної ділянки з Для розміщення заводу на Для розміщення комплексу будівель (колишній завод). Затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) у натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 0,3843 га на вул. Халтуріна,3/2 у Центрально-Міському районі (кадастровий номер :08:654:0059) для розміщення комплексу будівель (колишній завод).

В подальшому, на підставі Рішення від 30.06.2020 №4810 між Криворізькою міською радою та ТОВ ПРОМГРУП укладено договір оренди земельної ділянки від 08.09.2020 №2020455 (державна реєстрація від 22.09.2020) (надалі - Договір від 08.09.2020).

За пунктами 1-6 Договору від 08.09.2020 Криворізька міська рада надала, а ТОВ ПРОМГРУП прийняло у строкове платне користування земельну ділянку промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення комплексу будівель (колишній завод) площею 0,3843 га, з кадастровим номером :08:654:0059, яка розташована на вулиці Халтуріна,3/2 у Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу.

Відповідно до умов Договору від 08.09.2020 земельна ділянка вважається переданою Орендодавцем (Позивач) Орендареві (Відповідач) з моменту державної реєстрації права оренди. Як вже зазначалося, державну реєстрацію Договору від 08.09.2020 здійснено - 22.09.2020.

Договір від 08.09.2020 укладено терміном на 5 років - до 08.09.2025.

Пунктом 8 Договору від 08.09.2020 передбачено, що орендна плата у 2020 році вноситься Орендарем виключно у грошовій формі в розмірі 2,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до рішення Криворізької міської ради від 26.06.2019 №3897 Про встановлення ставок плати за землю та пільг щодо земельного податку на території м. Кривого Рогу у 2020 році.

Розмір орендної плати не є сталим і змінюється без внесення змін до Договору в разі внесення змін до ПК України та встановлення Криворізькою міською радою нового розміру орендної плати за землю на відповідний рік.

Пунктом 9 Договору від 08.09.2020 встановлено, що розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки не є сталим і змінюється без внесення змін до цього Договору у разі затвердження Криворізькою міською радою нової технічної документації про нормативну грошову оцінку земель міст, у зв`язку із проведенням її щорічної індексації та на інших підставах, визначених чинним законодавством України.

Пунктом 10 Договору від 08.09.2020 визначено, що орендна плата вноситься Орендарем незалежно від результатів його діяльності на рахунок отримувача Управління Державної казначейської служби України у Центрально-Міському районі у м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Пунктом 11 Договору від 08.09.2020 встановлено, що орендна плата вноситься щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

За пунктом 12 Договору від 08.09.2020 розмір орендної плати переглядається без внесення змін до цього договору, серед іншого, у разі зміни річного розміру орендної плати на підставі рішення Криворізької міської ради та зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Позивач зазначає, відповідачем в період з 22.03.2020 по 31.12.2024 договірні зобов`язання в частині внесення орендної плати за користування земельною ділянкою не виконувались, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 685 888,07 грн.

Вказане стало причиною звернення позивача до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ

За змістом пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Статтею 25 Закону України "Про оренду землі" унормовано, що орендар земельної ділянки зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Пунктом 287.1 статті 287 Податкового кодексу України встановлено, що з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю.

Плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 289.1 статті 289 Податкового Кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про оцінку земель" технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільського, селищною, міською радою.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (стаття 20 Закону України "Про оцінку земель").

Рішенням Криворізької міської ради від 24.06.2015 року № 3728 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу, яке набрало чинності 01.01.2016.

Рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 № 523, яке набрало чинності 01.01.2022, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу. З моменту набрання чинності означеного рішення, рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 № 3728 втрачає чинність.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц дійшла висновку, що обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, про що також наголошено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №320/5877/17 (п.71).

А отже, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, що підтверджує дані про нормативну грошову оцінку. Подібна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 917/353/19.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, на виконання пункту 289.3 статті 289 ПК України, на своєму офіційному сайті (їійр://1апсі.доу.иа) публікує коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель за попередні роки, згідно яких для земель населених пунктів вони становлять: 2016 рік - 1,06, 2017 рік - 1,0, 2018 рік - 1,0, 2019 рік - 1,0, 2020 рік - 1,0, 2021 рік - 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення), за 2022 рік - 1,15 для земель та земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь), за 2023 - 1,051.

