ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" квітня 2026 р. м. Київ Справа № 911/1512/13

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО-ТАЙС» б/н від 02.04.2026 року (вх. №2822 від 02.04.2026) про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Високі аграрні технології»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Обмачівські зорі»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлізинг»

про стягнення 303054,79 грн.

без виклику представників учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарський суд Київської області 07.12.2017 року рішенням у справі №911/1512/13 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Високі аграрні технології» задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Обмачівські Зорі» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Високі аграрні технології» 3333,33 грн витрат на послуги адвоката та 1515, 27 грн судового збору.

05.01.2018 року на примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2017 року видано наказ.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області у справі №911/1512/13 від 10.01.2018 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Обмачівські Зорі» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Високі аграрні технології» 100684,93 грн. пені.

05.02.2018 року на примусове виконання додаткового рішення Господарського суду Київської області від 10.01.2018 року видано наказ.

Господарський суд Київської області ухвалою від 26.11.2020 року замінив сторону виконавчого провадження (стягувача) у справі №911/1512/13 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Високі аграрні технології» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС».

20.10.2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла скарга від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на дії державного виконавця Першого ВДВС у місті Чернівці Західного МРУ Міністерства юстиції Олексюка О.І. у виконавчому провадженні №72198927 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області у справі №911/1512/13 від 05 лютого 2018 року та у виконавчому провадженні №72198858 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області по справі №911/1512/13 від 05 січня 2018 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями б/н від 20.10.2025 року, матеріали вищевказаної скарги на дії державного виконавця у справі №911/1512/13 передано судді Зайцю Д.Г.

Ухвалою суду від 24.10.2025 року скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО-ТАЙС» б/н від 17.10.2025 року (вх. №7546 від 20.10.2025) на дії державного виконавця у справі №911/1512/13 повернуто без розгляду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2026 року скасовано ухвалу Господарського суду Київської області від 24.10.2025 року у справі №911/1512/13, матеріали справи №911/1512/13 повернуто до Господарського суду Київської області.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду б/н від 05.03.2026 року, матеріали вищевказаної скарги на дії державного виконавця у справі №911/1512/13 передано судді Зайцю Д.Г.

Ухвалою суду від 31.03.2026 року скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО-ТАЙС» б/н від 17.10.2025 року (вх. №7546 від 20.10.2025) на дії державного виконавця Першого ВДВС у місті Чернівці Західного МРУ Міністерства юстиції Олексюка О.І. у справі №911/1512/13 задоволено; визнано незаконними дії державного виконавця Першого ВДВС у місті Чернівці Західного МРУ Міністерства юстиції Олексюка О.І. у виконавчому провадженні №72198927 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області №911/1512/13 від 05.02.2018 року та у виконавчому провадженні №72198858 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області №911/1512/13 від 05.01.2018 року, які полягають у винесені постанов від 13.10.2025 року про повернення наказу Господарського суду Київської області №911/1512/13 від 05.02.2018 року та наказу Господарського суду Київської області №911/1512/13 від 05.01.2018 року стягувачеві на підставі пункту 7 частини 1 статті 37 Закону України Про виконавче провадження; скасовано постанови Першого ВДВС у місті Чернівці Західного МРУ Міністерства юстиції Олексюка О.І. від 13.10.2025 року у виконавчому провадженні №72198927 та №72198858 про повернення наказу Господарського суду Київської області №911/1512/13 від 05.02.2018 року та наказу Господарського суду Київської області №911/1512/13 від 05.01.2018 року стягувачеві на підставі пункту 7 частини 1 статті 37 Закону України Про виконавче провадження.

До суду 02.04.2026 року через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ніко-Тайс" надійшла заява б/н від 02.04.2026 (вх. №2822 від 02.04.2026) про покладення на Перший ВДВС у місті Чернівці Західного МРУ Міністерства юстиції судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій заявник просить суд стягнути з відділу виконавчої служби на свою користь судові витрати на правничу допомогу у розмірі 11000,00 грн. згідно Договору №15-10-2025/3 від 15.10.2025 про надання адвокатських послуг (правової допомоги).

