ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026м. ДніпроСправа № 904/7018/25
За позовом Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води Дніпропетровської області

про стягнення 29 116 810,25грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Большакова А.О.

Представники:

Від позивача: Зубик Н.В., представник, довіреність від 24.07.2025 (в режимі відеоконференції )

Від відповідача: Левченко І.А., адвокат, довіреність від 10.06.2025 (в режимі відеоконференції )

С У Т Ь С П О Р У :

Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованість у розмірі 29 116 810,25грн, з яких: основний борг у розмірі 28 373 779,98грн; 3% річних у розмірі 393 086,98грн; інфляційні втрати у розмірі 349 943,29грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №809/19/14-зв на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій від 26 грудня 2024 року в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить зменшити розмір 3% та інфляційних втрат на 90%.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2025 справу №904/7018/25 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2025 №513 у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Дніпропетровської області та призначенням суддею Центрального апеляційного господарського суду, відповідно до пункту п. 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматичний розподіл справи по вх. № 4-6524/25 справи 904/7018/25.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2025 справу №904/7018/25 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 22.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 19.01.2026.

З 19.01.2026 підготовче засідання у справі на 16.02.2026, з 16.02.2026 на 26.02.2026.

Ухвалою суду від 26.02.2025 закрито підготовче провадження у справі №904/7018/25, призначено справу до судового розгляду по суті у судове засідання на 20.03.2026.

З 20.03.2026 розгляд справи відкладено на 30.03.2026.

Під час розгляду справи судом досліджені наявні в матеріалах справи докази.

У судовому засіданні 30.03.2026 проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

26 грудня 2024 року між Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (замовник, відповідач) та Державним воєнізованим гірничорятувальним (аварійно - рятувальним) загоном державної служби України з надзвичайних ситуацій (виконавець, позивач) укладено договір №809/19/14-зв на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій (а.с. 9-12).

За умовами пункту 1.1 договору виконавець зобов`язується надати в порядку та на умовах даного договору Послуги пожежних і рятувальних служб, код ДК 021:2015 7525 (Постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів ДП "СхідГЗК") (далі послуги).

Предметом договору є організація та здійснення виконавцем постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування об`єктів замовника з метою своєчасного реагування та виконання аварійно-рятувальних робіт при виникненні надзвичайної ситуації, а також виконання профілактично-запобіжної роботи, направленої на запобігання надзвичайних ситуацій та мінімізацію їх наслідків на об`єктах замовника.

Під аварійно-рятувальним обслуговуванням слід розуміти організацію виконавцем цілодобового функціонування своїх структурних підрозділів у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайних ситуацій або загрози їх виникнення, забезпечення робіт та заходів, спрямованих на запобігання виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру та мінімізацію їх наслідків, у кількості 6-ти оперативних одиниць згідно з нормативом виїзду на об`єкти замовника, що встановлений планом ліквідації аварій (п. 1.2 договору).

Об`єкти замовника, які підлягають постійному та обов`язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню, визначені в Переліку об`єктів ДП "СХІДГЗК" (додатку 1 цього договору, який є невід`ємною частиною договору) та узгоджується обома сторонами (п. 1.3 договору).

Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування відповідно до умов договору (п. 3.1.11 договору).

В розділі 4 договору сторони узгодили вартість обслуговування і порядок розрахунку.

Так, ціни на послуги встановлюються в національній валюті України гривні (п. 4.1 договору).

Вартість послуг та ціна договору складає 37 831 706,64грн (тридцять сім мільйонів вісімсот тридцять одна тисяча сімсот шість грн. 64 коп.), без ПДВ (п. 4.2 договору).

Вартість функціонування структурних підрозділів виконавця у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення у кількості 6-ти оперативних одиниць за повний місяць складає:

з 01.01.2025 - 3 152 642,22грн (три мільйони сто п`ятдесят дві тисячі шістсот сорок дві грн 22 коп.), без ПДВ.

Ця вартість складається з витрат на утримання ДВГРЗ ДСНС України, узгоджена сторонами та визначена калькуляцією (додаток 2, який є невід`ємною частиною договору), виконаною згідно з вимогами законодавства України.

У вартість функціонування структурних підрозділів виконавця не входить вартість відшкодування витрат на утримання орендованого майна, а також інших послуг, що витікають із договорів оренди майна, що належить до державної власності (комунальні послуги, страхування, податок на землю тощо).