Відтак, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :08:654:0059:

- у 2020 році становить 3 854 067,84 грн. за витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17.07.2020;

- у 2021 році становить 3 854 067,84 грн. за витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17.07.2020;

- у 2022 році становить 5 587 955,92 грн. (6 426 149,31 грн. за витягом від 06.03.2023 №97-4-0.110,4-4073/301-23; 1,15 коефіцієнт індексації за 2022 рік, який не підлягає врахуванню під час здійснення розрахунку за 2022 рік),

- у 2023 році становить 6 426 149,31 грн. за витягом від 06.03.2023 №97-4-0.110,4-4073/301-23,

- у 2024 році становить 6 753 882,92 грн. (6 426 149,31 грн. за витягом від 06.03.2023 №97-4-0.110,4-4073/301-23 х 1,051 коефіцієнт індексації за 2023 рік.

Відповідно до статті 143 Конституції України, статей 12, 284 Податкового кодексу України, частини першої статті 69 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Криворізька міська рада наділена повноваженнями самостійно встановлювати місцеві податки та збори у порядку, визначеному Податковим кодексом України, чим забезпечується реалізація принципу правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності місцевого самоврядування, під яким розуміється право територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

До місцевих податків, зокрема, належить податок на майно, до складу якого входить плата за землю - обов`язковий платіж, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (стаття 10, підпункт 14.1.147. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Так, рішеннями Криворізької міської ради від 26.06.2019 №3897, 30.06.2020 №4799 та від 26.05.2021 №506 встановлено ставки плати за землю та пільги зі сплати земельного податку на території міста Кривого Рогу, якими встановлено, у тому числі, ставки орендної плати за землю в залежності від цільового призначення земельної ділянки згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548, та які набрали чинності з 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 відповідно.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17.07.2020 та витягу з Державного земельного кадастру від 22.09.2025, земельна ділянка з кадастровим номером :08:654:0059 має визначені: категорію земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; цільове призначення земельної ділянки - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, код - 11.02 за Класифікацією видів цільового призначення земель, що відповідає розміру ставки орендної плати:

- 2,5 % від нормативної грошової оцінки земель міста у 2020-2021 роках (див. рядок 11.02 в додатках 2 до рішень Криворізької міської ради від 26.06.2019 №3897, 30.06.2020 №4799.

- 3,0 % від нормативної грошової оцінки земель міста в 2022, 2023 та 2024 році (див. рядок 11.02 в додатку 2 до Рішення від 26.05.2021 №506).

Розмір річної орендної плати за земельні ділянки вираховується на підставі даних витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, помножених на значення ставки орендної плати, розмір якої визначається відповідним рішенням Криворізької міської ради. Місячний розмір орендної плати визначається шляхом ділення річної орендної плати на 12, що відповідає кількості місяців у році.

Розрахунок заборгованості за період з 22.09.2020 до 31.12.2020: 3 854 067,84 грн. х 2,5 % = 96 351,70 грн. - орендна плата за рік, де:

3 854 067,84 грн. - нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17.07.2020;

2,5 % - ставка орендної плати за землю від нормативної грошової оцінки земель міста згідно з рішення Криворізької міської ради від 26.06.2019 №3897.

96 351,12 грн. : 12 місяців =8 029,31 грн. - орендна плата за місяць;

8 029,31 грн. : 30 днів х 9 днів =2 408,79 грн. -орендна плата за період з 22.09.2020 по 30. 09.2020;

(8 029,31 грн. х 3 місяці) + 2 408,79 грн. = 26 496,72 грн. за період з 22.09.2020 по 31.12.2020.

Розрахунок заборгованості за період з 01.01.2021 по 31.12.2021: З 854 067,84 грн. х2,5 % = 96 351,70 грн. - річна орендна плата;

3 854 067,84 грн. - нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17.07.2020;

2,5 % - ставка орендної плати за землю від нормативної грошової оцінки земель міста згідно з рішення Криворізької міської ради від ЗО. 06.2020 №4799.