За визначенням положень частини 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України)суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

З урахуванням того, що предметом розгляду поданої ТОВ Компанія "Ніко-Тайс" заяви є стягнення лише судових витрат щодо правничої допомоги, суд дійшов висновку здійснювати розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ніко-Тайс" про стягнення судових витрат на правничу допомогу без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки, Відділ ВДВС не скористався своїм правом на подання відзиву на заяву (заперечень щодо заяви про стягнення витрат на правову допомогу), суд розглядає заяву за наявними матеріалами.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення заяви по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У п.п. 1,2 ч. 3 ст. 123 ГПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, які в силу вимог ч. 4 ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову покладаються на відповідача, у разі відмови в позові на позивача та у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.ч. 1-6 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У ч. 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Так, заявником у скарзі на дії органу ДВС було зазначено, що докази на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу будуть надані в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

02.04.2026 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ніко-Тайс" надійшла заява про покладення на Перший ВДВС у місті Чернівці Західного МРУ Міністерства юстиції судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій ТОВ Компанія "Ніко-Тайс" просить суд стягнути з відділу виконавчої служби на свою користь судові витрати на правничу допомогу у розмірі 11000,00 грн. згідно Договору №15-10-2025/3 від 15.10.2025 про надання адвокатських послуг (правової допомоги)

На підтвердження витрат на правничу допомогу заявником надано до суду Договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №15-10-2025/3 від 15.10.2025, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (за договором - замовник) та адвокатом Грищенком Олександром Миколайовичем (за договором - виконавець) (далі - договір); акт прийому-передачі документів від 15.10.2025; акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 01.04.2026.

Згідно п. 1.1. Договору, виконавець зобов`язується надати замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником, ТОВ "Обмачівські зорі" (далі - боржник) та Першим ВДВС у місті Чернівці Західного МРУ Міністерства юстиції, котрі виникли у виконавчому провадженні №72198927 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області по справі №911/1512/13 від 05 лютого 2018 року та у виконавчому провадженні №72198858 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області по справі №911/1512/13 від 05 січня 2018 року, надання консультацій з приводу можливого, законодавчо доцільного та обґрунтованого вжиття заходів Першим ВДВС у місті Чернівці Західного МРУ Міністерства юстиції, направлених на примусове виконання наказу Господарського суду Київської області по справі №911/1512/13 від 05 лютого 2018 року та наказу Господарського суду Київської області по справі №911/1512/13 від 05 січня 2018 року та стягнення із боржника безспірного розміру грошових коштів, консультації з питань практичного застосування норм виконавчого, виконавчо-процесуального та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки, написання та подання до господарського суду відповідної скарги на дії та/або бездіяльність державного виконавця Першого ВДВС у місті Чернівці Західного МРУ Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №72198927 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області №911/1512/13 від 05.02.2018 року та у виконавчому провадженні №72198858 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області №911/1512/13 від 05.01.2018 року при наявності підстав для такого заходу, представництві інтересів замовника у суді під час розгляду судової справи за поданою скаргою, здійснення інших процесуальних заходів, направлених на виконання умов та обов`язків виконавця за даним договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору, правова допомога за договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін Акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги.

Згідно п. 1.3. Договору, сторони погодили, що відповідний перелік видів правової допомоги (послуг) згідно з умовами даного договору, є не остаточний, та може бути сторонами відповідно збільшено на власний розсуд та за необхідності. Повний та остаточний перелік виконаних робіт та наданих послуг за відповідний період їх виконання/здійснення визначається в акті здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання правової допомоги у відповідності до умов даного договору.

Важливою умовою договору, що має вагоме значення для визначення розміру вартості послуг адвоката (гонорару) - є вимога замовника щодо забезпечення виконавцем найшвидшого виконання доручення, пріоритетність та першочерговість даної справи по відношенню до інших справ виконавця, яка обумовлює необхідність відмови виконавця від прийняття інших нових доручень від інших клієнтів та перегляду існуючого графіку завантаженості призначених до розгляду судових справ, де участь має приймати виконавець (п. 1.5. договору).

У п. 3.1. Договору сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 1800,00 грн. (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні, тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до пункту 1.1. договору). При цьому сторонами враховано як середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону.

Також, у пункті 3.1. Договору, сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становить: ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції - 1800,00 грн.; судові засідання 2000,00 грн. за одне засідання (у випадку затримки часу призначеного слухання, тривалості очікування на початок призначеного до слухання судового засідання як наслідок витрати часу більше ніж година від дати призначеного початку судового засідання, відповідна участь у судовому засіданні становитиме 2500,00 грн.); побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду; інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи - із розрахунку 1800,00 грн./год.; витрати (квитки, добові тощо) - згідно з підтверджуючими документами.

Згідно п. 3.2 Договору, замовник повинен здійснити сплату грошових коштів (виконання грошового зобов`язання) наступним чином: 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт відповідно до акту здачі-прийняття виконаних робіт та наданих послуг, оплачуються протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення суду за результатами завершення розгляду судом справи №911/1512/13 за скаргою замовника на дії та/або бездіяльність державного виконавця Першого ВДВС у місті Чернівці Західного МРУ Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №72198927 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області по справі №911/1512/13 від 05 лютого 2018 року та у виконавчому провадженні №72198858 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області по справі №911/1512/13 від 05 січня 2018 року.

