ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 року м.Дніпро Справа № 904/5735/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі: головуючого судді Мартинюка С.В. (доповідач у справі)

суддів: Фещенко Ю.В., Соп`яненко О.Ю.

у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Іванова Олега Віталійовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2025 (повний текст складено 26.12.2025), суддя Іванова Т.В.

у справі № 904/5735/25

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг

до відповідача Фізичної особи-підприємця Іванова Олега Віталійовича, м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості за договором №5052/жб від 01.11.2021 у загальному розмірі 43 522,55 грн

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за типовим індивідуальним договором № 5052/жб від 01.11.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є виконавцем комунальної послуги з постачання теплової енергії для будинку №8 по вулиці Катеринівській (колишня вулиця Мануйлова) у місті Кривому Розі. Відповідно до змісту позовних вимог з 01.11.2021 між сторонами діють правовідносини на підставі публічного типового індивідуального договору приєднання.

Позивач зазначає, що відповідач є співвласником 30/100 часток нежитлового приміщення № 1 загальною площею 220,3 кв. м, а тому зобов`язаний нести витрати з оплати теплової енергії пропорційно своїй частці - на площу 66,09 кв. м.

На думку позивача, у спірний період з 01.11.2023 по 31.03.2025 теплову енергію було фактично подано до будинку, що підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія, рішеннями виконавчого комітету Криворізької міської ради про початок та завершення опалювальних сезонів, а також показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії.

Позивач вважає, що обсяг спожитої теплової енергії підлягає розподілу між споживачами будинку відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, пропорційно опалюваній площі приміщень, оскільки прилади розподільного обліку в будинку відсутні.

Крім того, позивач посилається на наявність у приміщенні відповідача мереж централізованого опалення, на укладені раніше договори теплопостачання щодо цього приміщення, а також на судову практику у справах щодо попередніх співвласників, з яких, на його думку, випливає факт підключення приміщення до системи теплопостачання.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати наданих послуг, позивач просить суд стягнути з відповідача основний борг, плату за абонентське обслуговування, 3 % річних, інфляційні втрати та пеню на загальну суму 43 522,55 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ОСКАРЖУВАНОГО СУДОВОГО РІШЕННЯ У СПРАВІ

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2025 у справі №904/5735/25 позовні вимоги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Фізичної особи-підприємця Іванова Олега Віталійовича про стягнення заборгованості за договором 5052/жб від 01.11.2021 у загальному розмірі 43 522,55 грн задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Іванова Олега Віталійовича на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" 36 878,29 грн - заборгованості за поставлену теплову енергію за період з 01.11.2023 по 31.03.2025, 200,16 грн - плати за абонентське обслуговування за період з 01.04.2023 по 31.03.2025, 1 154,31 грн - 3 % річних, 3 883,83 грн - інфляційних витрат, 658,26 грн - пені та 2 967,44 грн - судових витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на спростування даних показань приладу обліку, що зазначені позивачем у рахунках за спірний період, так само, як і не надано контррозрахунку заявленої до стягнення суми.

Суд першої інстанції вирішив, задовольнити позовні вимоги щодо стягнення суми 36 878,29 грн - заборгованості за поставлену теплову енергію за період з 01.11.2023 по 31.03.2025 та 200,16 грн - плати за абонентське обслуговування за період з 01.04.2023 по 31.03.2025 з огляду на правомірність та обґрунтованість.

При перевірці господарським розрахунку заявлених 3% річних, інфляційних втрат та пені, що заявлена позивачем до стягнення, виявлено порушення обчислення та частково задоволено заявлені вимоги в наступних розмірах: 1 154,31 грн - 3 % річних, 3 883,83 грн - інфляційних витрат та 658,26 грн - пені.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погодившись з рішенням суду, ФОП Іванов Олег Віталійович звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2025 у справі №904/5735/25 скасувати. Прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Судові витрати у сумі 12000,00 грн. (витрати на правову допомогу) та 3633,60 грн. (витрати зі сплати судового збору) покласти на позивача.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В обґрунтування апеляційної скарги Скаржник посилається на те, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права які мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

У поданій скарзі Скаржник посилається на те, що в його приміщенні здійснюється лише транзит теплової енергії, що враховувалось позивачем та здійснювалось правомірне нарахування за договором який діяв у період з 2014 по 2021, до введення в дію нового договору від 01.11.2021.

