РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.04.2026Справа №910/15216/25

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги"
доПриватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
простягнення заборгованості у розмірі 382 522,89 грн
Суддя Бойко Р.В.

секретар судового засідання Кучерява О.М.

Представники сторін:

від позивача:Полінський В.А.
від відповідача:Нестерова І.Г.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення заборгованості у розмірі 9 974 516,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" стверджує, що ним на виконання своїх зобов`язань за Договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел №0141-09021 від 14.06.2019 було надано Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" у серпні 2024 року, серпні 2025 року та вересні 2025 року відповідні послуги на загальну суму 16 079 658,40 грн, в той час як відповідачем було оплачено надані послуги частково - в загальній сумі 6 487 664,71 грн, у зв`язку з чим в останнього виник борг перед позивачем у розмірі 9 591 993,69 грн.

Крім того, посилаючись на неналежне виконання Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" своїх грошових зобов`язань за Договором №0141-09021 від 14.06.2019, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача нарахованих за період з 29.09.2025 по 30.11.2025 3% річних у розмірі 27 285,81 грн та нарахованих за період з 01.10.2025 по 31.10.2025 інфляційних втрат у розмірі 33 004,56 грн.

Також позивач вказує, що відповідач не своєчасно виконував свої зобов`язання зі сплати вартості відповідних послуг, що були надані за Договором №0141-09021 від 14.06.2019 у вересні-листопаді 2024 року, у зв`язку з чим рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2025 по справі №910/5910/25 стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" борг в розмірі 6 110 506,92 грн, а також 361 374,51 грн інфляційних втрат та 78 250,09 грн 3% річних. Натомість відповідачем була сплачена, стягнута вказаним рішенням суду сума боргу 05.11.2025, а тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" просить суд стягнути з відповідача також 3% річних в розмірі 99 442,22 грн, нараховані за порушення оплати послуг, що надані у вересні-листопаді 2024 року, за період з 21.04.2025 по 04.11.2025, та інфляційні втрати у розмірі 222 790,30 грн, нараховані за порушення оплати послуг, що надані у вересні-листопаді 2024 року, за період з 01.04.2025 по 31.10.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2025 відкрито провадження у справі №910/15216/25; вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строки для подання заяв по суті спору; призначено підготовче засідання на 13.01.2026.

29.12.2026 через систему "Електронний суд" від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшов відзив на позов, в якому відповідач підтверджує наявність боргу перед позивачем за Договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел №0141-09021 від 14.06.2019 за періоди: серпень 2024 у розмірі 3 674 305,69 грн (загальна вартість послуги за серпень 2024 року становить 6 408 715,85 грн); серпень 2025 у розмірі 2 613 961,16 грн (загальна вартість послуги за серпень 2025 становить 5 265 973,43 грн); вересень 2025 року у розмірі 3 303 726,84 грн (загальна вартість послуги за вересень 2025 року становить 4 404 969,12 грн). Зазначене, на думку відповідача, свідчить про часткове виконання зобов`язання та про його сумлінне ставлення до взятих зобов`язань. При цьому, відповідач звертає увагу, на загальне значне навантаження грошових зобов`язань Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в рамках покладених на нього спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільного інтересу із збільшення частки виробництва енергії з альтернативних джерел за спірні місяці. Відповідач вказує, що існує прямий зв`язок між виконанням учасниками ринку електричної енергії грошових зобов`язань по договорам про надання послуги з передачі електричної енергії та виконання відповідачем спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільного інтересу із збільшення частки виробництва енергії з альтернативних джерел. Відповідно відповідач наводить перелік судових справ щодо стягнення з позивача заборгованості за послугу з передачі електричної енергії. Крім того, відповідач зазначає, що заборгованість перед позивачем виникла виключно з підстав незалежних від відповідача, тому стягнення 3% річних та інфляційних втрат є безпідставними.

05.01.2026 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" надійшло клопотання, в якому позивач зазначає, що при формуванні прохальної частині позовної заяви була зроблена помилка в частині визначення розміру суми основного боргу. Замість зазначення саме розміру суми боргу за спірний період, що становить 9 591 993,69 грн, позивачем помилково зазначений загальний розмір позовних вимог, а саме сума основного боргу + сума 3% річних + сума інфляційних витрат, що становить 9 974 516,58 грн. Відтак позивач просить вважати правильним розміром суми основного боргу - 9 591 993,69 грн, що підтверджується матеріалами справи.

