РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.04.2026Справа № 910/9646/25 (910/16514/25)

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Черкаській області

про визнання протиправною та скасування вимоги

в межах справи № 910/9646/25

Суддя А.М.Івченко

Представники: не викликалися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправною та скасування вимоги в межах справи № 910/9646/25.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); роз`яснено учасникам справи, що відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву; запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали про відкриття провадження надати суду: відзив на позов, складений з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на чинне законодавство та докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення, якщо такі докази не надані позивачем; - докази направлення відзиву позивачу; запропоновано позивачу у строк протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив на позов, а також докази направлення відповіді на відзив відповідачу; визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України). При цьому, якщо докази не можуть бути подані разом з відзивом з об`єктивних причин, відповідач повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 3, 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

28.01.2026 від відповідача надійшов відзив.

Позивач, відповідач були повідомлені про відкриття провадження у справі відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 17 вересня 2025 р., відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Однією із підстав подання заяви про неплатоспроможність, була наявність заборгованості за вимог про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2418-17 від 22.04.2025 року (заборгованість із сплати єдиного внеску ЄСВ) станом на 31 березня 2025 року на загальну суму 196 086,86 грн, з яких: недоїмка (основний борг) - 117 648,34 грн, штраф - 11 406,01 грн; пеня - 67 032,51 грн.

Боржнику стало відомо, що 2 грудня 2025 року Другим відділом ДВС у м. Черкаси ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження ВП №79707102 про стягнення із боржника Головне управління ДПС у Черкаській області, заборгованості із ЄСВ в сумі 63 793,28 грн. підставою відкриття виконавчого провадження та виконавчим документом вимог про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2418- 17 від 22.04.2025 року, в які окрім відомостей про наявність боргу на загальну суму 196 086,86 грн, з яких: недоїмка (основний борг) - 117 648,34 грн; штраф - 11 406,01 грн; пеня - 67 032,51 грн, додатково зазначено про недоїмку на суму 63 975,08 грн.

З вказаного слідує, що Головне управління ДПС у Черкаській області, продовжило нараховувати боржнику єдиний соціальний внесок.

Позивач вважає, що Головне управління ДПС у Черкаській області, не могло здійснювати будь-якого донарахування ОСОБА_1 , єдиного внеску, окрім того який виник раніше та про який вказано у заяві про неплатоспроможність.

Відповідач у поданому відзиві відповідач заперечив щодо позовної заяви та зазначив таке.

Позивач перебувала на обліку в Головному управлінні ДПС у Черкаській області як платник податків та платник єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п 1. ч. 2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464) платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Єдиний внесок для фізичних осіб - підприємців (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464).

Єдиний внесок для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, нараховується на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом про ЄСВ. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (п. З ч. 1 ст. 7 Закону № 2464).

Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 визначено, що недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону № 2464 суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно з ч. 10 ст. 25 Закону № 2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464).

Відповідно до абзацу першого ч. 14 ст. 25 Закону № 2464 про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Згідно з абзацом другим ч. 14 ст. 25 Закону № 2464 суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску або на єдиний рахунок. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до податкового органу вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це податкового органу, яким прийнято це рішення.

Відповідно до абзацу першого ч. 1 ст. 25 Закону № 2464 рішення, прийняті податковими органами та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону № 2464 податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми-недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Згідно даних ІКС Податковий Блок попередня податкова адреса ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

Рішенням Головного управління ДПС у Черкаській області від 13.02.2025 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, на підставі частини 10 та п. 2 частини 11 ст. 25 Закону № 2464, до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції та пеня на загальну суму 78438,52 грн за період з 27.12.2016 по 11.02.2025.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.02.2025 у справі № 580/871/24, у межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань. Оцінка податкового правопорушення, встановленого, зокрема, за результатами податкової перевірки відповідача, на підставі якої контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження такого акту індивідуальної дії, зокрема податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Головного управління ДПС у Черкаській області від 13.02.2025 № , що серед іншого стало підставою виникнення боргу (недоїмки) та формування вимоги боргу (недоїмки) відповідачем в судовому порядку не оскаржувалось.

Станом на 31 березня 2025 року згідно облікових даних контролюючого органу за позивачем обліковувалася заборгованість зі сплати єдиного внеску 22.04.2025 боржнику сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2418-17 на суму 196086,86 грн. та направлена за місцезнаходженням платника податків, рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Про наявність заборгованості за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2418/17 від 22.04.2025 позивачці відомо, позаяк саме на неї позивач посилається як на підставу подання заяви про неплатоспроможність.

Вказану суму боргу склали: недоїмка в сумі 115017,29 грн. (за попередній період) та нараховані штрафна санкція у розмірі 11406,01 грн., та пеня у розмірі 67032,51 грн. (згідно Рішення ГУ ДПС від 13.02.2025 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску).

Недоїмка з ЄСВ за попередній період узгоджена в розумінні податкового кодексу, позаяк (серед іншого) була предметом розгляду в межах справи № 823/1442/16 за адміністративним позов ОСОБА_1 . Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21.11.2016 в задоволенні позову відмовлено, рішення набрало законної сили 11.01.2017.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону № 2464 вимога податкового органу про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 20.04.2015 № 449, на підставі п. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» 10.11.2025 контролюючим органом направлено для виконання в територіальний орган ДВС вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2418/17 від 22.04.2025 на суму 196086,86 гри., включно з боргом в розмірі 63975,08 гри., що підлягає стягненню у примусовому порядку (різниця між фактично наявною заборгованістю платника та залишком попередньо заявленої до стягнення заборгованості в межах виконавчого провадження).

У відповідності до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наведених обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутство, ст. 74, 76-80, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Копію рішення направити учасникам провадження у справі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 01.04.2026

Суддя А.М.Івченко