ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2026 р. Справа№ 910/3042/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Супрун В.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 09.02.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кошика Олега Ярославовича на рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 (повний текст підписано 11.08.2025)

у справі №910/3042/25 (суддя Павленко Є.В.)

за позовом Фізичної особи - підприємця Кошика Олега Ярославовича

до Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"

про стягнення 561 728,49 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2025 фізична особа - підприємець Кошик Олег Ярославович (далі - Підприємець) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (далі - Банк) 561 728,49 грн, з яких: 547 617,89 грн - основна заборгованість, 11 004,93 грн - інфляційні втрати, 3 105,67 грн - три проценти річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за укладеним між сторонами договором від 2 січня 2025 року про врегулювання заборгованості за договором, яким є заява № -КЗД-1 про приєднання до Умов та правил надання послуги "Кредит під депозит" від 15 грудня 2023 року.

У відзиві на позов відповідач вказав, що 2 січня 2025 року шляхом укладання спірного правочину про врегулювання заборгованості було достроково розірвано договір депозитного вкладу, у зв`язку з чим сума відсотків, які підлягали виплаті Банком на рахунок вкладника була розрахована відповідно до передбаченої Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови) ставки "До запитання" - 0,01%. При цьому, спірні грошові кошти Банком не утримувались і на рахунках відповідача не знаходяться. Відтак, нарахування позивачем передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) компенсаційних виплат є не обґрунтованим. При цьому, оскільки договір банківського депозиту був укладений саме між фізичною особою Кошиком О.Я. та Банком, в останнього відсутні зобов`язання перерахувати спірні грошові кошти на рахунок Підприємця. У той же час, вказана фізична особа не зверталася до Банку в установленому договором порядку із відповідним розрахунковим документом для перерахування залишку грошових коштів з депозитного рахунку на рахунок відповідного суб`єкта господарювання (позивача).

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій останній навів свої аргументи на спростування доводів Банку, викладених у відзиві, та вказав, що в діях відповідача вбачається факт невиконання покладених на нього зобов`язань за договором про врегулювання заборгованості. При цьому, поведінка Банку є суперечливою, оскільки вищевказаним правочином сторони досягнули всіх істотних умов щодо: розміру заборгованості за кредитним договором, розміру коштів, які знаходились на депозиті, порядку врегулювання заборгованості та порядку перерахування залишку на користь Підприємця. У зв`язку з цим, на думку позивача, усі інші договори, усні чи письмові домовленості сторін, у тому числі й положення Умов, до спірних правовідносин не застосовуються.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 у справі №910/3042/25 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що на час звернення Підприємця із заявою від 10 грудня 2024 року вих. № 10/12 про погашення заборгованості за кредитом за рахунок депозитних коштів та на час укладання між сторонами договору про врегулювання заборгованості, визначений договором банківського вкладу строк дії вкладу не закінчився.

Відтак, враховуючи вищевказані положення укладених між сторонами правочинів, а також факт волевиявлення позивача щодо погашення його заборгованості з кредиту за рахунок коштів, які знаходились на депозитному рахунку Кошика О.Я., шляхом підписання Підприємцем договору про врегулювання заборгованості, пунктом 4 розділу І якого прямо передбачені наслідки підписання Підприємцем цього правочину - розірвання банком в односторонньому порядку договору депозитного вкладу, суд дійшов висновку про те, що Банком правомірно розраховано суму процентів за відповідним депозитом за ставкою "До запитання" у розмірі 0,01% річних.

Суд дійшов висновку про те, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявності в Банку перед Підприємцем спірної заборгованості в розмірі 547 617,89 грн, у зв`язку з чим вимога останнього про стягнення з відповідача на його користь зазначеної суми є необґрунтованою, а відтак не підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач 21.08.2025 (документ сформовано в системі «Електронний суд» 21.08.2025) звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Апелянт вважає ухвалене рішення таким, що прийняте внаслідок невірного застосування норми матеріального права.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до наступного.

Представник відповідача та суд дійшли помилкового висновку, що шляхом укладання спірного правочину про врегулювання заборгованості було достроково розірвано договір депозитного вкладу. Апелянт вважає, що банк всупереч договірних зобов`язань, встановлених договором про врегулювання заборгованості від 02.01.2025, зокрема щодо залишку коштів після погашення тіла кредиту, списав з рахунку Кошика О.Я. грошові кошти в розмірі 547 617,89 грн та безпідставно утримує їх у себе. Позивач вважає, що в діях банку наявна недобросовісна та суперечлива поведінка, яка полягає в тому, що відповідач запропонував варіант вирішення ситуації, яка склалася між сторонами, шляхом укладення договору про врегулювання заборгованості, в якому чітко викладено всі умови, на які погодився Кошик О.Я. та сподівався на їх дотримання зі сторони банку. Проте, банк всупереч укладеному договору вчинив дії, які не відповідають попереднім заявам, а саме договору від 02.01.2025, що є поведінкою, яка суперечить принципу добросовісності та чесної ділової практики. Вважає, що банк в односторонньому порядку відмовився від взятих на себе договірних зобов`язань, що призвело до порушення прав позивача, які виявились у безпідставному списанню з його рахунку грошових коштів у розмірі 547 617,89 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2025 апеляційну скаргу відповідача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/3042/25.

Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Кошика Олега Ярославовича на рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/3042/25.

Матеріали справи №910/3042/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Кошика Олега Ярославовича на рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 у справі №910/3042/25., справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.10.2025.

В судовому засіданні 27.10.2025 представники сторін приймали участь в режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів.

27.10.2025 (документ сформований в системі "Електронний суд" 25.10.2025) через підсистему "Електронний суд" представником відповідача подано пояснення на апеляційну скаргу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин у справі оголошено перерву на 08.12.2025.

В судове засідання 08.12.2025 представники сторін не з`явилися, причини їх неявки суду невідомі.

З метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин, враховуючи неявку в судове засідання представників сторін, ухвалою суду від 08.12.2025 оголошено перерву у справі на 09.02.2026.

До матеріалів справи представником відповідача подано пояснення на апеляційну скаргу, в якому останній категорично заперечує доводи апелянта, оскаржуване рішення вважає правильним та просить залишити його без змін.

Явка представників сторін

В судовому засіданні апеляційної інстанції 09.02.2026 представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 09.02.2026 заперечував проти доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі, просив у її задоволенні відмовити з підстав, викладених у поясненнях на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 09.02.2026 відповідно до ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Судом встановлено, що 14 грудня 2023 між Банком та фізичною особою Кошиком О.Я. шляхом підпиcання останнім заяви про приєднання SAMDNWFD200 Вклад "Стандарт" строковий на 18 місяців (у варіанті без дострокового закриття) було укладено договір банківського вкладу, за умовами якого клієнт - Кошик О.Я., на підставі статті 634 ЦК України, приєднався до розділу 1.1. "Загальні положення", підрозділу 2.2.1. "Загальні положення" та підрозділу 2.2.2. "Види вкладів" Умов, що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, у редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять договір банківського вкладу, приймає всі права й обов`язки, встановлені в цьому договорі, та зобов`язується їх належним чином виконувати.

Копія вказаного правочину, підписаного Кошиком О.Я. , наявна в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 1.1. договору банківського вкладу Банк приймає від клієнта грошову суму на вкладний рахунок і зобов`язується виплатити останньому суму вкладу й проценти на умовах та в порядку, встановлених цим правочином.

За пунктом 2.2. договору банківського вкладу нарахування процентів на суму вкладу і поповнень починається з першого дня, наступного за днем надходження грошових коштів в Банк, і здійснюється за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів у році, за ставкою, що діє на дату першого надходження коштів з урахуванням правил розрахунку процентів при продовженні вкладу. За день, коли вклад повертається клієнту, проценти не нараховуються. Після розірвання вкладу або закінчення його строку (якщо вклад не продовжений на новий строк) нарахування процентів припиняється.

Згідно з пунктом 3.1. вказаного правочину по закінченні кожного періоду нарахування процентів, що минув з оформлення/продовження договору, нараховані проценти за вкладом зараховуються на вкладний рахунок і згідно з умовами договору додаються до суми вкладу або перераховуються на поточний рахунок (картку) клієнта в дату, наступну за датою закінчення періоду нарахування, після 15:00.

Дострокове повернення вкладу не передбачено. Витребування вкладу протягом 5-ти календарних днів з дати закінчення кожного строку вкладу (з урахуванням операційного часу для оброблення заявок на закриття вкладу) вважається припиненням зобов`язання за договором за строком. У випадку вимоги клієнтом вкладу протягом цього періоду, проценти нараховуються та виплачуються за ставкою вкладу "До запитання" за фактичну кількість днів, що минули з дати закінчення строку вкладу. За день, коли вклад повертається клієнту, проценти не нараховуються. Інші витребування вкладів вважаються достроковими (пункти 4.1. та 4.2. договору банківського вкладу).

Відповідно до пунктів 4.3. і 4.4. вказаного правочину клієнт має право протягом 5-ти календарних днів з дати закінчення строку вкладу повернути вклад, зобов`язання Банку за договором після повернення клієнту вкладу припиняються. Повернення вкладу здійснюється одним із таких способів: на підставі письмової заяви клієнта про закриття вкладного рахунку, поданої у відділені Банку. На підставі заяви клієнта про закриття вкладного рахунка, поданої в електронній формі, у дистанційних каналах Банку. Повернення вкладу здійснюється на рахунок, вказаний клієнтом в заяві.