Відшкодування вартості орендованого майна, згідно з укладеними договорами оренди здійснюється замовником окремо, протягом 10-ти календарних днів з моменту виставлення виконавцем рахунків на оплату (п. 4.3 договору).

Перерахування коштів проводиться щомісячно в термін до 10-го числа місяця, що слідує за звітним (п. 4.5 договору).

Належне виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором виконавцем та прийняття їх замовником оформлюються сторонами Актом виконання умов договору.

Акти виконання умов договору повинні бути підписані впродовж 5-ти календарних днів з моменту надання їх замовнику. У разі відсутності впродовж 20-ти календарних днів з моменту направлення Акту замовнику мотивованої відмови замовника від підписання Акту виконання умов договору на постійне та обов`язкове обслуговування, акт вважається прийнятим замовником без зауважень (п. 4.6 договору).

За додатковою угодою сторін можливі інші види розрахунків, що не порушують чинне законодавство України (п. 4.7 договору).

Виконані аварійно-рятувальні роботи відшкодовуються за фактичними витратами на їх виконання додатково до фінансування загону на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування (п. 4.3), на підставі наданих підтверджувальних документів, узгоджених замовником, у порядку, передбаченому у п. 4.5 цього договору (п. 4.8 договору).

Пунктом 5.1 договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором замовник та виконавець несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

У випадку виникнення спорів або розбіжностей сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій. У разі недосягнення сторонами згоди спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку (п. 8.1, 8.2 договору).

Договір набирає чинності з 01.01.2025 та діє до 31.12.2025, а в частині

розрахунків - до повного їх виконання (п. 9.1 договору).

Договір підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень до нього.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним в судовому порядку.

В додатку 1 до договору визначено Перелік об`єктів ДП "СхідГЗК", що підлягають постійному та обов`язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню:

1. Інгульська шахта: підземний комплекс шахти (1.1); поверхневий комплекс шахти (1.2); базисний склад вибухових матеріалів (1.3);

2. Смолінська шахта: підземний комплекс шахти (2.1); поверхневий комплекс шахти (2.2); базисний склад вибухових матеріалів (2.3);

3. Новокостянтинівська шахта: підземний комплекс шахти (3.1); поверхневий комплекс шахти (3.2); дільниця очистки шахтних вод (3.3);

4. Жовтоводський промисловий майданчик: гідрометалургійний завод (4.1); склад кислот гідрометалургійного заводу (4.2); сірчанокислотний цех гідрометалургійного заводу (4.3); хвостосховище гідрометалургійного заводу (4.4) (а.с. 13).

В додатку 2 до договору визначено Калькуляцію вартості утримання оперативної одиниці ДВГРЗ ДСНС України (сума на місяць з 01.01.2025): прямі витрати на утримання оперативної одиниці 274 477,09грн; загальні (загальногосподарчі) витрати 142 494,91грн; загальногосподарські (адміністративні) витрати - 108 468,37грн; інші витрати 0. Загальна вартість однієї оперативної одиниці в місяць - 525 440,37грн. Кількість оперативних одиниць згідно з договором 6. Сума на місяць - 3 152 642,22грн.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу обумовлені договором послуги на загальну суму 28 373 779,98грн, що підтверджується актами виконання умов договору №809/19/14-зв від 26.12.2024:

№ 8-ф від 31.01.2025, за період з 01.01.2025 до 31.01.2025, на суму 3 152 642,22грн;

№ 45-ф від 28.02.2025, за період з 01.02.2025 до 28.02.2025, на суму 3 152 642,22грн;

№ 79-ф від 31.03.2025, за період з 01.03.2025 до 31.03.2025, на суму 3 152 642,22грн;

№ 116-ф від 30.04.2025, за період з 01.04.2025 до 30.04.2025, на суму 3 152 642,22грн;

№ 145-ф від 31.05.2025, за період з 01.05.2025 до 31.05.2025, на суму 3 152 642,22грн;

№ 192-ф від 30.06.2025, за період з 01.06.2025 до 30.06.2025, на суму 3 152 642,22грн;

№ 229-ф від 31.07.2025, за період з 01.07.2025 до 31.07.2025, на суму 3 152 642,22грн;

№ 268-ф від 31.08.2025, за період з 01.08.2025 до 31.08.2025, на суму 3 152 642,22грн;

№ 305-ф від 30.09.2025, за період з 01.09.2025 до 30.09.2025, на суму 3 152 642,22грн (а.с. 14 - 22).