05.01.2026 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що часткове невиконання грошових зобов`язань відповідачем за договором підтверджується матеріалами справи, доказів сплати боргу відповідач не надав, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 9 591 993,69 грн є обґрунтованою. Також позивач зазначає, що оскільки пунктом 3.3 Договору про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел №0141-09021 від 14.06.2019 чітко узгоджено порядок оплати наданих послуг за відповідним актом, який складається з урахуванням відповідного розрахунку, який і було підписано сторонами без зауважень і заперечень, і який, відповідно, є належним та допустимим доказом на підтвердження надання позивачем та прийняття відповідачем визначеного актом обсягу послуг та їх вартості. Відтак, наявні належні докази виникнення у відповідача чітко обумовленого грошового зобов`язання з оплати наданих послуг у сумах, узгоджених у вказаних актах, і в обумовлені договором та ст. 530 Цивільного кодексу України строки. Позивач стверджує, що умови Договору, норми Порядку та наведені постанови НКРЕКП не ставлять у залежність своєчасність здійснення замовником оплати за отримані послуги від включення відповідних витрат до структури тарифу зі сторони Регулятора.

09.01.2026 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" надійшло клопотання про закриття провадження у справі №910/15216/25 в частині стягнення основного боргу за послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії у розмірі 2 197 400,31 грн. Вказане клопотання мотивоване сплатою відповідачем боргу у розмірі 2 197 400,31 грн, на підтвердження чого надано платіжні інструкції №ПУП012711_00000/1cadc4e9-2246-4f57-94a2-adf76c6d44e4 від 19.12.2025 на суму 878 2910,95 грн та №ПУП012808_00000/b3b935f8-c38f-4e3d-878b-9d081e4b950e від 30.12.2025 на суму 1 319 109,36 грн.

13.01.2026 через систему "Електронний суд" від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначає, що матеріали справи містить докази наявності заборгованості по Договору про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел №0141-09021 від 14.06.2019 за періоди серпень 2024, серпень 2025 та вересень 2025, що сторонами не заперечується. Також відповідач звертає увагу суду, що позивач не заперечує щодо наявності заборгованості перед Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" зазначеної у відзиві (по іншим правочинам). Відповідач зазначає, що позивачем не надано докази на підтвердження оплат основного боргу, що включає можливість суду перевірити і переконатися у дійсності нарахувань. На думку відповідача, зв`язок між виконанням грошового зобов`язання по договору про надання послуги з передачі електричної енергії та договором про надання послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел доводить відсутність вини відповідача, і тим самим виключає можливість стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Крім того, відповідач вказує, що позивачем при розрахунку інфляційних втрат була використана формула без заокруглення індексу інфляційних втрат, що суперечить висновкам Верховного Суду. У прохальній частині заперечень відповідач просить суд подовжити підготовче провадження до 28.02.2026 для надання Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" можливості погасити основний борг, і тим самим зменшити суму стягнення судового збору.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2026 задоволено клопотання відповідача та продовжено строк підготовчого провадження; відкладено підготовче засідання на 24.02.2026.

23.02.2026 через систему "Електронний суд" від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшла заява, в якій відповідач повідомив про часткову сплату ним основного боргу у розмірі 416 560,85 грн, на підтвердження чого надано платіжну інструкцію №ПУП013665 від 20.02.2026 на суму 416 560,85 грн.

23.02.2026 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" надійшло клопотання про закриття провадження у справі №910/15216/25 в частині стягнення основного боргу за послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії у розмірі 416 560,85 грн. Вказане клопотання мотивоване сплатою відповідачем боргу у розмірі 416 560,85 грн, на підтвердження чого надано платіжну інструкцію №ПУП013665_00000/cb49940b-0252-4bd0-a720-160f35c05139 від 20.02.2026 на суму 416 560,85 грн.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2026 відкладено вирішення клопотань про закриття провадження у справі в частині позовних вимог на більш пізню стадію судового розгляду; закрито підготовче провадження у справі №910/15216/25; встановлено порядок дослідження доказів - в порядку їх розміщення в матеріалах справи; встановлено відповідачу строк для надання контррозрахунку - до 08.03.2026; призначено розгляд справи №910/15216/25 по суті на 12.03.2026.