Розрахунок заборгованості за період з 01.01.2022 по 31.12.2022: 5 587 955,92 грн. х 3,0 % = 167 638,68 грн. - річна орендна плата, де:

5 587 955,92 грн. - нормативна грошова оцінка земельної ділянки за даними витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 06.03.2023 без урахування коефіцієнту індексації за 2022 рік (6 426 149,31 : 1,15);

3,0 % - ставка орендної плати за землю від нормативної грошової оцінки земель міста згідно з рішення Криворізької міської ради від 26.05.2021 №506.

Розрахунок заборгованості за період з 01.01.2023 по 31.12.2023: 6 426 149,31 грн. х 3,0 % = 192 784,48 грн. - річна орендна плата, де:

6 426 149,31 грн. - нормативна грошова оцінка земельної ділянки за даними витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 06.03.2023;

3,0 % - ставка орендної плати за землю від нормативної грошової оцінки земель міста згідно з рішення Криворізької міської ради від 26.05.2021 №506.

Розрахунок заборгованості за період з 01.01.2024 по 31.12.2024: 6 753 882,92 грн. х 3,0 % = 202 616,49 грн. -річна орендна плата, де:

6 753 882,92 грн.- нормативна грошова оцінка земельної ділянки за даними витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 06.03.2023 з урахуванням коефіцієнту індексації за 2023 рік (6 426 149,31 х 1,051);

3,0 % - ставка орендної плати за землю від нормативної грошової оцінки земель міста згідно з рішення Криворізької міської ради від 26.05.2021 №506.

За інформацією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 28.08.2025 №41862/5/04-36-04-15-11 ТОВ ПРОМГРУП (35747108) за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :08:654:0059 на вул. Єврейській (до перейменування - Халтуріна), 3/2 у Центрально-Міському районі податкові зобов`язання з плати за землю не визначає та не сплачує.

А отже, заборгованість перед міським бюджетом з орендної плати за землю за Договором від 08.09.2020 року у період з 22.09.2020 по 31.12.2024 рік складає у розмірі 685 888,07 грн.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вже було зазначено вище, спірними договорами оренди земельної ділянки встановлено, що орендна плата вноситься щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. За неповний календарний місяць орендна плата сплачується за дні фактичного користування земельною ділянкою.

Доказів погашення заборгованості з орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :08:654:0059 за період 22.09.2020 по 31.12.2024 в сумі 685 888,07 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав, у зв`язку з чим зазначена вище сума підлягає до примусового стягнення.

Правомірність нарахування пені.

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із наслідків порушення зобов`язання є оплата пені.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України (далі - ГК України, тут і надалі в редакції чинній у період з 01.07.2023 до 31.08.2025) визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

В той же час, частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості

Отже, з вищенаведених приписів вбачається право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України.

Статтею 251 Цивільного кодексу України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 Цивільного кодексу України).

Пунктом 13 Договору оренди земельної ділянки встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня, яка нараховується на суму боргу по орендній платі за земельну ділянку із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день такого погашення.

А отже, пункт 13 Договору містить конкретний термін нарахування пені за прострочення сплати орендної плати, з вказівкою на подію, що має неминуче настати - день погашення боргу зі сплати орендної плати (фактичний момент оплати).

З огляду на те, що Відповідачем належним чином не виконувалися зобов`язання за Договором щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :08:645:0059, з нього підлягає стягненню пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання за період з 01.07.2023 до 31.08.2025 в розмірі 222 346,42 грн.

Відповідач контррозрахунку не надав.

Господарський суд перевірив розрахунок пені, помилок не виявив, тому вимога є такою, що підлягає задоволенню в розмірі 222 346,42 грн.