За пунктом 4.7. договору банківського вкладу підписанням цієї заяви про приєднання клієнт надає Банку згоду на виконання платіжних операцій з виплати процентів за вкладом та повернення суми вкладу на підставі цієї угоди в дату їх виплати в розмірі й у порядку, встановлених цим правочином, з вкладного рахунку клієнта на рахунок, зазначений клієнтом у заяві відповідно до пункту 4.4. цього договору, та такі операції є акцептованими. При цьому, клієнт уповноважує Банк для виконання таких операцій підписувати платіжні інструкції за такими кредитовими переказами від імені клієнта.

Відповідно до пункту 7.3. вказаного правочину підписанням цієї заяви клієнт підтверджує, що відкритий у Банку рахунок не буде використовуватись у підприємницькій чи незалежній професійній діяльності.

Договір починає діяти з дати першого внесення коштів на вкладний рахунок та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за ним (пункт 6.1. договору банківського вкладу).

У розділі "Умови вкладу" сторони погодили: тип вкладу - "Стандарт" строковий на 18 місяців (без можливості дострокового розірвання) № SAMDNWFD200; початкова сума вкладу - 5?000?000,00 грн; строк дії вкладу - 18 місяців (до 14 червня 2025 року включно). У разі, якщо кошти надійшли на вкладний рахунок пізніше дати укладення цього договору, строк дії вкладу починається з дати надходження коштів; рахунок для зарахування вкладу - № НОМЕР_1; на суму вкладу нараховуються проценти за ставкою 11,33% річних, яка є незмінною протягом кожного строку вкладу. У разі, якщо кошти надійшли на вкладний рахунок пізніше дати укладення цього договору, на суму вкладу нараховуються проценти за ставкою, що діє на момент надходження коштів. Проценти за вкладом додаються до суми вкладу (капіталізуються) та зараховуються на рахунок № НОМЕР_1 (IBAN); період нарахування процентів - щомісячно, кожні 11 місяців; додатковий рахунок "До запитання": SAMDNWFD201, ідентифікатор НОМЕР_8. На суму коштів на вкладі "До запитання" (ідентифікатор: НОМЕР_8), згідно з пунктом 5 договору, нараховуються проценти за ставкою 0,01% річних, які перераховуються на вклад № НОМЕР_1.

З матеріалів справи вбачається, що 15 грудня 2023 між Банком і Підприємцем, шляхом підписання кваліфікованим електронним підписом останнього (далі - ЕЦП) заяви №-КЗД-1 про приєднання до Умов та правил надання послуги "Кредит під депозит", було укладено кредитно-заставний договір, за умовами якого Банк зобов`язався надати клієнту кредит, а Підприємець - використати кредит за цільовим призначенням, повернути його і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору. Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Преамбулою вказаної заяви-приєднання визначено, що: "Фізична особа - підприємець Кошик Олег Ярославович, місцезнаходження якого: АДРЕСА_1 , код в ЄДРПОУ НОМЕР_2 , що діє на підставі Свідоцтва, на підставі ст.634 Цивільного кодексу України підписанням цієї Заяви (далі - "Заява про приєднання") приєднався до розділу "1.1. Загальні положення" та до підрозділу "3.2.5. Кредит під депозит" Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на сайті АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (далі - Банк) у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms. Підписанням Заяви про приєднання Клієнт приймає всі права та обов`язки, визначені Заявою про приєднання та умовами підрозділу "Кредит під депозит" Умов та правил надання банківських послуг, які разом становлять кредитно-заставний договір між Банком та Клієнтом (далі - Договір), примірник якого Клієнт отримав шляхом самостійного роздрукування".