Після введення в дію нового договору від 01.11.2021, скаржник вважає, що позивач намагається безпідставно збагатитись за рахунок відповідача необґрунтованими нарахуванням.

Скаржник заявляє, що жодних дій по переобладнанню чи від`єднанню від централізованого опалення з моменту придбання приміщення відповідач з іншими співвласниками не здійснював.

УЗАГАЛЬНЕНИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

У поданому 04.02.2026 відзиві на апеляційну скаргу АТ "Криворізька теплоцентраль" заперечує щодо задоволення апеляційної скарги.

В обґрунтування заявленої позиції Позивач вважає, що відповідач умисно приховує наявність рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2020 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.02.2021 по справі №904/2573/20 та неправдиво зазначає в апеляційній скарзі про відсутність будь-яких спорів між АТ «КТЦ» та співвласниками приміщення у період з 03.03.2014 по 01.11.2021.

АТ Криворізька теплоцентраль" зазначає, що відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком відключення від 22.11.2005 №4 процедури.

Позивач посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази прийняття уповноваженим органом рішення про відключення спірного приміщення від мереж централізованого опалення, а також відсутній акт міжвідомчої комісії, складений відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення, затвердженого наказом Мінрегіону №169 від 26.07.2019.

В свою чергу, Позивач вважає подані відповідачем письмові пояснення, фотоматеріали, звіт приватного спеціаліста не підтверджують правової зміни статусу приміщення, а також не спростовують факту подачі теплової енергії до будинку як єдиного об`єкта теплопостачання.

РУХ СПРАВИ В СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Мартинюка С.В. (доповідач), судді Фещенко Ю.В., Соп`яненко О.Ю.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Іванова Олега Віталійовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2025 у справі №904/5735/25. Постановлено розглядати апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

04.02.2026 до суду через систему Електронний суд від АТ "Криворізька теплоцентраль" надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого заявник заперечує щодо задоволення апеляційної скарги.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область місто Кривий Ріг, вулиця Катеринівська (до перейменування Мануйлова), будинок 8, приміщення 1, загальною площею 220,3 кв.м, відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 09.06.2015 належить на праві спільної часткової власності, зокрема, Фізичній особі-підприємцю Іванову Олегу Віталійовичу (30/100 частки, що відповідає площі 66,09 кв.м).

Вказане також підтверджується витягом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є теплопостачальною організацією у розумінні статті 1 Закону України "Про теплопостачання", як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає теплову енергію населенню міста Кривого Рогу.

Згідно із рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради №343 від 12.10.2011 "Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства "Криворіжтепломережа" до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому (по новому Покровському), Інгулецькому та Саксаганському районах міста.

Таким чином, виконавцем послуги з теплопостачання для будинку №8 по вулиці Катеринівська (до перейменування Мануйлова) у місті Кривому Розі Дніпропетровської області є Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (далі - Виконавець).

Відповідно до частини 5 статті 13 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" як виконавцем послуг 01.10.2021 на своєму офіційному веб-сайті (https://tec.dp.ua/typovyj-indyvidualnyj-dogovir-pro-nadannya-poslugy-z-postachannya-teplovoyi-energiyi/) було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

Отже, з 01.11.2021 між АТ "Криворізька теплоцентраль" та ФОП Івановим Олегом Віталійовичем укладено Типовий індивідуальний договір №5052/жб про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - типовий договір, а.с. 14-18), відповідно до умов пункту 5 якого виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, визначеними цим договором.

Умовами пункту 11 вказаного типового договору визначено, що обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315 (далі - Методика розподілу).

Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги.

Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

Згідно із пунктом 17 типового договору зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії здійснюється виконавцем щомісяця

Пунктом 21 типового договору визначено, що зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії здійснюється виконавцем щомісяця

Відповідно до пункту 30 типового договору плата за послуги постачання теплової енергії складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://tec.dp.ua/plata-za-abonentske-obslugovuvannya/.

Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://tec.dp.ua/3020/ (пункт 31 договору).

Пунктом 32 типового договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (пункт 34 типового договору).

За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів (пункт 35 типового договору).

Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (частина 3 пункту 41 типового договору).

Пунктом 44 типового договору визначено, що сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього договору відповідно до цього договору або закону.

У разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином (пункт 45 типового договору).

Відповідно до пункту 51 типового договору, цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (пункт 52 типового договору).

Цей договір може бути розірваний у разі прийняття рішення співвласниками щодо зміни моделі договірних відносин відповідно до статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (пункт 53 типового договору).

У разі відключення приміщення споживача від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку цей договір не припиняє своєї дії (пункт 54 типового договору).

Припинення дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань, які на дату такого припинення залишилися невиконаними (пункт 55 договору).

У вказаному типовому договорі передбачено всі істотні умови, встановлені законом для даного виду договорів, договір укладено у відповідності до частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а тому, з урахуванням презумпції правомірності правочину, такий договір є правомірним, укладеним та таким, що породжує у сторін права та обов`язки щодо його виконання.

У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним даного типового договору чи визнання неукладеним в певній частині. Також відсутні докази про розірвання такого типового договору.

На виконання умов договору, відповідно до змісту позовних вимог, позивач в період з листопада 2023 року по березень 2025 року надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії на суму 36 878,29 грн, а також абонентські послуги на загальну суму 200,16 грн за період з квітня 2023 року по березень 2025 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами.

Факт надання послуг у період з листопада 2023 року по березень 2025 року та наявність заборгованості з постачання теплової енергії на суму 36 878,29 грн та наявність витрат на абонентські послуги на загальну суму 200,16 грн за період з 01.04.2023 по 31.03.2025, обґрунтовується наявними в матеріалах справи актами, а саме:

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №11280 від 30.04.2023 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №13103 від 31.05.2023 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №14766 від 30.06.2023 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №16497 від 31.07.2023 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №18561 від 31.08.2023 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №20436 від 30.09.2023 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №22239 від 31.10.2023 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №24683 від 30.11.2023 на суму у загальному розмірі 1 768,09 грн, з яких: 8,34 грн у тому числі ПДВ - плата за абонентське обслуговування за листопад 2023 року та 1 759,75 грн у тому числі ПДВ - послуга з постачання теплової енергії для інших споживачів за листопад 2023 року;

- актом передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №28425 від 31.12.2023 на суму у загальному розмірі 6 061,30 грн, з яких: 8,34 грн у тому числі ПДВ - плата за абонентське обслуговування за грудень 2023 року та 6052,96 грн у тому числі ПДВ - послуга з постачання теплової енергії для інших споживачів за грудень 2023 року;

- актом передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №1387 від 31.01.2024 на суму у загальному розмірі 4 791,53 грн, з яких: 8,34 грн у тому числі ПДВ - плата за абонентське обслуговування за січень 2024 року та 4 783,19 грн у тому числі ПДВ - послуга з постачання теплової енергії для інших споживачів за січень 2024 року;

- актом передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №4929 від 29.02.2024 на суму у загальному розмірі 2 629,90 грн, з яких: 8,34 грн у тому числі ПДВ - плата за абонентське обслуговування за лютий 2024 року та 2 621,56 грн у тому числі ПДВ - послуга з постачання теплової енергії для інших споживачів за лютий 2024 року;

- актом передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №8417 від 31.03.2024 на суму у загальному розмірі 3 223,20 грн, з яких: 8,34 грн у тому числі ПДВ - плата за абонентське обслуговування за березень 2024 року та 3 214,86 грн у тому числі ПДВ - послуга з постачання теплової енергії для інших споживачів за березень 2024 року;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №11262 від 30.04.2024 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №13007 від 31.05.2024 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №14758 від 30.06.2024 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №18057 від 31.07.2024 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №19752 від 31.08.2024 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №21513 від 30.09.2024 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №23708 від 31.10.2024 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №26024 від 30.11.2024 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №29614 від 31.12.2024 на суму у загальному розмірі 5 035,55 грн, з яких: 8,34 грн у тому числі ПДВ - плата за абонентське обслуговування за грудень 2024 року та 5 027,21 грн у тому числі ПДВ - послуга з постачання теплової енергії для інших споживачів за грудень 2024 року;