Відповідно до приписів п.п. 2,4,5 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

Суд зазначає, що відповідач, всупереч вимогам ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, будучи обізнаним про наявність в суді справи, про що свідчать поштові повідомлення (а.с.70, 77, 84), не надав суду жодних заперечень, пояснень у справі або доказів, які б свідчили про наявність підстав для відмови в позові.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача заборгованості з орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :08:645:0059 за період з 22.09.2020 по 31.12.2024 в сумі 685 888,07 грн. та пені в розмірі 222 346,42 грн.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності для звернення позивачем до суду із цим позовом, суд зазначає таке.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

У відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільним кодексом України визначено два види строків позовної давності: а) загальний; б) спеціальні.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до положень п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, прийнятої відповідно до ст.29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року, який у свою чергу постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №239, від 20.05.2020 №392, від 22.07.2020 №641, від 26.08.2020 №760, від 13.10.2020 №956, від 09.12.2020 №1236, від 21.04.2021 №405, від 16.06.2021 №611 неодноразово продовжено. Постановою Кабінету Міністрів України №611 від 16.06.2021 строк дії карантину встановлено до 31.08.2021.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 (зі змінами) встановлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. №392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Також, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Відповідний п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України було виключено лише на підставі Закону України "Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності", який набрав чинності 14.09.2025.

Як вбачається із позовної заяви, позивач звернувся з даним позовом до суду 15.10.2025.

Відтак, з огляду на передбачений договором строк позовної давності у п`ять років, продовження строку позовної давності у період з 12.03.2020 до 30.06.2023 внаслідок дії карантину, зупинення строку позовної давності у період з введення воєнного стану 24.02.2022 по 15.10.2025, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом.

Пунктом 13 Договору оренди земельної ділянки встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня, яка нараховується на суму боргу по орендній платі за земельну ділянку із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день такого погашення.

А отже, пункт 13 Договору містить конкретний термін нарахування пені за прострочення сплати орендної плати, з вказівкою на подію, що має неминуче настати - день погашення боргу зі сплати орендної плати (фактичний момент оплати).

З огляду на те, що Відповідачем належним чином не виконувалися зобов`язання за Договором щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :08:645:0059, з нього підлягає стягненню пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання за період з 01.07.2023 до 31.08.2025 в розмірі 222 346,42 грн., що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком пені, виконаним Департаментом регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради за формулою, яка зазначалась у повній заяві.

Таким чином, нарахування штрафних санкцій, зокрема пені є необмежений відповідно саме до умов договору оренди.

А відтак, твердження у клопотанні Відповідача ТОВ ПРОМГРУП про застосування наслідків спливу строку позовної давності щодо стягнення орендної плати та пені є безпідставними зв`язку із чим не підлягають задоволенню.

Доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву не спростовують обов`язок сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

СУДОВІ ВИТРАТИ ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ.

Щодо судового збору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за первісним позовом покладаються на відповідача за первісним позовом у сумі 10 898,81 грн.

АРГУМЕНТИ СТОРІН ЗА ЗУСТРІЧНИМ ПОЗОВОМ

Позиція позивача (за зустрічним позовом)

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що Договір №2020455 підписано від імені особи з назвою КМР, яка не є юридичною особою не має цивільної правоздатності і дієздатності та не є і не може бути учасником цивільних відносин оскільки не є юридичною особою, яка створена і зареєстрована у порядку встановленому законодавством України.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що

- Договір №2020455 підписано особою, яка не мала права його укладати відповідно до Закону №280/97-ВР оскільки такі договори мають право укладати виключно міські голови відповідних громад.

- Договір №2020455 підписано від імені особи з назвою КМР, яка не є юридичною особою не має цивільної правоздатності і дієздатності та не є і не може бути учасником цивільних відносин оскільки не є юридичною особою, яка створена і зареєстрована у порядку встановленому законодавством України.

- Договір №2020455 підписано від імені особи з назвою КМР, яка не є органом місцевого самоврядування територіальної громади м. Кривий Ріг оскільки територіальна громада м. Кривий Ріг не є засновником та не приймала рішень про утворення юридичної особи з назвою КМР відповідно до ст. 140-143 Конституцією України.

- Договір №2020455 підписано від імені особи з назвою КМР, яка не є власником або користувачем земельної діляніси площею 0,3843 га за адресою Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, вул. Халтуріна, 3/2 з кадастровим номером :08:654:0059.

- Зі сторони орендодавця Договір №2020455 укладено особою, яка не є ні власником, ні користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :08:654:0059 і немає

права здавати її в оренду.