У розділі "А. Істотні умови кредитування" сторони погодили такі умови надання Банком кредиту Підприємцю, а саме: вид кредиту - відновлювана кредитна лінія (пункт A.1. заяви); кредитний ліміт - 4 750 000 грн для фінансування поточних потреб клієнта, кредитування яких не заборонено чинним законодавством України та цим договором (пункт А.2. заяви); термін повернення кредиту - 14 грудня 2024 року (пункт А.3. заяви); за користування кредитом клієнт сплачує фіксовані проценти у розмірі 15,5% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (пункт А.4. заяви); сторони узгодили, що розмір процентів за користування кредитом, що зазначений в пункті А.4 цього договору не може бути менше або більше розміру, при якому різниця між процентами за користування кредитом та процентами за розміщення грошей за договором від 14 грудня 2023 року № SAMDNWFD200 "Стандарт" строковий на 18 місяців, який/які є забезпеченням за цим кредитом (вклад-забезпечення) складає 2,5% річних (пункту А.4.1. заяви). У випадку порушення клієнтом грошового зобов`язання по сплаті кредиту клієнт сплачує Банку проценти за користуванням кредитом у розмірі 31% річних від суми простроченої заборгованості за кредитом. При цьому, сторони узгодили, що розмір процентів, зазначений в цьому пункті, не може бути більше або менше подвійного розміру процентів, порядок визначення якого зазначений в пункті А.4.1 цього договору (пункт А.5. заяви). Датою сплати процентів є 25-те число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання договору. У випадку несплати процентів у зазначений термін вони вважаються простроченими (пункт A.6. заяви). Сторони узгодили, що виконання клієнтом зобов`язань з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, комісійних винагород, неустойки та інших платежів, що підлягають сплаті на користь Банку за цим договором, може здійснюватися шляхом ініціювання Банком дебетового переказу з усіх поточних рахунків клієнта в терміни й у межах сум, що підлягають сплаті Банку згідно з цим договором та/або у разі прострочення таких платежів. Підписанням цього договору клієнт надає свою згоду на проведення Банком дебетових переказів зі сплати вказаних вище платежів з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту, зокрема з наступних рахунків: № НОМЕР_3 у гривні, отримувач: АТ КБ "Приватбанк", МФО 305299 (IBAN НОМЕР_4 ); або шляхом переказу коштів на рахунок: № НОМЕР_5 у гривні, отримувач: АТ КБ "Приватбанк", МФО 305299 ЄДРПОУ (IBAN НОМЕР_6 ), а також з усіх рахунків, що будуть відкриті в майбутньому, у межах сум, які підлягають сплаті Банку за цим договором, при настанні/після настання строків/термінів платежів. Дебетовий переказ на сплату платежу з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, комісійних винагород, неустойки й інших платежів, передбачених цим договором, здійснюється як за рахунок власних коштів клієнта, так і за рахунок кредитних коштів Банка (пункт А.7. заяви).

У порядку та на умовах, визначених цим договором, клієнт надає в заставу майнові права на отримання грошових коштів в повному обсязі по депозитному договору від 14 грудня 2023 року № SAMDNWFD200 "Стандарт" строковий на 18 місяців, у забезпечення виконання зобов`язань клієнта перед Банком, у силу чого Банк має вищий пріоритет (переважне право) у випадку невиконання клієнтом зобов`язань, передбачених цим договором, одержати задоволення за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами клієнта. Сторони визначили, що вартість предмету застави складає суму всіх вкладів, зазначених у пункті 1.2. цього договору, яка становить 5 000 000,00 грн. Максимальний розмір вимоги, яка забезпечується заставою за цим договором, складає 5 494 430,56 грн. (пункти 1.2.-1.4. вказаного правочину).

Відповідно до пункту 1.8. заяви-приєднання підписанням останньої клієнт підтверджує, що ознайомлений з Умовами, які розміщені на веб-сайті: privatbank.ua/terms.

Сторони узгодили, що виконання клієнтом зобов`язань з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, комісійних винагород, неустойки й інших платежів, які підлягають сплаті на користь Банку за цим договором, може здійснюватися шляхом ініціювання Банком дебетового переказу з усіх поточних (у тому числі карткових) рахунків клієнта в терміни та в межах сум, що підлягають сплаті Банку згідно з цим договором та/або у разі прострочення таких платежів. Підписанням цього договору клієнт надає свою згоду на проведення Банком дебетових переказів зі сплати вказаних вище платежів з усіх поточних рахунків клієнта, відкритих в Банку, а також тих, що будуть відкриті в майбутньому, у валюті кредиту для виконання зобов`язань з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, комісійних винагород, неустойки та інших платежів передбачених договором, в межах сум, що підлягають сплаті Банку згідно з цим правочином. Для здійснення дебетового переказу за рахунок коштів, що розміщені на депозитному рахунку клієнта, Банк має право в односторонньому порядку достроково розірвати договір депозитного вкладу шляхом письмового повідомлення клієнта із зазначенням дати розірвання депозитного договору (пункт 1.10.2. вказаного правочину).

За умовами пункту 1.7. вказаного договору останній вступає в силу з моменту підписання клієнтом заяви про приєднання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису.

Цього ж дня між Банком та громадянином України Кошиком О.Я. було укладено договір про внесення змін № Б/Н до договору банківського вкладу від 14 грудня 2023 року.

Вказаний правочин підписаний КЕП Кошика О.Я. та уповноваженої особи Банку, а також скріплений електронною печаткою відповідача.

