ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" березня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/1043/26

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву (вх.№1043/26 від 27.03.2026) заступника керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова Мацегора Вадима Олександровича про забезпечення позову у справі

за позовом заступника керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова (61002, м. Харків, вул. Сумська, 76) в інтересах держави в особі Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Буд 23" (40004, Сумська обл., м. Суми, вул. Вигонопоселенська, буд.30; )
про витребування нежитлових приміщень

ВСТАНОВИВ:

27.03.2026 заступник керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова Мацегора Вадим Олександрович звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою в особі Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Буд 23", в якій просить суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-БУД 23» () на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради () нежитлові приміщення 1-го поверху №1-:-7, 9, 10 та 2-го поверху №1-:-10, загальною площею 301,2 кв.м, розташовані в нежитловій будівлі літ. "А-2", що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 3, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) та нежитлові приміщення підвалу №1-:-9 та 1-го поверху № 8, загальною площею 110,0 кв.м, розташовані в нежитловій будівлі літ. "А-2" за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), а також судові витрати по справі покласти на відповідача.

Разом з позовною заявою через кабінет Електронного Суду від заступника керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова Вадима Мацегора надійшла заява (вх.№1043/26 від 27.03.2026) про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України, усім його структурним підрозділам та відділам, а також будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, а саме: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам, нотаріусам тощо, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-:-7, 9, 10 та 2-го поверху №1-:-10, загальною площею 301,2 кв.м, розташованих в нежитловій будівлі літ. "А-2", за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 3, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) та нежитлових приміщень підвалу № 1-:-9 та 1-го поверху № 8, загальною площею 110,0 кв.м, розташованих в нежитловій будівлі літ. "А-2" за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Розглянувши заяву (вх.№1043/26 від 27.03.2026) заступника керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Тобто, імперативними приписами ч.1 ст.139 ГПК України визначено обов`язкові вимоги, які ставляться та яким повинна відповідати заява про вжиття заходів забезпечення позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як вказано у п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові від 24.04.2024 у справі №754/5683/22 Велика Палата Верховного Суду вказала, що при розгляді заяви про забезпечення позову ключовим є встановлення судом:

1) наявності спору між сторонами;

2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду;

3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами;

4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Таким чином, зазначення у заяві про забезпечення обґрунтованості такого забезпечення та доведення, що невжиття такого заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення є обов`язковим.

Разом з цим, виходячи з аналізу Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Таким чином, забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

З огляду на викладені вище норми процесуального закону вжиття заходів щодо забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя та уникнення можливого порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, відтак умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Тобто інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту та охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заяву про забезпечення позову заступник керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова обґрунтовує наявністю у ТОВ «УКР-БУД 23» правомочностей власника майна, що вказує на можливість у будь-який момент, в тому числі під час розгляду справи судом, але до прийняття ним остаточного рішення у справі, розпорядитись спірним майном на користь третіх осіб. До того ж, ТОВ «УКР-БУД 23» знаючи про наявність судового спору, з метою утруднення у майбутньому виконання судового рішення, свідомо може здійснювати дії щодо розпорядження спірним майном та як власник може ініціювати питання щодо зміни призначення та виду його функціонального використання, що у подальшому призведе до необхідності скасування відповідних рішень, шляхом звернення до суду з іншими позовними заявами.

Предметом позову у цій справі є витребування нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-:-7, 9, 10 та 2-го поверху №1-:-10, загальною площею 301,2 кв.м, розташованих в нежитловій будівлі літ. "А-2", що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 3, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) та нежитлових приміщень підвалу № 1-:-9 та 1-го поверху № 8, загальною площею 110,0 кв.м, розташованих в нежитловій будівлі літ. "А-2" за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Підставою для звернення прокурора з позовною заявою стало вибуття зазначених нежитлових приміщень з комунальної власності поза волею територіальної громади.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що нежитлові приміщення за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 3 вибули з власності територіальної громади в порушення вимог ст.ст. 11, 18-2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» - шляхом їх викупу орендарем, ТОВ «Бенедикт Бізнес», у позаконкурентний спосіб, за відсутності невід`ємних поліпшень орендованого майна в розмірі не менш як 25 відсотків його ринкової вартості.