Акти підписані та скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень до них.

Також позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату:

№ 8-ф від 31.01.2025, за січень 2025 року, на суму 3 152 642,22грн;

№ 79-ф від 31.03.2025, за березень 2025 року, на суму 3 152 642,22грн;

№ 116-ф від 30.04.2025, за квітень 2025 року, на суму 3 152 642,22грн;

№ 145-ф від 31.05.2025, за травень 2025 року, на суму 3 152 642,22грн;

№ 192-ф від 30.06.2025, за червень 2025 року, на суму 3 152 642,22грн;

№ 229-ф від 31.07.2025, за липень 2025 року, на суму 3 152 642,22грн;

№ 268-ф від 31.08.2025, за серпень 2025 року, на суму 3 152 642,22грн;

№ 305-ф від 30.09.2025, за вересень 2025 року, на суму 3 152 642,22грн;

№ 45-ф від 28.02.2025, за лютий 2025 року, на суму 3 152 642,22грн (а.с. 23-31).

В порушення вимог пункту 4.5 договору, оплату за надані послуги на суму 28 373 779,98грн відповідач не здійснив.

Позивач просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 28 373 779,98грн, 3% річних у розмірі 393 086,98грн та інфляційні втрати у розмірі 349 943,29грн, що і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення договору, строк дії договору, строк та порядок надання послуг, розмір та порядок оплати за надані послуги, наявність заборгованості за надані послуги, наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, що діяв на час виникнення спірних відносин).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України (що діяв на час виникнення спірних відносин) визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У статті 902 ЦК України встановлено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Тобто, під обов`язком "надати послугу особисто" слід розуміти виконання відповідного договору без жодних посередників, а саме, що будь-яка фізична чи юридична особа зобов`язана виконати договір особисто відповідно до його умов та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - звичаям ділового обороту або іншим умовам, що звичайно ставляться.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Уклавши вищевказаний договір, у виконавця та замовника виникли зобов`язальні правовідносини один перед одним, а саме: у виконавця Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно - рятувального) загону державної служби України з надзвичайних ситуацій - надати послуги пожежних і рятувальних служб, а у замовника Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" - прийняти та оплатити їх.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст.530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За умовами пункту 4.5 договору перерахування коштів проводиться щомісячно в термін до 10-го числа місяця, що слідує за звітним.

Нормами статті 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 статті 254 ЦК України).

Водночас правила цієї статті не поширюються на договірні правовідносини сторін, коли ними у свободі договору (стаття 627 ЦК України) досягнуто домовленості про призначення кінцевої календарної дати виконання зобов`язання за договором, з огляду на норми частини першої статті 530 ЦК України, яка визначає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); статті 629 ЦК України, відповідно до якої договір є обов`язковим для виконання сторонами, а також принцип належного виконання зобов`язань, який полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постановах від 26.03.2025 у справі №905/821/24, 11.03.2024 у справі №922/1813/23 та від 16.05.2024 у справі №910/7012/23.

З огляду на положення спірного договору відповідач повинен був оплатити вартість наданих послуг:

за актом №8-ф від 31.01.2025 не пізніше 10 лютого 2025 року, прострочка виконання настає з 11.02.2025;

за актом №45-ф від 28.02.2025 не пізніше 10 березня 2025 року, прострочка виконання настає з 11.03.2025;

за актом №79-ф від 31.03.2025 не пізніше 10 квітня 2025 року, прострочка виконання настає з 11.04.2025;

за актом №116-ф від 30.04.2025 не пізніше 10 травня 2025 року, прострочка виконання настає з 11.05.2025;

за актом №145-ф від 31.05.2025 не пізніше 10 червня 2025 року, прострочка виконання настає з 11.06.2025;

за актом №192-ф від 30.06.2025 не пізніше 10 липня 2025 року, прострочка виконання настає з 11.07.2025;

за актом №229-ф від 31.07.2025 не пізніше 10 серпня 2025 року, прострочка виконання настає з 11.08.2025;

за актом №268-ф від 31.08.2025 не пізніше 10 вересня 2025 року, прострочка виконання настає з 11.09.2025;

за актом №305-ф від 30.09.2025 не пізніше 10 жовтня 2025 року, прострочка виконання настає з 11.10.2025.

