ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
"02" квітня 2026 р. Справа № 924/1341/25
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., розглянувши без повідомлення (виклику) сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Іберсон Компонентс» від 23.03.2026 про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іберсон Компонентс», м. Тернопіль
до фізичної особи-підприємця Кухти Марії Миколаївни, с. Переросле Шепетівського району Хмельницької області
Представники сторін: не викликалися.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 17.03.2026 у справі № 924/1341/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іберсон Компонентс» до фізичної особи-підприємця Кухти Марії Миколаївни про стягнення 20275,84 грн основного боргу, 25598,48 грн пені, 7443,76 грн інфляційних втрат, 2113,13 грн 3 % річних, 3429,59 грн збитків задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Кухти Марії Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іберсон Компонентс» (Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Лукіяновича Дениса, 1, ідентифікаційний код 38487310) 20275,84 грн (двадцять тисяч двісті сімдесят п`ять гривень 84 копійки) основного боргу, 12799,24 грн (дванадцять тисяч сімсот дев`яносто дев`ять гривень 24 копійки) пені, 7443,76 грн (сім тисяч чотириста сорок три гривні 76 копійок) інфляційних втрат, 2113,13 грн (дві тисячі сто тринадцять гривень 13 копійок) 3 % річних, 2281,17 грн (дві тисячі двісті вісімдесят одну гривню 17 копійок) витрат по оплаті судового збору. У задоволенні позову в частині стягнення 12799,24 грн пені, 3429,59 грн збитків відмовлено.

До суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Іберсон Компонентс» від 23.03.2026, відповідно до якого заявник просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця Кухти Марії Миколаївни 10600,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Обґрунтовуючи подану заяву, представник позивача посилається, зокрема, на зміст акта здачі-прийняття виконаних робіт від 17.03.2025.

При розгляді заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд враховує таке.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Право особи на отримання правничої допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване у ст. 131-2 Конституції України, ст. 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відповідних нормах Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Визначення договору про надання правничої допомоги міститься в ст. 1 вищевказаного Закону, згідно з якою договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленого у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19).

Як встановлено судом, 17.03.2026 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іберсон Компонентс» (Замовник) та адвокатом Гарагуцем І.Ф. (Виконавець) складено акт здачі-прийняття, відповідно до умов договору № 07/07 про надання юридичних послуг від 07.07.2025 були надані юридичні послуги щодо документального супроводу та представництва прав та інтересів Замовника по справі № 924/1341/25 у Господарському суді Хмельницької області. Сторони погоджують, що Виконавцем виконані роботи: 1) ознайомлення з первинними документами, аналіз матеріалів справи вартість послуги 1500,00 грн; 2) оформлення, обґрунтування, відправлення позовної заяви вартість послуги 5500,00 грн; участь в судових засіданнях вартість послуги 3600,00 грн. Загальна вартість робіт становить 10600,00 грн.

Матеріали справи містять ордер на надання правничої допомоги від 07.08.2025 № 1107384 адвокатом Гарагуцем І.В. Товариству з обмеженою відповідальністю «Іберсон Компонентс» у Господарському суді Хмельницької області за позовом про стягнення заборгованості.

Судом відзначається, що згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Разом із тим, у ч. 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Так, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/ бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткові постанови від 28.04.2021 у справі № 902/1051/19 та від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, судом наголошується на тому, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 дійшла висновку, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Відтак, розглядаючи заяву сторони судового процесу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Такі докази, відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши подані заявником докази та виходячи з конкретних обставин справи, дійшов висновку про те, що заявлена сума судових витрат у розмірі 10600,00 грн не в повній мірі узгоджується з вищенаведеними вимогами чинного законодавства щодо розумності та необхідності відповідних витрат. Так, проаналізувавши надані представником позивача послуги згідно з актом здачі-прийняття виконаних робіт від 17.03.2026, судом зауважується, що такі послуги як ознайомлення з первинними документами, аналіз матеріалів справи, оформлення, обґрунтування, відправлення позовної заяви охоплюються однією послугою, а саме підготовка та подання до суду позовної заяви, а тому виокремлення таких юридичних послуг як самостійних видів є необґрунтованим і визначення окремої плати за такі послуги є неспівмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги.

Згідно із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 30.01.2023 у справі № 910/7032/17, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини у системному взаємозв`язку з правовими положеннями Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", оцінивши подані заявником докази, враховуючи предмет позову, обсяг доказів для правового аналізу, ступінь важкості справи, результат розгляду спору (часткове задоволення позову), а також дії відповідача з часткової оплати боргу за поставлений товар, керуючись передбаченим статтею 2 Господарського процесуального кодексу України завданням щодо справедливого вирішення судом спорів та встановленими статтею 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства, серед яких справедливість, добросовісність та розумність, суд дійшов висновку про те, що заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Іберсон Компонентс» від 23.03.2026 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 924/1341/25 слід задовольнити частково та стягнути з фізичної особи-підприємця Кухти Марії Миколаївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іберсон Компонентс» 5300,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти вимог суд відмовляє.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 221, 232, 244, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Іберсон Компонентс» від 23.03.2026 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 924/1341/25 задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Кухти Марії Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іберсон Компонентс» (Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Лукіяновича Дениса, 1, ідентифікаційний код 38487310) 5300,00 грн (п`ять тисяч триста гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 1 прим.:

1 - до справи.

Позивачу та відповідачу додаткове рішення надіслати до електронного кабінету Електронного суду.