Вказаним правочином сторони погодили внести, зокрема, такі зміни й доповнення: майнові права на грошові кошти в сумі 5 000 000,00 грн, розміщені клієнтом на вкладному (депозитному) рахунку, передано в заставу відповідно до кредитно-заставного договору від 15 грудня 2023 року № -КЗД-1, який укладено для забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед Банком за вказаним кредитно-заставним договором (пункт 1.1. вказаного правочину); грошові кошти, отримані Банком в результаті звернення стягнення на майнові права на вклад відповідно до умов договору застави, спрямовуються на задоволення вимог Банку, що випливають із зобов`язання, забезпеченого заставою. При цьому укладення будь-яких інших договорів між Банком та клієнтом не вимагається. Якщо умови договору вимагають видачу вкладу в повному обсязі, та розмір грошових коштів, що знаходяться на відповідному вкладному (депозитному) банківському рахунку, або у разі курсової різниці валют, перевищує розмір зобов`язання, забезпеченого заставою майнових прав, Банк перераховує залишок коштів на поточний рахунок клієнта (пункт 1.3. вказаного правочину); до припинення застави Банка на майнові права на вклад витребування клієнтом вкладу (повної або часткової суми) за договором, у тому числі до спливу строку розміщення вкладу за договором, не допускається (пункт 1.5. вказаного правочину).

Цей договір про внесення змін є невід`ємною частиною договору банківського вкладу та вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання шляхом накладення КЕП усіма його сторонами. Підписанням цього договору про внесення змін клієнт підтверджує, що ознайомлений з Умовами (пункти ІІ, ІІІ, ІV та VI вказаного правочину).

З наявної в матеріалах справи копії заяви про приєднання до Умов № вбачаться, що 11 листопада 2024 між Банком та Підприємцем було укладено договір банківського рахунку шляхом підписання КЕП позивача вказаної заяви в порядку статті 634 ЦК України.

Відповідно до пункту 1.1. вказаного правочину Підприємець приєднався до розділу "Загальні положення", підрозділів 3.1.1. "Порядок відкриття та обслуговування рахунків юридичних осіб у Банку", 3.1.2. "Умови та Правила розрахунково-касового обслуговування", 3.1.3. "Дистанційне управління рахунками" та 3.1.5. "Умови та Правила здійснення операцій із валютними цінностями" Умови, що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, які разом становлять договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цій угоді, і зобов`язується їх належним чином виконувати.

За умовами пункту 1.2. вказаного правочину Банк зобов`язався відкрити клієнту рахунок на підставі заяви про відкриття поточного рахунку та відкривати поточні рахунки в майбутньому на підставі відповідної заяви, поданої клієнтом в системі "Приват24 для бізнесу" або у відділенні Банку, приймати, зараховувати на нього грошові кошти, що йому надходять, виконувати платіжну інструкцію клієнта про перерахування, видачу відповідних сум з рахунка, здійснювати розрахунково-касове обслуговування та проведення інших операцій за рахунком, у тому числі через систему дистанційного обслуговування, у порядку, визначеному законодавством і цим договором, а клієнт - сплачувати Банку винагороду, передбачену чинними тарифами відповідача.

Пунктом 1.5.4. вказаного правочину сторони погодили, що виконання клієнтом зобов`язань з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, комісійних винагород, неустойки та інших платежів, що підлягають сплаті на користь Банку за будь-яким договором, укладеним між сторонами, може здійснюватися шляхом ініціювання Банком дебетового переказу з усіх поточних рахунків клієнта в терміни та в межах сум, що підлягають сплаті Банку за таким договором (договорами), та/або в разі прострочення таких платежів. Підписанням цього договору клієнт надає свою згоду на проведення Банком дебетових переказів зі сплати вказаних вище платежів з усіх поточних рахунків клієнта, відкритих у Банку, а також тих, що будуть відкриті в майбутньому, у валюті кредиту для виконання зобов`язань з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, комісійних винагород, неустойки й інших платежів, передбачених договором, у межах сум, що підлягають сплаті Банку за таким договором (договорами). У разі недостатності або відсутності у клієнта коштів в національній валюті України для погашення заборгованості за кредитом у національній валюті України та/або відсотків за користування ним, та/або винагород, та/або неустойки, клієнт цим підтверджує свою згоду на проведення Банком дебетових переказів коштів в іноземній валюті з усіх своїх поточних рахунків у розмірі, еквівалентному сумі заборгованості в національній валюті України на дату погашення по курсу НБУ. Для здійснення дебетового переказу за рахунок коштів, розміщених на депозитному рахунку клієнта, Банк має право в односторонньому порядку достроково розірвати договір депозитного вкладу шляхом письмового повідомлення клієнта із зазначенням дати розірвання депозитного договору. Дебетовий переказ на сплату платежу з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, комісійних винагород, неустойки та інших платежів здійснюється як за рахунок власних коштів клієнта, так і за рахунок кредитних коштів Банка.

Підписанням цієї заяви про приєднання клієнт підтверджує, що ознайомлений з Умовами, які розміщені на веб-сайті: privatbank.ua/terms. Підписанням цього договору клієнт підтверджує що: до укладення цього правочину Банком була надана уся необхідна, актуальна та достовірна інформація, передбачена частинами 1, 2, 5 статті 7 Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії" та статтею 30 Закону України "Про платіжні послуги", та він був належним чином повідомлений про усі обставини, які стосуються надання фінансової послуги; Банк забезпечив правильне розуміння суті фінансової послуги та не нав`язував її придбання (пункти 2.5. та 2.6. вказаного правочину).

