ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження та призначення справи

до судового розгляду по суті

24 березня 2026 року м. Рівне Справа № 918/23/26

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюка В.Г., при секретарі судового засідання Гупалюк О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом керівника Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Гайсинської міської ради

до відповідача - 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК"

до відповідача - 2 Закладу дошкільної освіти ясла-садок № 5 "Факел" Гайсинської міської ради

про визнання додаткових угод недійсними та повернення безпідставно сплачених коштів.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача - 1: Маркович Юрій Володимирович;

Від відповідача - 2: не з`явився;

Від прокуратури: Клімашевич Вікторія Іванівна (в залі суду).

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2026 року керівник Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Гайсинської міської ради області звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до повернення відповідача - 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК" до відповідача - 2 Закладу дошкільної освіти ясла-садок № 5 "Факел" Гайсинської міської ради про визнання додаткових угод недійсними та повернення безпідставно сплачених коштів.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 20 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 918/23/26 за позовом керівника Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Гайсинської міської ради до відповідача - 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК" до відповідача - 2 Закладу дошкільної освіти ясла-садок № 5 "Факел" Гайсинської міської ради про визнання додаткових угод недійсними та повернення безпідставно сплачених коштів, розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження у змішаній (паперовій та електронній) формі, підготовче судове засідання призначено на 24 лютого 2026 року.

04 лютого 2026 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК" в порядку ст. 165 ГПК України надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги заперечує у частині вимог щодо останнього. Окрім того, 04 лютого 2026 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК" надійшла зустрічна позовна заява до Закладу дошкільної освіти ясла-садок № 5 "Факел" Гайсинської міської ради, в якій позивач за зустрічним позовом просить суд розтлумачити пункт 15.1.1. Договору № 122 про постачання електричної енергії споживачу від 29 грудня 2023 року. Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК", також подано до канцелярії суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

04 лютого 2026 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від відповідача Закладу дошкільної освіти ясла-садок № 5 "Факел" Гайсинської міської ради в порядку ст. 165 ГПК України надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги заперечує у частині вимог щодо останнього.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05 лютого 2026 року зустрічну позовну заяву № б/н від 03 лютого 2026 року Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК" до відповідача Закладу дошкільної освіти ясла-садок № 5 "Факел" Гайсинської міської ради про розтлумачення пунктів договору повернуто заявнику.

10 лютого 2026 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від прокуратури в порядку ст. 166 ГПК України надійшла відповідь на відзив на позовну заяву відповідача - 1, 2, в якому останній спростовує доводи відповідачів викладені у відзиві та просить суд основний позов задоволити.

Крім того, 10 лютого 2026 року прокуратурою до канцелярії суду подано заперечення щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК" про залишення позовної заяви без розгляду.

10 лютого 2026 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від прокуратури надійшли заперечення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК" про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24 лютого 2026 року відкладено підготовче засідання на 24 березня 2026 року.

В судовому засіданні 24 березня 2026 року представники позивача та відповідача - 1 не заперечили проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті. Решта учасників процесу явку уповноваженого представника не забезпечили, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 1 ст. 181 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Під час підготовчого засідання судом вирішені питання, зазначені у ч. 2 ст. 182 ГПК України.

Пунктом 3 частини 2 статті 185 ГПК України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи вищевикладені обставини суд прийшов до висновку про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті.

Щодо заяви представника відповідача - 1 про залишення позову без розгляду, суд зазнає наступне.

В обґрунтування поданої заяви відповідач - 1 зазначає, що відповідно до ухваленого рішення Конституційного Суду України від 03 грудня 2025 року у справі № 3-28/2024(59/24) позовну заяву у даній справі необхідно залишити без розгляду відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України, оскільки позов подано (підписано) особою, яка не має права підписувати її.

Суд, з вказаними твердженнями відповідача - 1 не погоджується з наступних підстав.

Отже, захист порушених інтересів держави покладено на органи прокуратури ст. 131-1 Конституції України, Законом України "Про прокуратуру", ст. 53 ГПК України.

За ч. 4 ст. 53 ГПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Рішенням Конституційного Суду України від 03 грудня 2025 року у справі № 3-28/2024(59/24) за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейнір Бізнес Груп" щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів абзацу першого частини третьої, абзаців першого, другого, третього частини четвертої статті 23 Закону України „Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (щодо представництва прокурором інтересів держави в суді) ухвалене рішення, яким, зокрема, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України „Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами в тім, що вони надають прокуророві можливість здійснювати представництво інтересів держави в суді у зв`язку з нездійсненням або неналежним здійсненням захисту цих інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України „Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність із 1 січня 2027 року.