Позивач за зустрічний позовом стверджує, що Договір №2020455 є недійсним і таким, що не має юридичних наслідків, що в свою чергу є законною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по справі №904/5871/25 мотивуючи там, що відсутня інформації про утворення та проведення державної реєстрації юридичної особи з назвою КМР та доводять наступні юридичні факти:

1. Особа з назвою КМР не є органом місцевого самоврядування оскільки територіальна громада м. Кривий Ріг не є засновником та не приймала рішень про утворення юридичної особи з назвою КМР відповідно до ст.140-143 Конституцією України.

2. Особа з назвою КМР не є органом місцевого самоврядування, який утворено відповідно до ст.140-143 Конституцією України та Закону №280/97-ВР оскільки вона нібито створена і нібито зареєстрована 21.05.1997р., коли Закон №280/97-ВР взагалі не мав статусу чинного правового акту.

3. Особа з назвою КМР не є юридичною особою, яку створено у порядку встановленому Законодавством України, та не має жодного установчого документу або документу про її створення, що в свою чергу має наслідком відсутність у цієї особи цивільної правоздатності і дієздатності, а разом з цим і відсутність у цієї особи права звернення до суду та права бути стороною будь якої судової справи.

4. Особа з назвою КМР не є юридичною особою, оскільки не має Свідоцтва від 21.05.1997р. про державну реєстрацію юридичної особи з назвою КМР, яке було видано 21.05.1997р. за наслідками здійснення державної реєстрації,, а отже не має статусу юридичної особи, що в свою чергу має наслідком відсутність у цієї особи цивільної правоздатності і дієздатності, а разом з цим і відсутність у цієї особи права звернення до суду та права бути стороною будь якої судової справи.

5. Відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про особу з назвою КМР внесені на підставі підроблених документів або взагалі без документів про її державну реєстрацію оскільки не існує не тільки відповідних документів про проведення первинної державної реєстрації особи з назвою КМР, які доводять факт проведення первинної реєстрації 21.05.1997р., а і навіть інформації про орган, яким така реєстрація була здійснена.

Також зазначив, що відповідно до ч. 2 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

ТОВ Промгруп вважає, що дана інформація умисно приховується через її відсутність і для створення перепон у виявленні факту підроблення відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,, а також для незаконного заволодіння приватною власністю - коштами ТОВ Промгруп особами, які стоять за особою з назвою КМР. У зв`язку з цим, у порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації" ТОВ Промгруп звернулось до особи з назвою КМР та її Виконавчого комітету із повторним запитом від №19 від 04.11.2025р. про надання публічної інформації та скаргою №20 від 04.11.2025р. про ненадання публічної інформації щодо засновників та державної реєстрації особи з назвою КМР.

До позовної заяви по справі №904/5871/25 не додано жодного документу, який підтверджує право власності територіальної громади м. Кривий Ріг або особи з назвою КМР на земельну ділянку площею 0,3843 га за адресою Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, вул. Халтуріна, 3/2 з кадастровим номером :08:654:0059.

Зокрема, до позовної заяви по справі №904/5871/25 додано Витяг №НВ-005 від 22.09.21 2025 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :08:654:0059, згідно з яким ні територіальна громада м. Кривий Ріг, ні особа з назвою КМР не є власниками або користувачами земельної ділянки з кадастровим номером :08:654:0059.

За таких обставин жодна із сторін договору №2020455 орендодавець не є ні власником, ні користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :08:654:0059 і не має права здавати її в оренду.

Долучена до позову інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.09.2025 №444535746, за якою власником земельної ділянки є територіальна громада міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради (номер відомостей про речове право: 38360274).

Натомість такого суб`єкта права власності як власник у особі не існує і не передбачено законодавством України.

Зокрема, до первісної позовної заяви по справі №904/5871/25 додано витяг №НВ-005 від 22.09.2025р. з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :08:654:0059, згідно з яким ні територіальна громада м. Кривий Ріг, ні особи з назвою КМР не є власниками або користувачами земельної ділянки з кадастровим номером :08:654:0059.