У зв`язку з виявленням факту незаконної приватизації спірного майна прокурор у серпні 2019 року звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі - Управління) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенедикт Бізнес» (далі - ТОВ «Бенедикт Бізнес») про визнання незаконними та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору купівлі-продажу та повернення майна територіальній громаді.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.12.2019, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2020, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 17.06.2020 касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області задоволено частково, постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 та рішення Господарського суду Харківської області від 16.12.2019 скасовано, а справу №922/2593/19 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 30.09.2020 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 рішення Господарського суду Харківської області від 30.09.2020 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 30.01.2018 № 5545- В-С, укладений між комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та ТОВ «Бенедикт Бізнес», посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 284. Зобов`язано ТОВ «Бенедикт Бізнес» повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення першого поверху № 1-:-7, 9, 10 та другого поверху № 1-:-10, загальною площею 301,2 кв. м, та нежитлові приміщення підвалу № 1-:-9 та першого поверху № 8, загальною площею 110,0 кв. м, розташовані в нежитловій будівлі за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 3, літ. «А-2». У решті позовних вимог - відмовлено.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.08.2025 постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 у справі № 922/2593/19 залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги прокурора у вищевказаних справах суди дійшли висновків, що приватизація спірного нерухомого майна, яке є комунальною власністю Харківської міської територіальної громади, відбулася без проведення аукціону або конкурсу, тобто з порушенням процедури, передбаченої Законом України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», оскільки під час оренди зазначених нежитлових приміщень орендар, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бенедикт Бізнес», не здійснював їх поліпшення в розмірі, не менш як 25 відсотків ринкової вартості цих приміщень.

Отже, нежитлові приміщення за адресою: вул. Мироносицька, 3, літ. «А-2», м. Харків відчужені з комунальної власності міста шляхом їх викупу орендарем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Бенедикт Бізнес», у позаконкурентний спосіб, за відсутності невід`ємних поліпшень орендованого майна в розмірі не менш як 25 відсотків його ринкової вартості.

Постанова Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 у справі №922/2593/19 набрала законної сили 03.02.2025.

В ході виконання вищезазначеного рішення суду, а саме підготовки заяви реєстратору з метою скасування реєстрації за ТОВ «Бенедикт Бізнес» права власності на нежитлові приміщення першого поверху №1-:-7, 9, 10 та другого поверху №1-:-10, загальною площею 301,2 кв.м, та нежитлові приміщення підвалу №1-:-9 та першого поверху №8, загальною площею 110,0 кв.м, розташовані в нежитловій будівлі за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 3 літ. «А-2» та реєстрації права власності на зазначені нежитлові приміщення за територіальною громадою міста Харкова в особі Харківської міської ради було з`ясовано, що зазначені об`єкти речових прав, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «УКР-БУД 23» () на підставі договору купівлі-продажу від 10.02.2023 №169.

Натомість право власності за ТОВ «Бенедикт Бізнес» на підставі спірного договору купівлі-продажу від 30.01.2018 №5545-В-С, серія та номер: 284 виданий приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В. припинено.

Як наслідок, прокурором складено висновок про неможливість виконання рішення суду у справі № 922/2593/19.

Так, відповідно до актуальної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що під час судового розгляду вказаної справи ТОВ «Бенедикт Бізнес» вищевказані нежитлові приміщення на підставі договору купівлі-продажу № 155 від 22.02.2021 відчужені на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ІПРІС». Відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ІПРІС» 24.02.2023 змінило юридичну назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «КРАЙСВЕЛ НОРДЕЙЛ».

У свою чергу, відповідно до договору купівлі-продажу №169 від 10.02.2023 зазначені приміщення Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИМ ДІМ «ІПРІС» відчужені на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-БУД 23» ().

Наразі, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником нежитлових приміщень першого поверху № Г:-7, 9, 10 та другого поверху №1 -:-10, загальною площею 301,2 кв.м., нежитлових приміщень підвалу №1-:-9 та першого поверху № 8, загальною площею 110,0 кв.м, розташованих в нежитловій будівлі за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, З, літ. "А-2", є ТОВ «УКР-БУД 23».

Вказані дії з нерухомим майном унеможливили виконання судового рішення у справі №922/2593/19 в частині повернення нежитлових приміщень по вул. Мироносицька, 3 у місті Харкові територіальній громаді.

Як стверджує прокурор, у разі задоволення позовних вимог відповідач у справі - ТОВ «УКР-БУД 23» втрачає право власності на спірне майно та повинно буде повернути це майно. Водночас, без встановлення обмежень на час розгляду справи фактичний власник спірного нерухомого майна ТОВ «УКР-БУД 23» може розпорядитися своєю власністю на власний розсуд в будь-який час. Подальше ймовірне відчуження майна на користь інших осіб, передача нерухомого майна в оренду, зміна його призначення (з нежитлового на житлове тощо), поділ, виділ чи об`єднання ускладнить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

На переконання прокурора, вчинення будь-яких дій з нерухомим майном до закінчення судового розгляду, у разі задоволення позову, призведе до необхідності зміни позовних вимог або вирішення спорів з іншими позовними вимогами та з іншими особами, яким це майно може бути передане в оренду або іншим чином відчужено.