Відповідно до п. 3.8. Договору, сторони погодили та визначили, що розміром гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (задоволення повністю та/або частково вимог замовника, у відповідності до пункту 1.1., 2.1. договору) визначається на рівні до двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 01.04.2026 адвокатом надано а замовником прийнято послуги, перелік яких зазначено в акті.

У п. 2 акту здачі-приймання виконаних робіт визначено, що загальна вартість наданих послуг склала 11000,00 грн.

У п. 2.1. акту здачі-приймання виконаних робіт зазначено, що на підставі пункту 3.1., 3.8. договору № 15-10-2025/3 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 15.10.2025, сторони погодили, що вартість однієї години правової допомоги/роботи складає 1800,00 грн., кількість годин - 5, вартість участі у судовому засіданні - 2000,00 грн., кількість судових засідань - 1.

Згідно правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, від 07.09.2022 у справі № 912/1616/21, вбачається, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто, критерії, визначені частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Отже, господарський суд, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, таке застосовування не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 24.01.2022 року у справі №911/2737/17, практика стягнення ТОВ «Ніко-Тайс» з відділів ДВС витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з задоволенням скарг на бездіяльність державних виконавців є системною. В переважній більшості справ, у яких ТОВ «Ніко-Тайс» зверталось до суду зі скаргою на бездіяльність державних виконавців, його наступними діями було стягнення з відділів ДВС витрат на правничу допомогу. При цьому, в окремих справах витрати на професійну правничу допомогу з відділів ДВС стягувались по декілька разів, а суми, які підлягали до стягнення у декілька разів перевищують розмір боргу, щодо стягнення якого ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» зверталось до суду.

Під час розгляду питання щодо стягнення з органу ДВС витрат на професійну правничу допомогу, судом враховано, що позиції скаржника не змінювались, аргументи ТОВ Компанія «Ніко-Тайс», викладені у скаргах на дії та бездіяльність органу ДВС поданих в межах справи №911/1512/13 є практично аналогічними. При цьому, скаржником в документах застосовано посилання на однакову судову практику, а також, на аналогічні позиції Верховного Суду. Документи, що подавались ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» в межах справи №911/1512/13, містили загальні обґрунтування та посилання на норми закону, наведена в документах позиція є універсальною та може бути використана заявником і у інших справах практично без внесення змін до відповідних документів. Значна кількість подібних справ за участю ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» щодо стягнення з відділів ДВС витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду скарг на бездіяльність відділів свідчить про те що, правова позиція скаржника є сформованою та незмінною по суті, а коригується лише відповідно до фактичних обставин справи.

Враховуючи викладене, оцінивши подані заявником докази на підтвердження витрат на надання правничої допомоги, приймаючи до уваги, що у заявника наявна стала правова позиція щодо питань оскарження дій органу ДВС в порядку ст.ст. 340, 341 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що у даному випадку, відшкодуванню потребують витрати заявника на організацію, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги, а також, участь у судовому засіданні, у розмірі 5000,00 грн., оскільки, витрати у заявленому розмірі - 11000,00 грн. є неспівмірними та суттєво завищеними порівняно із затраченим адвокатом Грищенком О.М. часом на підготовку скарги та підтримання вимог скарги у суді.

При цьому, судом враховано, що представник заявника - адвокат Грищенко О.М. тривалий час представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", а тому, обізнаний з обставинами у справі та особливостями правовідносин щодо оскарження дій органу ДВС, заявлений розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 11000,00 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності їх розміру, а покладення на орган ДВС витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11000,00 грн. є надмірним.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що час, зазначений адвокатом у Акті здачі-приймання виконаних робіт від 01.04.2026, який було витрачено останнім для підготовки скарги на дії ДВС, з огляду на обставини скарги, є завищеним, а тому, надаючи оцінку наведеному заявником переліку витрат на правову допомогу, з урахуванням наданих доказів та фактичного обсягу наданих послуг правничої допомоги, у відповідності до принципу диспозитивності та змагальності, суд вважає обґрунтованою суму витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

За таких обставин, встановивши невідповідність заявлених ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» витрат на професійну правничу допомогу вимогам щодо співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмету спору, суд дійшов висновку про зменшення цих сум на 50% і, як наслідок, часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" та стягнення на користь заявника судових витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 234, 238, 244, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО-ТАЙС» б/н від 02.04.2026 року (вх. №2822 від 02.04.2026) про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2.Стягнути з Першого ВДВС у місті Чернівці Західного МРУ Міністерства юстиції України (58008, Україна, Чернівецький район, Чернівецька область, Чернівці, вул. Дергача Леоніда, 25, 27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, будинок 40, офіс 315, ) 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на правничу (правову) допомогу.

3. В решті вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її складання відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць