УХВАЛА

08 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 908/300/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В. (головуючої), Власова Ю.Л. та Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Строй" (далі - Товариство)

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2026

за позовом Товариства

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест- Промсервіс"

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство 24.03.2026 (через систему "Електронний суд") звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2026, а рішення Господарського суду Запорізької області від 03.09.2025 у справі № 908/300/25 залишити в силі.

Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; Кодекс) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Аналогічне положення закріплено і у частині першій статті 17 ГПК України.

Згідно з частиною сьомою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Позов у цій справі було подано у 2025 році, в якому відповідно до приписів статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2025 року був визначений у розмірі 3 028,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення 413 451,76 грн, з яких: 120 857,22 грн заборгованості за договором субпідряду на технічне обслуговування і ремонти обладнання, 237 066,77 грн інфляційних втрат та 55 527,77 грн 3% річних, а отже, з огляду на наведені норми, ціна позову у цій справі не перевищує п`ятисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 514 000 грн).

Так, згідно з рішенням Господарського суду Запорізької області від 03.09.2025 позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Промсервіс" на користь Товариства основний борг у розмірі 120 857, 22 грн, інфляційні втрати у розмірі 237 066, 77 грн, 3% річних у розмірі 55 527, 77 грн, витрати з оплати судового збору у розмірі 4 961,42 грн.

Постановою апеляційного господарського суду від 03.03.2026 у цій справі, зокрема: рішення Господарського суду Запорізької області від 03.09.2025 у скасовано з ухваленням нового рішення, згідно з яким у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у підпунктах "а", "б", "в" та "г" цієї ж норми.

При цьому тягар доказування наявності підстав, передбачених згаданими підпунктами пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, покладається на скаржника.

Однак зі змісту оскаржуваних судових рішень у цій справі наявності таких випадків не вбачається, а скаржником у касаційній скарзі не наведено обґрунтувань, які можуть бути визнані такими, що підпадають під дію пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

З урахуванням зазначеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2026 у цій справі на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись частиною п`ятою статті 12, статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Строй" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2026у справі № 908/300/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Ю. Власов

Суддя Т. Малашенкова