11.03.2026 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" надійшло клопотання про закриття провадження у справі №910/15216/25 в частині стягнення основного боргу за послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії у розмірі 2 473 087,32 грн. Вказане клопотання мотивоване сплатою відповідачем боргу у розмірі 2 473 087,32 грн, на підтвердження чого надано платіжну інструкцію №ПУП013794_00000/b028f427-9437-4575-9066-e19ae29c0b83 від 27.02.2026 на суму 1 437 121,18 грн та №ПУП014875_00000/bfdf3695-f46d-4f98-9bfa-ae31e2a04bc2 від 03.03.2026 на суму 1 035 966,14 грн.

12.03.2026 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" надійшло клопотання про закриття провадження у справі №910/15216/25 в частині стягнення основного боргу за послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії у розмірі 830 639,52 грн. Вказане клопотання мотивоване сплатою відповідачем боргу у розмірі 830 639,52 грн, на підтвердження чого надано платіжну інструкцію №ПУП015372_00000/52d5d3ce-9167-4a59-9ad5-ab511eecabbc від 10.03.2026 на суму 830 639,52 грн.

12.03.2026 через систему "Електронний суд" від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшла заява, в якій відповідач повідомив про часткову сплату відповідачем основного боргу у розмірі 830 639,52 грн, на підтвердження чого надано платіжну інструкцію №ПУП015372 від 10.03.2026 на суму 830 639,52 грн.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2026 відкладено судове засідання на 26.03.2026.

20.03.2026 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" надійшло клопотання про закриття провадження у справі №910/15216/25 в частині стягнення основного боргу за послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії у розмірі 3 674 305,69 грн. Вказане клопотання мотивоване сплатою відповідачем боргу у розмірі 3 674 305,69 грн.

23.03.2026 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів сплати відповідачем основного боргу за послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії у розмірі 3 674 305,69 грн, а саме платіжну інструкцію №ПУП015848_00000/a3c375d7-561b-42d4-81e7-80 від 12.03.2026 на суму 3 674 305,69 грн.

В судове засідання 26.03.2026 з`явились представники позивача та відповідача, які висловили свої думки щодо закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення основного боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2026 (з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 01.04.2026 про виправлення описки та арифметичної помилки) закрито провадження у справі №910/15216/25 в частині вимоги про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" боргу у розмірі 9 591 993,69 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині; повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 115 103,92 грн, сплачений за платіжною інструкцією №4291503 від 03.12.2025.

Відповідно в судовому засіданні 26.03.2026 судом було продовжено розгляд справи по суті в частині вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, у зв`язку з чим має місце нова ціна позову - 382 522,89 грн.

В судовому засіданні 26.03.2026 судом завершено розгляд справи №910/15216/25 по суті, та оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, яке буде проголошено 07.04.2026 об 12:15.

На проголошення судового рішення по справі №910/15216/25 з`явились представники сторін.

У засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (постачальник послуг) та Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (замовник) було укладено Договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел з постачальником універсальних послуг №0141-09021 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник послуг на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом надає замовнику послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Додатковою угодою №9 від 15.08.2024 сторони виклали Договір в новій редакції (у зв`язку із набуттям чинності постанови НКРЕКП "Про затвердження Змін до постанови НКРЕКП від 26.04.2019 №641" від 26.07.2024 №1381, згідно з якою затверджено Типовий договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел з постачальником універсальних послуг).

Відповідно до п. 2.1 Договору (в редакції Додаткової угоди №9 від 15.08.2024) вартість та порядок оплати послуги визначаються з урахуванням вимог Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 №641 (надалі - Порядок), у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом постачальником послуг, визначеними згідно з Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (надалі - ПРРЕЕ) та Порядком продажу та обліку електричної енергії, виробленої активними споживачами, та розрахунків за неї, затвердженим постановою НКРЕКП від 29.12.2023 №2651.

Згідно з підпунктом 4 пункту 3.3 Договору (в редакції Додаткової угоди від 15.08.2024), замовник зобов`язаний у повному обсязі здійснювати оплату вартості послуги, розрахованої постачальником послуг та затвердженої Регулятором.

Наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел з постачальником універсальних послуг підтверджується надання Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" у серпні 2024 року послуг вартістю 6 408 715,85 грн згідно акту №8, у серпні 2025 року - послуг вартістю 5 265 973,42 грн згідно акту №8, у вересні 2025 року - послуг вартістю 4 404 969,12 грн згідно акту №9.

Наведені обсяг та вартість наданих позивачем послуг були підтверджені Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" у відзиві.

Частиною 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України).

Станом на дату розгляду даного спору Приватним акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" було повністю оплачено послуги, надані у серпні 2024 року, серпні-вересні 2025 року.

Таким чином, спір у даній справі стосується наявності правових підстав для стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих за порушення відповідачем грошових зобов`язань з оплати наданих згідно Договору послуг, в тому числі за послуг, що були надані в попередньому періоді.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом пункту першого частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел на підставі законодавства України, що визначає правові засади функціонування ринку електричної енергії України, зокрема Цивільного кодексу України, Закону України "Про ринок електричної енергії".

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Функції, права та обов`язки оператора системи передачі - юридичної особи, яка відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії, визначені статтею 33 Закону України "Про ринок електричної енергії" (тут і надалі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із частиною восьмою статті 33 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи передачі відповідно до цього Закону виконує функції, пов`язані з покладенням на нього спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільного інтересу із збільшення частки виробництва енергії з альтернативних джерел, підвищення ефективності комбінованого виробництва електричної та теплової енергії, інших спеціальних обов`язків. Оператор системи передачі для забезпечення загальносуспільних інтересів придбаває послуги, які надаються йому на обов`язковій основі суб`єктами ринку, визначеними відповідно до цього Закону, на підставі договору про надання послуг для забезпечення загальносуспільних інтересів, типова форма якого затверджується Регулятором.

З метою забезпечення загального економічного інтересу в електроенергетичній галузі України, необхідного для задоволення інтересів громадян, суспільства і держави, та забезпечення сталого довгострокового розвитку електроенергетичної галузі і конкурентоспроможності національної економіки України на учасників ринку відповідно до цієї статті можуть бути покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії (частина перша статті 62 Закону України "Про ринок електричної енергії").

До спеціальних обов`язків, що покладаються на учасників ринку електричної енергії відповідно до цього Закону для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, належать, зокрема забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, включаючи забезпечення підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії за механізмом ринкової премії (пункт 1 частини 2 статті 62 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії покладаються на: гарантованого покупця; постачальників універсальних послуг; оператора системи передачі; виробників електричної енергії з альтернативних джерел енергії, яким встановлено "зелений" тариф, на строк застосування "зеленого" тарифу; виробників електричної енергії з альтернативних джерел енергії, які за результатами аукціону набули право на підтримку, - на строк дії підтримки таких виробників (абзац 7 частини 2 статті 62 Закону України "Про ринок електричної енергії").

За приписами абзацу 3 частини 6 статті 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії визначається у відповідні розрахункові періоди як різниця між вартістю електричної енергії, купленої ним за "зеленим" тарифом, та її вартістю, розрахованою за цінами ринку "на добу наперед". Розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії здійснюється постачальником універсальних послуг відповідно до порядку купівлі електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, з урахуванням доходу постачальника універсальних послуг від продажу гарантій походження електричної енергії, виробленої з відновлюваних джерел енергії. Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії затверджується Регулятором.

Позивач є постачальником послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, а відповідач є оператором системи передачі та здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління об`єднаної енергетичної системи України.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) постановою №641 від 26.04.2019 (із змінами) затвердила Порядок купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел (надалі - Порядок).

Пункт 1.2. глави 1 Порядку визначає, що він поширюється на виробників електричної енергії за "зеленим" тарифом, продавців електричної енергії за "зеленим" тарифом, кандидатів у продавці за "зеленим" тарифом, переможців аукціону, продавців за механізмом ринкової премії, активних споживачів, гарантованого покупця, постачальників електричної енергії, що виконують функцію ПУП, оператора системи передачі (далі - ОСП), операторів систем розподілу, адміністратора комерційного обліку (далі - АКО), оператора ринку (далі - ОР) та організатора електронних аукціонів.

Розділом 13 Порядку передбачено порядок здійснення розрахунку вартості та оплати послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, що надається постачальником універсальних послуг.

Згідно із пунктом 15.4 Порядку ОСП здійснює 100% оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП у розрахунковому місяці.