- актом передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №26274 від 31.01.2025 на суму у загальному розмірі 3 275,77 грн, з яких: 8,34 грн у тому числі ПДВ - плата за абонентське обслуговування за січень 2025 року та 3 267,43 грн у тому числі ПДВ - послуга з постачання теплової енергії для інших споживачів за січень 2025 року;

- актом передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №35337 від 28.02.2025 на суму у загальному розмірі 6 318,83 грн, з яких: 8,34 грн у тому числі ПДВ - плата за абонентське обслуговування за лютий 2025 року та 6 310,49 грн у тому числі ПДВ - послуга з постачання теплової енергії для інших споживачів за лютий 2025 року;

- актом передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №41074 від 31.03.2025 на суму у загальному розмірі 3 849,18 грн, з яких: 8,34 грн у тому числі ПДВ - плата за абонентське обслуговування за березень 2025 року та 3 840,84 грн у тому числі ПДВ - послуга з постачання теплової енергії для інших споживачів за березень 2025 року.

Початок та закінчення опалювальних періодів 2023-2024, 2024-2025 років підтверджується відповідними рішеннями Виконавчого комітету Криворізької міської ради.

Відповідно до умов типового індивідуального договору та вимог пунктів 32 35 Правил № 830, споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданої послуги з постачання теплової енергії, а також плату за абонентське обслуговування у строки, визначені договором та законодавством.

Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" у спірний період було виставлено відповідачу акти за поставлену теплову енергію за період з 01.11.2023 по 31.03.2025 у загальному розмірі 36 878,29 грн, а також акти за абонентське обслуговування за період з 01.04.2023 по 31.03.2025 у загальному розмірі 200,16 грн, що підтверджується матеріалами справи.

У зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, позивачем заявлено до стягнення з відповідача на свою користь 1 154,31 грн - 3 % річних, 3 883,83 грн - інфляційних витрат та 1 405,96 грн - пені.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ І ВИСНОВКІВ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

З наведеного вбачається, що постачання теплової енергії має здійснюватися на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, укладеного між споживачем та енергопостачальною організацією.

В свою чергу, оскільки користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, то на споживача покладено обов`язок укласти договір з теплопостачальною організацією.

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (позивач у справі) є юридичною особою, метою діяльності якої, відповідно до пункту 3.1 статуту (а.с. 98-100), є одержання прибутку на основі здійснення виробничої, комерційної, посередницької та іншої діяльності, в порядку та за умов, визначених чинним законодавством України і цим статутом, та наступним його розділ між фондами товариства та акціонерами товариства.

За умовами пункту 3.3 статуту, предметом діяльності товариства, зокрема є: виробництво теплової енергії; розподілення та постачання теплової енергії; постачання пари та гарячої води; виробництво, постачання пари, гарячої води та кондиціонованого повітря; виробництво теплової енергії; транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільними) тепловими мережами; постачання теплової енергії.

Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль", як виконавцем послуг, 01.10.2021 на своєму офіційному веб-сайті (https://tec.dp.ua/typovyj-indyvidualnyj-dogovir-pro-nadannya-poslugy-z-postachannya-teplovoyi-energiyi/) було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання (далі - типовий договір).

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 типового договору, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль". Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.

Оскільки протягом 30 днів з дня опублікування типового договору на адресу позивача не надходило документів про рішення Фізичної особи-підприємця Іванова Олега Віталійовича про обрання моделі договірних відносин стосовно належної йому частки нежитлового приміщення в будинку №8 по вулиці Катеринівській (колишня вулиця Мануйлова) у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, то з 01.11.2021 відповідач вважається таким, що приєднався до публічного договору про надання послуги і постачання теплової енергії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.12.2023 у справі № 908/2078/22, від 09.04.2024 у справі № 908/710/23.

Відтак, 01.11.2021 між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як споживачем, був укладений типовий індивідуальний договір №5052/жб про надання послуги з постачання теплової енергії (далі типовий договір). Згідно із пунктом 5 типового договору, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно зроблено висновок щодо наявності договірних правовідносин між сторонами, згідно з якими позивач зобов`язується виконати послуги з постачання теплової енергії, тоді як обов`язок відповідача прийняти та оплатити надані послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область місто Кривий Ріг, вулиця Катеринівська (до перейменування Мануйлова), будинок 8, приміщення 1, загальною площею 220,3 кв.м, відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 09.06.2015 належить на праві спільної часткової власності, зокрема, Фізичній особі-підприємцю Іванову Олегу Віталійовичу (30/100 частки, що відповідає площі 66,09 кв.м).