Цей договорі діє до повного виконання зобов`язань сторонами за цим правочином. Датою укладення договору є дата підписання заяви про приєднання (пункти 2.2. та 2.3. вказаного правочину).

10 грудня 2024 Підприємець звернувся до відповідача з листом від вказаної дати вих. № 10/12, у якому просив закрити його кредит, договір від 15 грудня 2023 року № -КЗД-1, за рахунок депозитних коштів. Копія вказаного листа наявна в матеріалах справи.

2 січня 2025 року між Підприємцем і Банком було укладено договір про врегулювання заборгованості за договором, яким є заява № -КЗД-1 про приєднання до Умов та правил надання послуги "Кредит під депозит" від 15 грудня 2023 року, разом з Умовами.

Цей правочин підписаний КЕП уповноваженої особи Банку та позивача.

У розділі І договору про врегулювання заборгованості сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість Підприємця перед Банком, що виникла у зв`язку із невиконанням/неналежним виконанням позивачем умов кредитного договору, на наступних умовах: клієнт підтверджує свої зобов`язання перед Банком щодо погашення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 4 305 721,07 грн, яка складається з суми неповернутого кредиту (пункт 1); сторони дійшли згоди про те, що погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється шляхом відступлення клієнтом Банку прав вимоги за договором від 14 грудня 2023 року № SAMDNWFD200 "Стандарт" строковий на 18 місяців, майнові права на отримання грошових коштів по якому перебувають в заставі Банку в якості забезпечення виконання зобов`язань клієнта перед Банком за кредитним договором, у розмірі 5 548 056,34 грн. Залишок грошових коштів за договором депозитного вкладу, що залишається після погашення заборгованості клієнта за кредитним договором, у порядку передбаченому підпунктом 2.1. пункту І цього правочину, підлягає переказу Банком за наступними реквізитами: IВАN НОМЕР_7 (пункт 2). Сторони погодили, що цей договір є достатньою підставою для набуття Банком прав вимоги за договором депозитного вкладу в розмірі та на умовах, як це передбачено підпунктом 2.1. пункту І цього правочину (пункт 3). Підписанням цього правочину клієнт погоджується, що для здійснення погашення заборгованості та виконання дебетового переказу за рахунок коштів, що розміщені на депозитному рахунку згідно договору депозитного вкладу, Банк має право в односторонньому порядку достроково розірвати договір депозитного вкладу (пункт 4).

У розділі ІІ "Заключні положення" договору про врегулювання заборгованості сторони погодили, що: цей договір укладений з метою врегулювання заборгованості клієнта за кредитним договором та є його невід`ємною частиною (пункт 1); цей договір сторонами прочитаний, відповідає їх намірам та досягнутим домовленостям, які засвідчується власними підписами сторін (уповноваженими представниками), що діють у повній відповідності з наданими їм повноваженнями та повним розумінням предмету та змісту цього договору (пункт 2); застосування інших умов кредитування за кредитним договором, які передбачають реструктуризацію заборгованості клієнта та/або прощення будь-якої частини заборгованості клієнта за кредитним договором, у тому числі, внаслідок внесення змін до законодавства України, та які не передбачені кредитним договором та цим договором, можуть бути застосовані до правовідносин за кредитним договором виключно за умови досягнення згоди сторін за кредитним договором та укладення між сторонами відповідного договору або внесення змін до кредитного договору (пункт 3); усі інші умови кредитного договору, що не змінені цим правочином, залишаються чинними та сторони підтверджують свої зобов`язання за ними (пункт 4); цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами шляхом накладення електронного підпису через сервіс "Paperless" у порядку, передбаченому Законами України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Датою укладання договору є дата накладення останнього з електронних підписів сторін (пункт 5).

З наявної в матеріалах справи копії виписки по депозитному рахунку Кошика О.Я. № НОМЕР_1 вбачається, що 2 січня 2025 року Баком були здійснені наступні банківські операції по вказаному рахунку: здійснено списання коштів в загальному розмірі 4 305 721,07 грн з призначенням платежу: "Переказ коштів. Перерахування коштів на погашення простроченої заборгованості згідно умов договору № -КЗД-1 від 15-12-2023 (ОСFLFLOSORW85) заявка реф 241226ZDGJ8ZRUCH", залишок коштів після виконання цієї банківської операції становив 1 242 335,27 грн; здійснено зарахування процентів за банківським вкладом в розмірі 28,36 грн, залишок коштів після виконання цієї банківської операції становив 1 242 363,63 грн; здійснено списання коштів в розмірі 547 617,89 грн з призначенням платежі: "Перерахунок процентів при достроковому розірванні депозиту", залишок коштів після виконання цієї банківської операції становив 694 745,74 грн; утримано податок з нарахованих за депозитним договором процентів в розмірі 6,52 грн, залишок коштів після виконання цієї банківської операції становив 694 739,22 грн. Вказані обставини також не заперечувались відповідачем у його відзиві.