Проаналізувавши предмет та підстави позову у даній справі, прокурор має обґрунтоване припущення про існування реальної загрози того, що відповідач, виступаючи зареєстрованим власником спірного майна, може розпорядитись останнім шляхом вчинення дій (правочинів) щодо нього на користь будь-яких третіх осіб та/або вчинити дії щодо зміни об`єкта нерухомого майна зміна цільового призначення та/або поділ/об`єднання тощо), що, в свою чергу, призведе до неможливості реального поновлення інтересів власника відповідного нерухомого майна (держави в особі відповідного органу) в межах даної справи, без нових звернень до суду.

Про таку реальну загрозу, зокрема, свідчить наступне.

- набуття відповідачем ТОВ «УКР-БУД 23», права власності на спірні нежитлові приміщення по вул. Мироносицька, 3 у місті Харкові відбулось під час розгляду в порядку господарського судочинства справи №922/2593/19. Це унеможливило ефективність судового захисту інтересів держави та територіальної громади в межах судового розгляду вказаної справи.

- відповідач не є добросовісним набувачем майна, оскільки був обізнаний про незаконність вибуття спірного майна з власності територіальної громади.

Так, з відкритих даних сайту You control (https://youcontrol.com.ua), а також витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «УКР-БУД 23», ТОВ «Бенедикт Бізнес» та ТОВ «КРАЙСВЕЛ НОРДЕЙЛ» (ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ІПРІС») встановлено наступне.

Серед засновників ТОВ «Бенедикт Бізнес» значаться ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Засновниками ТОВ «Торговий дім «ІПРІС», яке 24.02.2023 змінило свою юридичну назву на ТОВ «Крайсвел Нордейл», значаться ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Крім того, серед засновників ТОВ «Укр-Буд 23» значиться ОСОБА_9 .

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру довіреностей, який сформовано станом на 09.01.2026 №57108304, встановлено, що ОСОБА_2 , як керівником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Бенедикт Бізнес», 13.09.2021 (номер у реєстрі нотаріальних дій 2349) надано довіреність ОСОБА_5 - керівнику та кінцевому бенефіціарному власнику ТОВ «Торговий дім «ІПРІС» (ТОВ «Крайсвел Нордейл») строком до 13.09.2022 на представлення інтересів перед органами державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перед державними реєстраторами, в органах нотаріату з питань реалізації прав та обов`язків, належних як учаснику ТОВ «Бенедикт Бізнес».

Підтвердженням недобросовісності набуття спірного майна є хронологічна послідовність укладених правочинів під час судового розгляду судового спору у справі № 922/2593/19.

Так, 22.02.2021 ТОВ «Бенедикт Бізнес» відчужено на користь ТОВ «Торговий дім «ІПРІС» спірні нежитлові приміщення в період існування судового спору у справі № 922/2593/19 щодо цих приміщень, де відповідачем є ТОВ «Бенедикт Бізнес».

13.09.2021 засновником ТОВ «Бенедикт Бізнес» надано засновнику ТОВ «Торговий дім «ІПРІС» довіреність на представлення інтересів ТОВ «Бенедикт Бізнес» при цьому спір у справі №922/2593/19 щодо нежитлових приміщень все ще тривав у провадженні суду. Строк дії довіреності до 13.09.2022. Остаточне рішення у справі №922/2593/19 прийнято 03.02.2025.

Отже, перелічені вище обставини підтверджують пов`язаність юридичних осіб ТОВ «Бенедикт Бізнес» та ТОВ «Торговий дім «ІПРІС» (ТОВ «Крайсвел Нордейл»).

Також, пов`язаність осіб констатована у постанові Верховного Суду від 13.08.2025 у справі №922/1119/23 за позовом керівника Слобідської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради (у судовому рішенні - Місто) до ТОВ «ДАК-БУД», ТОВ «УКР-БУД 23» та ТОВ «ПРОФ-ГРУП X» за участю третіх осіб приватних нотаріусів ХМНО Луценко В.С. та Бакумової А.В. про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішень приватних нотаріусів та зобов`язання вчинити дії.

Зокрема, Верховним Судом зазначено, що Харківською окружною прокуратурою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 07.02.2023 за ч.1 ст.382 Кримінального Кодексу України.