Позиція відповідача (за зустрічним позовом)

Відповідач за зустрічним позовом заперечує проти задоволення зустрічного позову.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ЗА ЗУСТРІЧНИМ ПОЗОВОМ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

На підставі Рішення від 30.06.2020 №4810 між Криворізькою міською радою та ТОВ ПРОМГРУП укладено договір оренди земельної ділянки від 08.09.2020 №2020455 (державна реєстрація від 22.09.2020) (надалі - Договір від 08.09.2020).

За пунктами 1-6 Договору від 08.09.2020 Криворізька міська рада надала, а ТОВ ПРОМГРУП прийняло у строкове платне користування земельну ділянку промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення комплексу будівель (колишній завод) площею 0,3843 га, з кадастровим номером :08:654:0059, яка розташована на вулиці Халтуріна,3/2 у Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу.

Відповідно до умов Договору від 08.09.2020 земельна ділянка вважається переданою Орендодавцем (Позивач) Орендареві (Відповідач) з моменту державної реєстрації права оренди. Як вже зазначалося, державну реєстрацію Договору від 08.09.2020 здійснено - 22.09.2020.

Договір від 08.09.2020 укладено терміном на 5 років - до 08.09.2025.

Пунктом 8 Договору від 08.09.2020 передбачено, що орендна плата у 2020 році вноситься Орендарем виключно у грошовій формі в розмірі 2,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до рішення Криворізької міської ради від 26.06.2019 №3897 Про встановлення ставок плати за землю та пільг щодо земельного податку на території м. Кривого Рогу у 2020 році.

Розмір орендної плати не є сталим і змінюється без внесення змін до Договору в разі внесення змін до ПК України та встановлення Криворізькою міською радою нового розміру орендної плати за землю на відповідний рік.

Пунктом 9 Договору від 08.09.2020 встановлено, що розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки не є сталим і змінюється без внесення змін до цього Договору у разі затвердження Криворізькою міською радою нової технічної документації про нормативну грошову оцінку земель міст, у зв`язку із проведенням її щорічної індексації та на інших підставах, визначених чинним законодавством України.

Пунктом 10 Договору від 08.09.2020 визначено, що орендна плата вноситься Орендарем незалежно від результатів його діяльності на рахунок отримувача Управління Державної казначейської служби України у Центрально-Міському районі у м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Пунктом 11 Договору від 08.09.2020 встановлено, що орендна плата вноситься щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

За пунктом 12 Договору від 08.09.2020 розмір орендної плати переглядається без внесення змін до цього договору, серед іншого, у разі зміни річного розміру орендної плати на підставі рішення Криворізької міської ради та зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Звертаючись до суду у цій справі, ТОВ ПРОМГРУП посилаючись на статті 203, 215, 216 Цивільного кодексу України просить визнати Договір від 08.09.2020 недійсним.

Викладене стало підставою для звернення позивача з зустрічним позовом до суду для захисту свого порушеного права та визнання договору не дійсним.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ ЗА ЗУСТРІЧНИМ ПОЗОВОМ

На підставі Рішення від 30.06.2020 №4810 між Криворізькою міською радою та ТОВ ПРОМГРУП укладено договір оренди земельної ділянки від 08.09.2020 №2020455 (державна реєстрація від 22.09.2020) (надалі - Договір від 08.09.2020), який підписано від імені Криворізької міської ради секретарем міської ради Маляренком Сергієм Васильовичем.

Як вбачається із зустрічної позовної заяви ТОВ ПРОМГРУП вважає, що Маляренко С.В. не мав повноважень на підписання означеного договору, а відтак Договір від 08.09.2020 є недійсним та не створює юридичні наслідки.

Проте такі твердження спростовуються матеріалами справи.

27.01.2016 Криворізькою міською радою прийнято рішення №285 Про надання повноважень про укладення і підписання договорів про оренду земельних ділянок, їх купівлі продажу, інших цивільно-правових угод, об`єктами яких є земельні ділянки, яким, зокрема, надано повноваження з укладання та підписання договорів оренди земельних ділянок, їх купівлі-продажу, договорів особистого сервітуту, суперфіцію, інших цивільно-правових угод, об`єктом яких є земельні ділянки комунальної власності в межах міста, від імені міської ради - секретарю міської ради Маляренку Сергію Васильовичу (пункт№1).

Судом встановлено, що рішення Криворізької міської ради №258 оскаржувалось ТОВ ПРОМГРУП в межах адміністративної справи №160/24459/23, де останній просив визнати рішення протиправним та скасувати.

Рішенням Дніпропетровського окружного суду від 27.11.2023, залишеному без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.05.2025 у справі №160/24459/23 ТОВ ПРОМГРУП відмовлено в заявлені позовних вимог.

В рамках розгляду адміністративної справи №160/24459/23 суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Криворізької міської ради №285 від 27.01.2016, з огляду на те, що секретар міської ради відповідно до Закону України Про місцеве самоврядування в Україні наділений повноваження вирішувати інші питання, поставлені перед ним міською радою, зокрема щодо розпорядження землями територіальних громад; передачею земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до Земельного кодексу України; наданням земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу України.

Окрім того, Третій апеляційний адміністративний суд в постанові від 22.05.2025 у справі №160/24459/23 вказав, що позовні вимоги ТОВ Промгрум є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки правомірність рішення Криворізької міської ради №285 від 27.01.2016 Про надання повноважень про укладення і підписання договорів про оренду земельних ділянок, їх купівлі продажу, інших цивільно-правових угод, об`єктами яких є земельні ділянки жодним чином не впливає на права, інтереси чи діяльність позивача в межах спірних правовідносин.

А відтак, адміністративним судом вже встановлена правомірність підписання секретарем Криворізької міської ради - Маляренком С.В. договорів оренди земельних ділянок від імені Криворізької міської ради, зокрема підписання Договору від 08.09.2020.

За частиною четвертою статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Щодо статусу Криворізької міської ради.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб регулює Закон України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За статтею 1 означеного Закону Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) -єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, відокремлені підрозділи юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави.

Згідно статті 4 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державна реєстрація базується на принципах об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі.

Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (ст. 10 вказаного Закону).

Так на обставину проведення 21.05.1997 державної реєстрації юридичної особи -Криворізької міської ради, за організаційно-правовою формою орган місцевого самоврядування підтверджує витяг з Єдиного державного реєстру, відомості у якому в силу Закону є об`єктивним та достовірним.

А відтак доводи ТОВ ПРОМГРУП в цій частині позовної заяви є виключно суб`єктивною думкою останнього, яка не підтверджена жодним належним та допустимим доказом, та направлені виключно на уникнення виконання взятих на себе зобов`язань за договором.

Щодо права комунальної власності на земельну ділянку.

Згідно долученої до позову інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.09.2025 №444535746, за якою власником земельної ділянки є територіальна громада міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради (номер відомостей про речове право: 38360274).

Згідно статті 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини першої статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За частинами першою, другою статті 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Так, відносини, пов`язані з розмежуванням земель державної власності на землі комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст та землі державної власності регулював Закон України Про розмежування земель державної та комунальної власності від 05.02.2004 (діяв до 01.01.2013), за приписами статті 7 якого, до земель комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст передані, серед іншого, усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної власності та земель, віднесених до державної власності.

Окрім того, в абзаці 1 пункту 10 прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що з набранням чинності цим Законом майно, яке до прийняття Конституції України у встановленому законодавством порядку передане державою до комунальної власності адміністративно-територіальних одиниць та набуте ними на інших законних підставах, крім майна, що відчужене у встановленому законом порядку, є комунальною власністю відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст.

У відповідності до приписів статі 83 Земельного кодексу України, уведеного в дію 01.01.2002, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

Наведені норми кореспондується з приписами статей 142-145 Конституції України, відповідно до яких до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Права місцевого самоврядування захищаються у судовому порядку.

А відтак, вказані норми діючого законодавства та наявні в матеріалах справи докази беззаперечно вказують на факт віднесення спірної земельної ділянки саме до комунальної власності, що у свою чергу визнавалось відповідачем на стадії укладення договору оренди земельної ділянки.

Позивач за зустрічним позовом, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту, що спірна земельна ділянка не перебуває в комунальній власності, а відтак такі твердження є голослівними.