Апеляційний суд вважає, що позивач довів факт надання послуг у період з листопада 2023 року по березень 2025 року та наявність заборгованості з постачання теплової енергії на суму 36 878,29 грн та наявність витрат на абонентські послуги на загальну суму 200,16 грн за період з 01.04.2023 по 31.03.2025, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами, а саме:

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №11280 від 30.04.2023 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №13103 від 31.05.2023 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №14766 від 30.06.2023 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №16497 від 31.07.2023 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №18561 від 31.08.2023 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №20436 від 30.09.2023 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №22239 від 31.10.2023 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №24683 від 30.11.2023 на суму у загальному розмірі 1 768,09 грн, з яких: 8,34 грн у тому числі ПДВ - плата за абонентське обслуговування за листопад 2023 року та 1 759,75 грн у тому числі ПДВ - послуга з постачання теплової енергії для інших споживачів за листопад 2023 року;

- актом передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №28425 від 31.12.2023 на суму у загальному розмірі 6 061,30 грн, з яких: 8,34 грн у тому числі ПДВ - плата за абонентське обслуговування за грудень 2023 року та 6052,96 грн у тому числі ПДВ - послуга з постачання теплової енергії для інших споживачів за грудень 2023 року;

- актом передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №1387 від 31.01.2024 на суму у загальному розмірі 4 791,53 грн, з яких: 8,34 грн у тому числі ПДВ - плата за абонентське обслуговування за січень 2024 року та 4 783,19 грн у тому числі ПДВ - послуга з постачання теплової енергії для інших споживачів за січень 2024 року;

- актом передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №4929 від 29.02.2024 на суму у загальному розмірі 2 629,90 грн, з яких: 8,34 грн у тому числі ПДВ - плата за абонентське обслуговування за лютий 2024 року та 2 621,56 грн у тому числі ПДВ - послуга з постачання теплової енергії для інших споживачів за лютий 2024 року;

- актом передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №8417 від 31.03.2024 на суму у загальному розмірі 3 223,20 грн, з яких: 8,34 грн у тому числі ПДВ - плата за абонентське обслуговування за березень 2024 року та 3 214,86 грн у тому числі ПДВ - послуга з постачання теплової енергії для інших споживачів за березень 2024 року;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №11262 від 30.04.2024 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №13007 від 31.05.2024 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №14758 від 30.06.2024 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №18057 від 31.07.2024 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №19752 від 31.08.2024 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №21513 від 30.09.2024 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №23708 від 31.10.2024 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом про надання послуг з абонентського обслуговування №26024 від 30.11.2024 на суму 8,34 грн у тому числі ПДВ;

- актом передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №29614 від 31.12.2024 на суму у загальному розмірі 5 035,55 грн, з яких: 8,34 грн у тому числі ПДВ - плата за абонентське обслуговування за грудень 2024 року та 5 027,21 грн у тому числі ПДВ - послуга з постачання теплової енергії для інших споживачів за грудень 2024 року;

- актом передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №26274 від 31.01.2025 на суму у загальному розмірі 3 275,77 грн, з яких: 8,34 грн у тому числі ПДВ - плата за абонентське обслуговування за січень 2025 року та 3 267,43 грн у тому числі ПДВ - послуга з постачання теплової енергії для інших споживачів за січень 2025 року;

- актом передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №35337 від 28.02.2025 на суму у загальному розмірі 6 318,83 грн, з яких: 8,34 грн у тому числі ПДВ - плата за абонентське обслуговування за лютий 2025 року та 6 310,49 грн у тому числі ПДВ - послуга з постачання теплової енергії для інших споживачів за лютий 2025 року;

- актом передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) №41074 від 31.03.2025 на суму у загальному розмірі 3 849,18 грн, з яких: 8,34 грн у тому числі ПДВ - плата за абонентське обслуговування за березень 2025 року та 3 840,84 грн у тому числі ПДВ - послуга з постачання теплової енергії для інших споживачів за березень 2025 року.