Під час кримінального провадження встановлено, що ТОВ «УКР-БУД 23» дійсно перераховано на рахунок ТОВ «ДАК-БУД» 3 803 218, 96 грн, однак вже протягом 18 хвилин грошові кошти в сумі 3 800 800, 74 грн з рахунку ТОВ «ДАК- БУД» перераховано на рахунки TOB «СТІММІ» та ТОВ ТОРГОВИЙ ДІМ «ІПРІС», які є пов`язаними з ТОВ «ДАК-БУД» особами.

TOB «СТІММІ» є засновником ГОВ «ДАК-БУД», а кінцевим бенефіціарним власником обох товариств є ОСОБА_8 . Також ОСОБА_8 була засновником та бенефіціаром ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ІПРІС».

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, постановою Верховного Суду у справі №922/1119/23 від 13.08.2025 встановлено обставини набуття спірного майна, а також пов`язаність ТОВ «ДАК- БУД», ТОВ «СТІММІ», ТОВ ТОРГОВИЙ ДІМ «ІПРІС» та ТОВ «УКР-БУД 23».

Враховуючи викладене, з метою запобігання зміни права власності на спірне нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, його можливого відчуження, передачі в оренду тощо, що може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, прокурор просить відповідно до ст. ст. 136, 137 ГПК України вжити заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до них, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Так, загроза неефективного виконання майбутнього рішення випливає не лише з наявності фактів відчуження, а також з наявності у відповідача реальної, не обмеженої законом можливості вільно розпоряджатися своїми активами до моменту набрання рішенням законної сили, а відтак і беззаперечної можливості відчуження ним такого майна.

За наведених вище фактичних обставин застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України, усім його структурним підрозділам та відділам, а також будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, а саме: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам, нотаріусам тощо, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-:-7, 9, 10 та 2-го поверху №1-:-10, загальною площею 301,2 кв.м, розташованих в нежитловій будівлі літ. "А-2", за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 3, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) та нежитлових приміщень підвалу № 1-:-9 та 1-го поверху № 8, загальною площею 110,0 кв.м, розташованих в нежитловій будівлі літ. "А-2" за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) є дійсно належною виключною та необхідною в даному конкретному випадку гарантією виконання рішення суду у цій справі, а також є запорукою захисту майнових прав не тільки позивача, а й третіх осіб, оскільки за наведених обставин дійсно існує реальна загроза ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

У випадку незастосування саме такого засобу забезпечення позову існує очевидна небезпека порушення майнових прав та охоронюваних законом інтересів Харківської міської ради, оскільки до постановлення господарським судом рішення по суті заявлених вимог, гіпотетично Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр-Буд 23" може бути відчужено спірне майно третім особам.

Відповідно до ч.6 ст.139 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

За наведених обставин заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України, усім його структурним підрозділам та відділам, а також будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, а саме: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам, нотаріусам тощо, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-:-7, 9, 10 та 2-го поверху №1-:-10, загальною площею 301,2 кв.м, розташованих в нежитловій будівлі літ. "А-2", за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 3, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) та нежитлових приміщень підвалу № 1-:-9 та 1-го поверху № 8, загальною площею 110,0 кв.м, розташованих в нежитловій будівлі літ. "А-2" за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), які просить вжити прокурор, є адекватними та обґрунтованими відносно предмету спору, заявником доведено суду належними та допустимими в розумінні вимог процесуального закону доказами, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у цій справі у разі задоволення позову судом, доведено суду наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову у цій справі, відтак в наявності фактичні та правові підстави для задоволення заяви (вх.№1043/26 від 27.03.2026) заступника керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 136, 137, 138, 139, 140, 234, 254, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву (вх.№1043/26 від 27.03.2026) заступника керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова Мацегора Вадима Олександровича про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України, усім його структурним підрозділам та відділам, а також будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, а саме: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам, нотаріусам тощо, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлових приміщень 1-го поверху №1-:-7, 9, 10 та 2-го поверху №1-:-10, загальною площею 301,2 кв.м, розташованих в нежитловій будівлі літ. "А-2", за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 3, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) та нежитлових приміщень підвалу №1-:-9 та 1-го поверху № 8, загальною площею 110,0 кв.м, розташованих в нежитловій будівлі літ. "А-2" за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Дана ухвала відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом.

Стягувачем є Харківська міська рада (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, )

Боржником є Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр-Буд 23" (40004, Сумська обл., м. Суми, вул. Вигонопоселенська, буд.30; )

Ухвала набирає законної сили "30" березня 2026 року та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", в строк до "31" березня 2029 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 255-257 ГПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвалу підписано 30.03.2026.

Суддя Пономаренко Т.О.