Так, сторонами визнаються обставини, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" було надано Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" у серпні 2024 року послуги вартістю 6 408 715,85 грн згідно акту №8, у серпні 2025 року - послуги вартістю 5 265 973,42 грн згідно акту №8, у вересні 2025 року - послуги вартістю 4 404 969,12 грн згідно акту №9.

03.10.2024 на офіційному сайті Регулятора було оприлюднено постанову НКРЕКП 01.10.2024 №1702, якою, зокрема затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" у серпні 2024 року - 5 340 596,54 грн (без ПДВ), що з ПДВ складає - 6 408 715,85 грн.

24.09.2025 на офіційному сайті Регулятора було оприлюднено постанову НКРЕКП від 23.09.2025 №1526, якою, зокрема затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" у серпні 2025 року - 4 388 311,19 грн (без ПДВ), що з ПДВ складає - 5 265 973,42 грн.

28.10.2025 на офіційному сайті Регулятора було оприлюднено постанову НКРЕКП від 28.10.2025 №1751, якою, зокрема затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" у вересні 2025 року - 3 670 807,60 грн (без ПДВ), що з ПДВ складає - 4 404 969,12 грн.

Судом враховано, що дати ухвалення постанов НКРЕКП, якими затверджувався розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, та їх оприлюднення не завжди співпадають. Тобто оприлюднення таких постанов інколи відбувається в більш пізню дату, ніж їх ухвалення.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України (ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг").

Абзацом 3 частини 5 статті 14 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" передбачено, що рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.

Частиною 7 статті 14 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" унормовано, що рішення Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів, та рішення з питань встановлення тарифів на товари (послуги) суб`єктів природних монополій, цін (тарифів) для населення (якщо відповідні повноваження щодо встановлення цін (тарифів) надані спеціальними законами) набирають чинності з дня, наступного за днем їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора, якщо більш пізній строк набрання чинності не встановлено самим рішенням, але не раніше дня оприлюднення рішення. Регулятор оприлюднює свої рішення не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття. Інші рішення Регулятора набирають чинності з дня їх прийняття, якщо рішенням не встановлено більш пізній строк набрання чинності, та доводяться до відома осіб, на яких поширюється їх дія, у порядку, встановленому Регулятором.

Таким чином, оскільки рішення Регулятора про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, оформлені постановами, набирають чинності з дня їх прийняття, що встановлений пунктом 15.4 Порядку строк на оплату наданих позивачем послуг слід обраховувати із дня прийняття відповідних постанов Регулятора.

За приписами статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відтак, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" повинне було оплати надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" у серпні 2024 року послуги до 04.10.2024 (включно), у серпні 2025 року - до 26.09.2025 (включно), у вересні 2025 року - 31.10.2025 (включно).

Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу. Інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторонами визнано, що станом на дату звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" до господарського суду із даним позовом Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" було частково виконано свої зобов`язання за Договором та у відповідача існував борг перед позивачем з оплати наданих у серпні 2024 року послуг у розмірі у розмірі 3 674 305,69 грн, у серпні 2025 року - у розмірі 2 613 961,16 грн та у вересні 2025 року - у розмірі 3 303 726,84 грн, тобто загалом - 9 591 993,69 грн.

Вказана сума боргу була сплачена відповідачем під час розгляду справи №910/15216/25, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2026 (з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 01.04.2026 про виправлення описки та арифметичної помилки) закрито провадження у справі №910/15216/25 в частині вимоги про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" боргу у розмірі 9 591 993,69 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Оплата відповідачем боргу у повному обсязі не спростовує факту прострочення Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" виконання своїх грошових зобов`язань за Договором.

В свою чергу у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором з оплати наданих у серпні-вересні 2025 року послуг Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" нарахованих за період з 29.09.2025 по 30.11.2025 3% річних у розмірі 27 285,81 грн та нарахованих за період з 01.10.2025 по 31.10.2025 інфляційних втрат у розмірі 33 004,56 грн.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті грошових коштів у визначений Договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку ціни позову, позивачем нараховано на суму боргу 4 583 966,68 грн (борг по оплаті наданих у серпні 2025 року послуг) 3% річних за період з 29.09.2025 по 30.09.2025, на суму боргу у розмірі 3 667 173,34 грн (борг по оплаті наданих у серпні 2025 року послуг) 3% річних за період з 01.10.2025 по 30.11.2025 та на суму боргу у розмірі 3 303 726,84 грн (борг по оплаті наданих у вересні 2025 року послуг) 3% річних за період з 01.11.2025 по 30.11.2025.