17 січня 2025 Підприємець звернувся до Банку із заявою від вказаної дати, у якій просив надати письмову відповідь з посиланням на норми чинного законодавства України та/або положення договору, які передбачали можливість списання грошових коштів з депозитного рахунку в розмірі 547 617,89 грн. Копія вказаної заяви наявна в матеріалах справи.

Листом від 4 лютого 2025 року № 20.1.0.0.0/7-250120/1472 (належна копія якого міститься в матеріалах справи) відповідач з посиланням на приписи статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" повідомив про те, що після розірвання договору банківського вкладу нараховані відсотки були перераховані за ставкою "До запитання" на підставі пункту 2.2.1.1.14 Умов, зокрема: якщо клієнт має прострочену заборгованість за кредитом, наданим Банком, або клієнт є поручителем за кредитом, за яким існує прострочена заборгованість, для здійснення дебетового переказу за рахунок коштів, що розміщені на вкладному рахунку клієнта, Банк має право на свій розсуд: після закінчення строку вкладу перерахувати вклад і нараховані проценти на поточний рахунок Клієнта та в подальшому використовувати їх для погашення заборгованості, або в односторонньому порядку достроково розірвати договір банківського вкладу шляхом повідомлення Клієнта. Вклад і нараховані проценти перераховуються на поточний рахунок Клієнта та в подальшому використовуються для погашення заборгованості. Нарахування процентів проводиться за фактичну кількість днів з дати внесення/дати продовження вкладу за ставкою "До запитання". У зв`язку з цим сума коштів на депозитному рахунку Кошика О.Я. зменшилась на 547 617,89 грн.

На думку Підприємця, Банк всупереч своїх договірних зобов`язань за укладеним між сторонами договором про врегулювання заборгованості від 2 січня 2025 року безпідставно списав з депозитного рахунку Кошика О.Я. грошові кошти в розмірі 547 617,89 грн й без достатньої правової підстави утримує їх у себе. У зв`язку з цим Підприємець звернувся до суду з даними позовом (з урахування його заяви від 26 травня 2025 року) про стягнення на свою користь з відповідача вказаної спірної суми коштів.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі «Трофимчук проти України» no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла наступних висновків.

Згідно з частиною 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частиною 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частиною 1 статті 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Положеннями статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що банківські рахунки - це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів; вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

За пунктом 1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам поточні рахунки за договором банківського рахунка, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки. Цим же пунктом Інструкції встановлено, що до поточних рахунків також належать карткові рахунки, що відкриваються для обліку операцій за платіжними картками відповідно до вимог цієї Інструкції.

Договір банківського рахунка та договір банківського вкладу укладаються в письмовій формі (паперовій або електронній). Електронна форма договору має містити електронний підпис/електронний цифровий підпис клієнта (представника клієнта) та уповноваженої особи банку відповідно до вимог, установлених нормативно-правовим актом Національного банку з питань застосування електронного підпису в банківській системі України. Договір банківського рахунка та договір банківського вкладу можуть укладатися шляхом приєднання клієнта до публічної пропозиції укладення договору (оферта), який розміщений у загальнодоступному для клієнта місці в банку та на його офіційному сайті в мережі Інтернет. Банк зобов`язаний надати клієнту у спосіб, визначений банком та клієнтом, у тому числі за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем примірник договору, що дає змогу встановити дату його укладення (пункт 1.9 Інструкції № 492).

За частинами 1, 3 статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу.

За приписами частини 1 статті 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов`язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Частинами 5, 6 статті 1061 ЦК України передбачено, що проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом і банком.

Пунктом 4.2. договору банківського вкладу визначено умови та порядок виплати процентів за відповідним депозитом у випадку дострокової вимоги клієнтом вкладу, а саме: проценти нараховуються та виплачуються за ставкою вкладу "До запитання" за фактичну кількість днів, що минули з дати закінчення строку вкладу. За день, коли вклад повертається клієнту, проценти не нараховуються. Інші витребування вкладів вважаються достроковими.

При цьому, дострокове повернення вкладу не передбачено (пункт 4.1. вказаного правочину).