Початок та закінчення опалювальних періодів 2023-2024, 2024-2025 років підтверджується відповідними рішеннями Виконавчого комітету Криворізької міської ради.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, застосовуючи стандарт "вірогідності доказів" дійшов належного висновку щодо визнання поданих позивачем актів на підтвердження наданих послуг належними доказами у справі з огляду на те, що типовий договір 5052/жб не припинив своєї дії та є чинним станом на час розгляду спору. Докази зворотного матеріали справи не містять.

Нездійснення відповідачем оплати послуг відповідно до пункту 34 типового договору не вважається відмовою останнього від договору.

В силу статті 903 Цивільного кодексу України відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором

В поданій апеляційній скарзі відповідач заперечує проти наданих послуг та заявлених позовних вимог, посилаючись, зокрема, на відсутність фактичного опалення приміщення та наявність лише транзитного проходження теплових мереж, що підлягає оцінці судом з урахуванням наведених вище норм матеріального права.

На підтвердження власної позиції відповідач надав письмові пояснення та документи, якими обґрунтовує доводи щодо відсутності опалювальних приладів у спірному нежитловому приміщенні та наявності транзитного проходження трубопроводів системи централізованого опалення, зокрема:

- заяву про здійснення перерахунку від 25.04.2025 у зв`язку з ненаданням, на думку відповідача, послуг з теплопостачання (а.с. 144 145);

- звіт ФОП Мороза В.М. з обстеження інженерних систем за 2025 рік (а.с. 156 165);

- фотознімки внутрішніх приміщень та інженерних мереж (а.с. 167 184).

Апеляційний суд наголошує, що нежитлові приміщення відповідача є невід`ємною частиною житлового будинку. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку - і житлових, і нежитлових.

Житловий будинок №8 по вулиці Катеринівській (колишня вулиця Мануйлова) у місті Кривому Розі обладнано приладами комерційного обліку теплової енергії, що підтверджується актами технічного приладів обліку теплової енергії після повірки від 28.09.2020, 27.06.2024 та свідоцтвом про повірку від 15.09.2020, від 15.05.2024.

При цьому прилад-розподілювач теплової енергії в зазначеному будинку не встановлено, тому розподіл обсягу споживчої енергії по будинку здійснюється з урахуванням приладу комерційного обліку і пропорційно опалювальній площі приміщення.

Розподільчий прилад обліку теплової енергії в приміщеннях відповідача відсутній. Відповідач вказаних обставин не заперечив та не спростував.

Згідно з пунктом 6.3.4. ДБН В.2.5-67:2013 "Опалення, вентиляція та кондиціонування", опалення слід проектувати з урахуванням теплового балансу між тепловтратами та теплонадходженнями, у тому числі теплоти, що регулярно надходить у приміщення від трубопроводів.

Відповідач заявляє, що нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область місто Кривий Ріг, вулиця Катеринівська (до перейменування Мануйлова), будинок 8, приміщення 1, загальною площею 220,3 кв.м, з якого відповідачу належить на праві спільної часткової власності 30/100 частки, що відповідає площі 66,09 кв.м, від`єднано від централізованого опалення, зокрема, системи централізованого опалення відсутні.

Проте, відповідно до визначень, передбачених Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 22.11.2018 (далі - Методика 315): опалюване приміщення - це приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря; окремі приміщення з транзитними мережами опалення - окремі приміщення у будівлі/будинку, через які проходять ділянки транзитних трубопроводів опалення та відсутні опалювальні прилади відповідно до проекту будівлі/будинку, та які перебувають у власності або користуванні різних споживачів послуги з постачання теплової енергії; приміщення з індивідуальним опаленням - приміщення, що забезпечується тепловою енергією від індивідуального джерела, встановленого у ньому, та що на законних підставах системи від`єднано від внутрішньобудинкової системи опалення, у якому забезпечується нормативна температура повітря; приміщення з комбінованою системою опалення - опалюване приміщення, в якому забезпечення тепловою енергією здійснюється внутрішньобудинковою системою опалення для часткового обігрівання та періодично працюючою догріваючою системою, встановленою на законних підставах.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що в належному йому приміщенні, частині приміщення згідно проєкту будинку відсутні опалювальні прилади; або ж доказів, що приміщення відповідача були на законних підставах системи від`єднанні від внутрішньобудинкової системи опалення.