Суд, здійснивши перерахунок 3% річних у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон" на вказані суми боргу за період з 29.09.2025 по 30.11.2025, прийшов до висновку про правомірність стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 3% річних у розмірі 27 285,81 грн.

Також позивачем нараховано на суму боргу у розмірі 3 667 173,34 грн (борг по оплаті наданих у серпні 2025 року послуг) інфляційні втрати за період з 01.10.2025 по 31.10.2025.

Суд, здійснивши перерахунок інфляційних втрат у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон" на вказану суму боргу за період з 01.10.2025 по 31.10.2025, прийшов до висновку про правомірність стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" інфляційних втрат у розмірі 33 004,56 грн.

Крім того, позивач вказує, що відповідач не своєчасно виконував свої зобов`язання зі сплати вартості відповідних послуг, що були надані за Договором у вересні-листопаді 2024 року, у зв`язку з чим рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2025 по справі №910/5910/25 стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" борг в розмірі 6 110 506,92 грн, а також 361 374,51 грн інфляційних втрат та 78 250,09 грн 3% річних. Натомість відповідачем була сплачена стягнута вказаним рішенням суду сума боргу 05.11.2025, а тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" просить суд стягнути з відповідача також 3% річних в розмірі 99 442,22 грн, нараховані за порушення оплати послуг, що надані у вересні-листопаді 2024 року, за період з 21.04.2025 по 04.11.2025, та інфляційні втрати у розмірі 222 790,30 грн, нараховані за порушення оплати послуг, що надані у вересні-листопаді 2024 року, за період з 01.04.2025 по 31.10.2025.

Отже, рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2025, по справі №910/5910/25 стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" борг в розмірі 6 110 506,92 грн, а також 361 374,51 грн інфляційних втрат та 78 250,09 грн 3% річних

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади" передбачено, що за змістом частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Частинами 1 та 2 статті 18 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/9823/17.

Отже, не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому, не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі, в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

При цьому, суд зазначає, що преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також рішеннями Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 в справі "Совтрансавто-Холдінг" проти України" та від 28.11.1999 в справі "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Христов проти України" від 19.02.2009 та "Пономарьов проти України" від 03.04.2008).

Так, остаточними судовим рішенням - рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2025, по справі №910/5910/25 встановлено факт наявності у Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" обов`язку сплатити надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" у вересні-листопаді 2024 року згідно Договору послуги та факт прострочення відповідачем виконання такого обов`язку та як наслідок - стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" борг у розмірі 6 110 506,92 грн, інфляційні втрати в розмірі 361 374,51 грн та 3% річних у розмірі 78 250,09 грн.

Як вказує позивач, що не було спростовано відповідачем, в межах справи №910/5910/25 Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" було заявлено до стягнення нараховані на суму боргу з оплати наданих у вересні-листопаді 2024 року послуг 3% річних до 20.04.2025 включно, а інфляційні втрати - до 31.03.2025 включно, в той час як відповідачем лише 05.11.2025 погашено у повному обсязі основну заборгованість.

Відтак в межах даного спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" нараховані на суми на боргу (з урахуванням часткових оплат) з оплати наданих у вересні-листопаді 2024 року 3% річних в розмірі 99 442,22 грн за період з 21.04.2025 по 04.11.2025 та інфляційні втрати в розмірі 222 790,30 грн за період з 01.04.2025 по 31.10.2025.

Враховуючи заявлений позивачем період для нарахування інфляційних та 3% річних, то для вирішення даної справи відсутня необхідність для визначення настання строку виконання обов`язку з оплати боргу за надані у вересні-листопаді 2024 року послуги, а достатнім є встановлення факту в межах справи №910/5910/25, що відповідач є таким, що прострочив виконання своїх грошових зобов`язань за Договором.

Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача, що здійснений Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" розрахунок неможливо перевірити, адже позивачем не надано платіжних доручень, якими підтверджується часткова оплата Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" заборгованості за спірний період, оскільки у суду відсутні підстави ставити під сумнів вказані позивачем у розрахунку дати часткової сплати та суми часткової сплати.