Згідно підпункту 2.2.1.1.14. Умов у разі, якщо клієнт має прострочену заборгованість за кредитом, наданим Банком, або клієнт є поручителем за кредитом, за яким існує прострочена заборгованість, для здійснення дебетового переказу за рахунок коштів, що розміщені на вкладному рахунку клієнта, Банк має право на свій розсуд зокрема в односторонньому порядку достроково розірвати договір банківського вкладу шляхом повідомлення клієнта. Вклад і нараховані проценти перераховуються на поточний рахунок клієнта та в подальшому використовуються для погашення заборгованості. Нарахування процентів проводиться за фактичну кількість днів з дати внесення/дати продовження вкладу за ставкою "До запитання". Після розірвання договору банківського вкладу нараховані відсотки були перераховані за ставкою "До запитання".

При цьому, пунктом 1.10.2. кредитного договору визначено, що виконання клієнтом зобов`язань з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, комісійних винагород, неустойки та інших платежів, що підлягають сплаті на користь Банку за цим договором, може здійснюватися шляхом ініціювання Банком дебетового переказу з усіх поточних (у тому числі карткових) рахунків клієнта в терміни та в межах сум, що підлягають сплаті Банку згідно з цим договором та/або у разі прострочення таких платежів. Для здійснення дебетового переказу за рахунок коштів, що розміщені на депозитному рахунку клієнта, Банк має право в односторонньому порядку достроково розірвати договір депозитного вкладу шляхом письмового повідомлення клієнта із зазначенням дати розірвання депозитного договору. Аналогічні положення передбачені пунктом 1.5.4. укладеного між сторонами договору банківського рахунку (заява Підприємця від 11 листопада 2024 року про приєднання до Умов № ).

Відповідно до витягу з протоколу Комітету управління активами і пасивами Банку від 25 квітня 2017 року з 4 травня 2017 року процентна ставка по депозитах фізичних осіб в національній та іноземній валюті - рахунок "До запитання", становить 0,01% річних. Вказана процентна ставка також визначена в укладеному між Банком та Кошиком О.Я. договорі банківського вкладу.

Місцевим господарським судом також встановлено, що на час звернення Підприємця із заявою від 10 грудня 2024 року вих. № 10/12 про погашення заборгованості за кредитом за рахунок депозитних коштів та на час укладання між сторонами договору про врегулювання заборгованості, визначений договором банківського вкладу, строк дії вкладу не закінчився.

Доводи апелянта про те, що шляхом укладання спірного правочину про врегулювання заборгованості не було достроково розірвано договір депозитного вкладу, а тому банк всупереч договірних зобов`язань, встановлених договором про врегулювання заборгованості від 02.01.2025, зокрема щодо залишку коштів після погашення тіла кредиту, безпідставно списав з рахунку Кошика О.Я. грошові кошти в розмірі 547 617,89 грн та утримує їх у себе, колегією суддів відхиляються, оскільки

враховуючи положення укладених між сторонами правочинів, а також факт волевиявлення позивача щодо погашення його заборгованості з кредиту за рахунок коштів, які знаходились на депозитному рахунку Кошика О.Я., шляхом підписання Підприємцем договору про врегулювання заборгованості, п.4 розділу І чітко узгоджено, що підписанням цього правочину клієнт погоджується, що для здійснення погашення заборгованості та виконання дебетового переказу за рахунок коштів, що розміщені на депозитному рахунку згідно договору депозитного вкладу, Банк має право в односторонньому порядку достроково розірвати договір депозитного вкладу.

З огляду на викладене, розірвання банком за погодженням з позивачем, договору депозитного вкладу, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що Банком правомірно розраховано суму процентів за відповідним депозитом за ставкою "До запитання" у розмірі 0,01% річних.

За встановлених у справі обставин, матеріалами справи не підтверджується недобросовісна та суперечлива поведінка банку щодо розрахунку суму процентів за відповідним депозитом за ставкою "До запитання" у розмірі 0,01% річних, здійснення списання коштів в розмірі 547 617,89 грн з призначенням платежу: "Перерахунок процентів при достроковому розірванні депозиту".

З урахуванням матеріалів справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для виплати банком позивачу відсотків за депозитним договором в сумі 547 617,89 грн.

Оскільки відсутні підстави для стягнення основної суми заборгованості, нараховані та пред"явлені позивачем до стягнення 3% річних та інфляційні втрати, які є похідними, не підлягають задоволенню.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову в позові.

Доводи апелянта про ухвалення господарським судом рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість викладених в оскаржуваному рішенні висновків суду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом апеляційної інстанції, інші доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не беруться до уваги, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірного по суті рішення суду, при ухваленні якого судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовано норми матеріального права, які їх регулюють.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції про відмову в позові, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б дійти висновку про помилковість висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, доводи позивача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про відмову в позові.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кошика Олега Ярославовича на рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 у справі №910/3042/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 у справі №910/3042/25 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Фізичну особу - підприємця Кошика Олега Ярославовича.

4. Матеріали справи №910/3042/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 01.04.2026 після повернення судді Тищенко А.І. з відрядження.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

А.О. Мальченко