Посилання відповідача на заяву про здійснення перерахунку від 25.04.2025 у зв`язку з ненаданням, на його думку, послуг з теплопостачання (а.с. 144 145), звіту ФОП Мороза В.М. з обстеження інженерних систем за 2025 рік (а.с. 156 165), фотознімки внутрішніх приміщень та інженерних мереж (а.с. 167 184), не є належними та допустимими доказами у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження доводів відповідача щодо законного від`єднання належних йому приміщень від системи централізованого опалення, а також щодо відсутності в них трубопроводів та опалювальних приладів внутрішньобудинкової системи теплопостачання.

Апеляційний суд наголошує, що зазначені відповідачем документи складені у 2025 році та відображають фактичний стан приміщень на момент їх створення, тоді як спірні правовідносини стосуються періоду з листопада 2023 року по березень 2025 року, а тому такі докази не підтверджують відсутність опалювальних приладів або елементів системи централізованого опалення у період надання позивачем відповідних послуг, не спростовують факту функціонування внутрішньобудинкової системи теплопостачання у спірні опалювальні періоди та не доводять здійснення відключення спірних приміщень у порядку, встановленому чинним законодавством.

Принагідно колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, зокрема висновку відповідної комісії, які б підтверджували віднесення належного відповідачу підвального нежитлового приміщення до категорії приміщень з транзитними мережами опалення у розумінні чинного законодавства та Методики розподілу № 315.

Крім того, матеріали справи не містять акта міжвідомчої (міжгалузевої) комісії та/або рішення органу місцевого самоврядування про відключення спірного приміщення від системи централізованого опалення. За відсутності таких рішень та актів твердження відповідача про відсутність обов`язку зі сплати послуг з постачання теплової енергії є непідтвердженими та необґрунтованими.

Таким чином нежитлове приміщення (в тому числі частина належна відповідачу) є невід`ємною частиною житлового будинку, а отже є опалювальними приміщеннями.

Згідно із пунктами 12, 13 частини 1 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води; розірвати договір про надання комунальної послуги, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання договору, за умови допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання відповідної послуги. Однак, це право не поширюється на договір про постачання теплової енергії, укладений зі споживачами у багатоквартирному будинку, крім випадку розірвання такого договору колективним споживачем.

Частина 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначає обов`язки індивідуального споживача, зокрема: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом (пункт 1); оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (пункт 5).

Наразі є чинним Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019. Цей Порядок визначає процедуру відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків (далі - споживачі) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно даного Порядку, рішення щодо відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, від ЦО та/або ГВП приймається органом місцевого самоврядування відповідно до законодавства за письмовою заявою власника (співвласників) такої будівлі, в тому числі житлового будинку, з урахуванням рішення Комісії.

Самовільне відключення споживачів від мережі централізованого опалення з порушенням установленого законодавством порядку не звільняє споживача від обов`язку щодо оплати відповідних послуг. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в Постанові від 16 жовтня 2019 рок у справі 703/69/16-ц у, зазначивши, що установивши, що відповідачі самовільно відключили свою квартиру від мережі централізованого опалення, не вирішили у передбаченому чинним законодавством порядку питання про надання дозволів на таке відключення, суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення з них наявної заборгованості, оскільки відсутні підстави для скасування нарахувань за теплову енергію та зняття позивачів з обліку як споживачів послуги, яку вони не отримують.

Враховуючи знаходження приміщень відповідача в багатоквартирному будинку, відсутність доказів (документів) на підтвердження відключення від мережі централізованого опалення, апеляційний суд виснує, що вказані приміщення є опалювальними. Підстави для скасування нарахувань за теплову енергію та зняття відповідача з обліку як споживача послуги - відсутні; проєктна документація, на підставі якої можна зробити висновок про віднесення приміщень до приміщень з транзитними мережами опалення не надана.

Нормами Розділу І Методики 315 визначено, що розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду. Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг. Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково.

Згідно із положеннями пункту 32 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019, плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду) та умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Відповідно пункту 33 вказаних Правил, плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. Плата за послугу, абонентське обслуговування та плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однієї сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів.

Пунктом 35 цих Правил визначено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором.