Водночас, ухвалою суду від 24.02.2026 було встановлено відповідачу строк для надання власного контррозрахунку інфляційних втрат та 3% річних у разі незгоди із розрахунком позивача, однак Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" такою можливістю не скористалось, як і не надало доказів сплати боргу в інших розмірах та/або в інші дати.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Отже, за змістом ст.ст. 598-609 Цивільного кодексу України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов`язання.

Тобто наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано доказів сплати Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" боргу за надані у вересні-листопаді 2024 року послуги сплати боргу в інших розмірах та/або в інші дати, в тому числі раніше вказаної позивачем дати - 05.11.2025.

Як встановлено остаточними судовим рішенням по справі №910/5910/25 відповідач обов`язку по сплаті грошових коштів у визначений Договором та законодавством строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Виходячи із положень частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Стаття 625 Цивільного кодексу України передбачає право кредитора вимагати сплату боргу з нарахованими на нього 3% річних та інфляційними втратами за весь час прострочення.

Використання у вказаній нормі закону формулювання "за весь час прострочення" свідчить про те, що законодавець передбачив право кредитора на відшкодування інфляційних втрат та 3% річних від дати, з якої боржник є таким, що прострочив, до дати припинення обов`язку зі сплати коштів, зокрема внаслідок виконання боржником свого грошового зобов`язання зі сплати суми основного боргу.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон" з врахуванням визначених позивачем періоду їх нарахування та сум боргу, суд приходить до висновку, що правомірним є стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" інфляційних втрат у розмірі 222 790,30 грн та 3% річних в розмірі 99 442,22 грн.

Здійснення розрахунків за допомогою інструменту "Калькулятори" системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон" є усталеною практикою, з чим погоджується в тому числі Верховний Суд (постанови від 05.06.2024 у справі №921/403/22, від 05.12.2023 у справі №921/481/22, від 19.09.2019 у справі №905/106/19).

Щодо доводів відповідача про відсутність його вини у простроченні зобов`язань та про наявність у позивача боргу перед відповідачем за іншим правочином, то суд зазначає, що за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Отже, у випадках порушення грошового зобов`язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов`язання через відсутність необхідних коштів (статті 607 Цивільного кодексу України) або на відсутність вини (стаття 614, 617 Цивільного кодексу України чи статті 218 Господарського кодексу України) (аналогічний висновок, викладено у постановах Верховного Суду від 24.10.2023 у справі №910/18566/21, від 25.06.2020 у справі №910/4926/19, від 30.03.2020 у справі №910/3011/19, від 27.03.2024 у справі №910/7717/23 та від 18.03.2026 у справі №916/3630/23(916/1878/25)).

Отже, відсутність вини Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у простроченні виконання грошового зобов`язання (стаття 614 Цивільного кодексу України) не впливає на обсяг його обов`язків як боржника, що прострочив грошове зобов`язання.

Щодо тверджень відповідача про наявність в позивача перед ним заборгованості, то суд відхиляє вказані доводи, оскільки, по-перше, ні Договір, ні Порядок не ставлять обов`язок Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" оплатити надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" послуги від наявності/відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" заборгованості перед Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго".

По-друге, із наведеного Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" переліку справ, в яких ним заявлено вимоги про стягнення заборгованості за надану послугу з передачі електричної енергії, вбачається, що ним також нараховуються відповідачам 3% річних та інфляційні втрати. Таким чином, наведений перелік справ жодним чином не підтверджує та не спростовує наявність у Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" обов`язку зі сплати 3% річних та інфляційні втрати.

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" підлягають задоволенні повністю, а з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" підлягають стягненню 3% річних у загальному розмірі 126 728,03 грн та інфляційних втрат у загальному розмірі 255 794,86 грн.

Щодо судового збору у розмірі 4 590,27 грн, який підлягав сплаті за розгляд судом вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 382 522,89 грн, то згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в цій частині покладається на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог повністю.

На підставі викладеного та керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ідентифікаційний код 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (49001, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 4 Д; ідентифікаційний код 42086719) 3% річних у розмірі 126 728 (сто двадцять шість тисяч сімсот двадцять вісім) грн 03 коп., інфляційні втрати у розмірі 255 794 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч сімсот дев`яносто чотири) грн 86 коп. та судовий збір у розмірі 4 590 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто) грн 27 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 07.04.2026.

Суддя Роман БОЙКО