Згідно зі статтею 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 цього ж Кодексу.

Так, відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлено законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина друга статті 215 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, такий правочин може бути визнано судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя статті 215 ЦК України).

Нікчемний правочин є недійсним у силу прямої вказівки закону за фактом наявності певної умови (обставини). Натомість оспорюваний правочин ЦК України імперативно не визнає недійсним, допускаючи можливість визнання його таким у судовому порядку на вимогу однієї зі сторін або іншої заінтересованої особи, якщо в результаті судового розгляду буде доведено наявність визначених законодавством підстав недійсності правочину в порядку, передбаченому процесуальним законом.

При цьому оспорюваний правочин є вчиненим, породжує юридично значущі наслідки, обумовлені ним, й у силу презумпції правомірності правочину за статтею 204 ЦК України вважається правомірним, якщо не буде визнаний судом недійсним.

Таким чином, при вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права (відповідає позиції Верховного Суду викладеній в постанові від 29.08.2023 у справі №910/5958/20).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити. Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-Ц.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/ або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Особа, яка звертається до суду з позовом вказує у позові власне суб"єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмета заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (такий правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 19.09.2019 у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 22.09.2022 у справі № 924/1146/21, від 06.10.2022 у справі № 922/2013/21, від 17.11.2022 у справі № 904/7841/21).

Проте всупереч наведеному зустрічна позовна заява ТОВ ПРОМГРУП не містить жодного обґрунтування наявності у нього порушеного цивільного права (інтересу), що у свою чергу є обов`язковою підставою звернення до суду.

Водночас ЦК України визначає правочин як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, шляхом укладання правочинів суб`єкти цивільних відносин реалізують свої правомочності, суб`єктивні цивільні права за допомогою передачі цих прав іншим учасникам.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересу є визнання правочину недійсним (пункт 2 частини другої статті 16 ЦК України).

Верховний Суд у постанові від 29.08.2023 у справі №910/5958/20 вказав, що відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є:

пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою;

наявність підстав для оспорювання правочину;

встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Близький за змістом правовий висновок сформований, зокрема, у постанові об" єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.02.2021 у справі №904/2979/20, у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі №6-78цс13, від 11.05.2016 у справі №6-806цс16.

У постанові Верховного Суду від 27.01.2020 у справі №761/26815/17 міститься висновок про те, що недійсність правочину, договору, акта органу юридичної особи чи документу, як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акта органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

Таким чином, у господарському провадженні особами здійснюється реалізація права на захист їх цивільних прав за допомогою способів захисту.

Виходячи з наведених норм, при розгляді даного позову про визнання недійсним Договору від 08.09.2020 має бути встановлено не лише наявність підстав, з якими закон пов`язує визнання його недійсним, але й чи було порушене цивільне право або інтерес особи, за захистом якого ТОВ ПРОМГРУП звернулось до суду, яке саме його право (інтерес) порушене та в чому полягає порушення.

При цьому саме ТОВ ПРОМГРУП повинне довести конкретні факти порушення його майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що його права та законні інтереси безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права останнього буде захищено та відновлено.

Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19).

Поряд з цим у названих постановах Верховного Суду також відзначено, що у разі з`ясування обставин відсутності порушеного права позивача (що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові), судам не потрібно вдаватись до оцінки спірного правочину на предмет його відповідності положенням законодавства.

Таким чином, враховуючи відсутність у ТОВ ПРОМГРУП порушеного права та законного інтересу, його зустрічна позовна заява не підлягає задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

З огляду на викладене позовні вимоги за зустрічним позовом не підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ ЗА ЗУСТРІЧНИМ ПОЗОВОМ.

Щодо судового збору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за зустрічним позовом покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 180, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМГРУП" (50004, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна, буд. 3/2, ) на користь Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, пл. Молодіжна, буд. 1, ) заборгованість з орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :08:654:0059 за період з 22.09.2020 до 31.12.2024 у розмірі 685 888,07 грн., пеню у розмірі 222 346,42 грн. та судовий збір у розмірі 10 898,81 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача за зустрічним позовом.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 10.04.2026.

Суддя В.Г. Бєлік