В п. 4.2. вказаного рішення Конституційний Суд України наголошує, що пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України уповноважує прокуратуру на здійснення представництва інтересів держави в суді тільки у виключних випадках та в порядку, що визначені законом, а не на здійснення такого представництва у випадках, визначених органами прокуратури.

В п. 4.3. вказаного рішення Конституційний Суд України констатує, що в пункті 3 частини першої статті 131-1 Конституції України прикметник „виключний означає виняток із загальних правил. З огляду на це словосполучення „у виключних випадках, яке міститься в зазначеному конституційному приписі, вказує на обмежувальний характер останнього. Він не наділяє прокуратуру універсальними повноваженнями щодо представництва інтересів держави в суді та не встановлює для неї загальної чи альтернативної компетенції, а стосується представництва інтересів держави в суді лише у виняткових, нетипових за своєю юридичною природою обставинах.

Відповідно й припис, у виключних випадках і в порядку, що визначені законом, який міститься в пункті 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, серед іншого, означає, що хоча законодавець і має дискрецію щодо унормування в законах України випадків і порядку здійснення представництва прокуратурою інтересів держави в суді, однак обов`язковим є те, щоб такі випадки не лише установлювалися законом, а й були об`єктивно винятковими, чітко обмеженими, зведеними до мінімально необхідних, обумовленими особливими обставинами та сприймалися стороннім спостерігачем не як загальні правила, а саме як винятки. Визначення таких випадків є дискрецією законодавця. Однак, на думку Конституційного Суду України, ними можуть бути, зокрема: невизначеність (відсутність) у законодавстві України суб`єкта владних повноважень, уповноваженого на захист відповідних інтересів держави; колізії повноважень кількох органів публічної влади, якщо це унеможливлює захист ними інтересів держави в межах спірної компетенції; заподіяння шкоди інтересам держави правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, якщо цивільний позов у кримінальному провадженні не був чи не міг бути поданий або залишений без розгляду; звернення до прокуратури уповноваженого на захист інтересів держави суб`єкта з клопотанням про подання позову до суду; виявлення прокурором під час здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням фактів порушення або загрози порушення важливих інтересів держави, що потребують належного судового захисту.

Конституційний Суд України також зазначив, що в умовах правового режиму воєнного стану особливої ваги набуває всебічне забезпечення захисту інтересів держави Україна, а неперервність виконання прокуратурою визначених Конституцією України функцій є важливою передумовою належного функціонування держави в цей період (пункт 9 мотивувальної частини). Такий конституційний підхід підтверджує правомірність здійснення прокурором представництва інтересів держави у спірних правовідносинах до моменту втрати чинності відповідними нормами або до їх законодавчого врегулювання, за умови наявності визначених законом підстав для такого представництва.

Крім того, відповідно до п. 4 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України не поширюється на правовідносини щодо представництва прокурором інтересів держави в суді, які виникли під час чинності окремих приписів абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнаних неконституційними, та продовжують існувати після втрати ними чинності.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор звернувся до суду стосовно правовідносин, які виникли під час чинності окремих приписів абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, а отже, суд доходить висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача - 1 про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 185, 202, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК" про залишення позову без розгляду - відмовити.

2. Закрити підготовче провадження по розгляду позовної заяви у справі № 918/23/26 за позовом керівника Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Гайсинської міської ради до відповідача - 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК" до відповідача - 2 Закладу дошкільної освіти ясла-садок № 5 "Факел" Гайсинської міської ради про визнання додаткових угод недійсними та повернення безпідставно сплачених коштів.

3. Призначити розгляд справи № 918/23/26 до судового розгляду по суті на "14" квітня 2026 р. об 10:40 год.

4. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Рівненської області (м. Рівне, вул. Давидюка Тараса 26-А, зал судових засідань каб. № 16).

5. При направленні у судове засідання уповноважених представників сторін, останнім мати при собі документи, що підтверджують повноваження представників, відповідно до ст. 60 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили 24 березня 2026 року у відповідності до приписів ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua .

Суддя Вадим Торчинюк