З огляду на вищевказане, наявний факт отримання відповідачем послуг теплопостачання.

Разом з тим відповідач, у поданій апеляційній скарзі, заперечуючи проти заявлених нарахувань, посилається на договір купівлі-продажу теплової енергії №926 від 03.03.2014, вважаючи, що правовідносини сторін щодо теплопостачання спірного нежитлового приміщення мають регулюватися умовами зазначеного договору.

Однак як вже було встановлено судом першої інстанції, договір купівлі-продажу теплової енергії № 926 від 03.03.2014 укладений між Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" та іншою особою - Фізичною особою-підприємцем Шишло Олегом Анатолійовичем, а не з Фізичною особою-підприємцем Івановим Олегом Віталійовичем.

Відповідно до положень статей 509, 626, 629 Цивільного кодексу України, договір створює права та обов`язки виключно для його сторін, а тому не може породжувати правових наслідків для третіх осіб, які не є його учасниками, якщо інше прямо не передбачено законом або договором.

Матеріали справи не містять доказів переходу прав та обов`язків за договором № 926 від 03.03.2014 до відповідача, у тому числі в порядку правонаступництва, переведення боргу чи заміни сторони у зобов`язанні, а також відсутні докази укладення додаткових угод, якими б змінювався склад сторін зазначеного договору.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає посилання відповідача на договір купівлі-продажу теплової енергії № 926 від 03.03.2014, укладений з іншою особою, безпідставними та не можуть бути враховані судом як підстава для звільнення відповідача від обов`язку оплати послуг з постачання теплової енергії у спірний період.

Відповідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Акти наданих послуг на загальну суму 37 078,45? грн, з яких: 36 878,29 грн - заборгованості за поставлену теплову енергію за період з 01.11.2023 по 31.03.2025 та 200,16 грн - плати за абонентське обслуговування за період з 01.04.2023 по 31.03.2025, що були надіслані відповідачу, містять зазначення типу приладу комерційного обліку, опалювальну площу споживача та загальну площу будівлі, адресу надання послуги.

Отже, відповідач мав можливість отримати вичерпну інформацію, у тому числі під час розгляду даної справи, з приводу кількості наданих послуг, їх структури, вартості та наявної заборгованості, а також діючих на момент проведення розрахунків тарифів на відповідні послуги.

При цьому, відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на спростування даних показань приладу обліку, що зазначені позивачем у рахунках за спірний період, так само, як і не надано контррозрахунку заявленої до стягнення суми.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги щодо стягнення суми 36 878,29 грн - заборгованості за поставлену теплову енергію за період з 01.11.2023 по 31.03.2025 та 200,16 грн - плати за абонентське обслуговування за період з 01.04.2023 по 31.03.2025 є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, позивач розрахував (а.с. 10-12) та заявив до стягнення з відповідача на свою користь 1 154,31 грн - 3 % річних, 3 883,83 грн - інфляційних витрат та 1 405,96 грн - пені.

Щодо стягнення суми пені, інфляційних втрат та 3% річних господарський суд зазначає про таке.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

У зв`язку з порушенням відповідачем строків оплати послуг за постачання теплової енергії позивач нарахував пеню в сумі 1 405,96 грн за загальний період прострочення з 04.01.2024 до 23.09.2025.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Згідно із положеннями частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, чинної на момент виникнення спірних правовідносин, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, чинної на момент виникнення спірних правовідносин, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою, чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України (чинною на момент виникнення спірних правовідносин), строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.06.2019 у справі № 910/23911/16, від 22.08.2019 у справі № 914/508/17 та від 12.03.2020 у справі №907/65/18.

Здійснивши перевірку розрахунку заявлених вимог, апеляційний суд зазначає, що господарським суд було здійснено перерахунок вимог позивача в частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних вірно, та такі вимог підлягають частковому задоволенню в наступних розмірах: 1 154,31 грн - 3 % річних, 3 883,83 грн - інфляційних витрат та 658,26 грн - пені.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін.

СУДОВІ ВИТРАТИ

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Іванова Олега Віталійовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2025 (повний текст складено 26.12.2025) у справі №904/5735/25 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2025 у справі №904/5735/25- залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя С.В. Мартинюк

Суддя Ю.В. Фещенко

Суддя О.Ю. Соп`яненко