Між тим, в установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання з оплати вартості наданих послуг не виконав.

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 28 373 779,98грн відповідачем відповідно до положень статей 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

З урахуванням викладеного, вимога позивача про стягнення заборгованості в сумі 28 373 779,98грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу зазначеної норми випливає, що нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 393 086,98грн за період з 10.02.2025 до 26.11.2025 та втрати від інфляції за період з лютого 2025 року по жовтень 2025 року у розмірі 349 943,29грн (а.с. 7).

Господарським судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних та втрат від інфляції та встановлено, що розрахунок є вірним.

Відповідач доводів позивача не спростував, контррозрахунок заявлених до стягнення сум не надав.

Щодо зменшення нарахованих відсотків річних та інфляційних втрат.

За приписами частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Звертаючись з вимогою про стягнення процентів річних та інфляційних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, позивач також не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат кредитора, пов`язаних із затримкою розрахунку, не має на меті встановлення точного їх розміру.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 викладена правова позиція, щодо права суду зменшувати розмір процентів річних нарахованих відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. Так, у постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Вирішуючи питання, зокрема, про зменшення судом розміру процентів річних у справі №902/417/18, Велика Палата Верховного Суду врахувала конкретні обставини справи, які мають юридичне значення, компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві та дотримання розумного балансу між інтересами боржника та кредитора. Крім того, Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що сума неустойки, штрафу і процентів річних у справі №902/417/18 перевищують майже в два рази суму прострочення та очевидно є неспівмірними, оскільки наслідки невиконання боржником зобов`язань вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання.

За таких обставин, керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності, з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду у справі № 902/417/18 дійшла висновку щодо обмеження розміру санкцій сумами штрафу і пені, які вже присуджені до стягнення судами попередніх інстанцій, та відмовила у стягненні процентів річних з цих підстав.

Однак, суд не погоджується з доводами відповідача про наявність підстав для зменшення належних до стягнення сум трьох відсотків річних та інфляційних втрат з урахуванням правової позиції Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, оскільки обставини у даній справі, зокрема, розмір нарахувань (розмір нарахованих відсотків річних у даній справі є незначним), не дозволяють дійти висновку про подібність обставин у справі № 902/417/18 і про явно нерозумні чи несправедливі наслідки для боржника у цій справі внаслідок застосування відповідальності за статтею 625 Цивільного кодексу України.

Значний розмір 3% річних та інфляційних втрат у даній справі виник не у зв`язку з узгодженням сторонами розміру підвищеної відповідальності порівняно з передбаченим законом, а у зв`язку з тривалою його неоплатою.

Суд звертає увагу, що розмір заявлених нарахувань (відсотків річних, інфляційних втрат у загальному розмірі 743 030,27грн) складає 2,62% суми основного боргу.

За таких обставин, клопотання відповідача про зменшення нарахованих відсотків річних та інфляційних втрат на 90% задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 349401,72грн, що підтверджується платіжною інструкцією №613 від 03.12.2025. Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено випискою (а.с. 34, 42).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача у сумі 349 401,72грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 29 116 812,25грн - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (ідентифікаційний код 14309787; вул. Олеся Гончара, буд. 2, м. Жовті Води, Дніпропетровська область, 52210) на користь Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно - рятувального) загону державної служби України з надзвичайних ситуацій (ідентифікаційний код 33873405; вул. Кобилянського, 223-А, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50002) основний борг у розмірі 28 373 779,98грн (двадцять вісім мільйонів триста сімдесят три тисячі сімсот сімдесят дев`ять гривень 98коп.), 3% річних у розмірі 393 086,98грн (триста дев`яносто три тисячі вісімдесят шість гривень 98коп.), інфляційні втрати у розмірі 349 943,29грн (триста сорок дев`ять тисяч дев`ятсот сорок три гривні 29коп.) та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 349 401,72грн (триста сорок дев`ять тисяч чотириста ода гривня 72коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 31.03.2026

Суддя Н.М. Євстигнеєва