ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2026 р. Справа№ 910/8309/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаратова Ю.А.

суддів: Скрипки І.М.

Бестаченко О.Л.

При секретарі судового засідання Кафлановій А.С.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 26.03.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2026 (повний текст складено 26.01.2026)

у справі № 910/8309/25 (суддя Нечай О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромімпорт"

до Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

про стягнення 480 000,00 грн

в с т а н о в и в :

Історія справи. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2025 у справі № 910/8309/25, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2025 позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромімпорт» грошові кошти в сумі 480 000,00 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 200,00 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромімпорт» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/8309/25 задоволено. Ухвалено додаткову постанову до постанови Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2025 у справі № 910/8309/25.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромімпорт» витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 20 000,00 грн.

29.09.2025 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла заява ТОВ «ТЕХПРОМІМПОРТ» (вх. № 0710/9854/25) в якій товариство просило суд ухвалити додаткове рішення у справі № 910/8309/25 за позовом ТОВ «ТЕХПРОМІМПОРТ» до АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 35 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 26.01.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромімпорт" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/8309/25 задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (Україна, 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28; ідентифікаційний код: 30019775) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромімпорт" (Україна, 01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 7/14, прим. 182; ідентифікаційний код: 42569776) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) грн 00 коп.

Задовольняючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромімпорт" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/8309/25, суд першої інстанції виходив з того, що вартість правничої допомоги при розгляді цієї справи була погоджена сторонами Договору про надання правничої допомоги від 29.05.2025 № 45-05/25АО, а подання позову зумовлено порушенням відповідачем прав позивача, що встановлено рішенням суду, враховуючи, що відповідачем не спростовано співмірність заявлених витрат, суд дійшов висновку про обґрунтованість розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, Акціонерне товариство «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. У поданій апеляційній скарзі скаржник просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2026 у справі № 910/8309/25 та прийняти нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Техпромімпорт» в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/8309/25 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

- судом першої інстанції при прийняті оскаржуваного додаткового рішення не з`ясовано обставин справи, що мають значення для справи, а саме відсутність заяви Позивача про надання доказів понесених судових витрат в порядку приписів частини восьмої статті 129 ГПК України;

- судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного додаткового рішення було допущене неповне з`ясування обставин справи, а саме не з`ясовано відсутність документального підтвердження надання правової допомоги у справі № 910/8309/25 згідно п. 3.3 Договору про надання правової допомоги від 29.05.2025 № 45-05/25АО, а саме акту виконаних робіт, що підписується представниками кожної із сторін у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

- наданий рахунок-фактура № 02/06-25 від 11.06.2025 не може бути належним та допустимим доказом у справі № 910/8309/25.

Позиція позивача ТОВ «ТЕХПРОМІМПОРТ» щодо апеляційної скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ТЕХПРОМІМПОРТ», погоджуючись з мотивами оскаржуваного рішення суду, просило останнє залишити без змін, а у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач, серед іншого, зазначав, що при зверненні до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення грошових коштів у розмірі 480 000,00 грн, його представником було зазначено про те, що відповідно до положень п.9 ч.3 статті 162 ГПК України, орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу становить 35 000,00 гривень.

Одразу після ухвалення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, представником Позивача в межах строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення було направлено через підсистему «Електронний суд» - Заяву про ухвалення додаткового рішення з доказами, а саме: Договір про надання правничої допомоги № 45-05/25АО від 29 травня 2025 року; Рахунок на оплату № 02-06/25 від 11 червня 2025 року; Банківську виписку з доказами оплати за надання правничої допомоги у суді першої інстанції.

На підтвердження понесених судових витрат представник Позивача надав укладений між ТОВ "Техпромімпорт" (замовник) і Адвокатським об`єднанням "Ганни Шмиги" (виконавець) Договір надання правової допомоги № 45-05/25АО від 29.05.2025, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати замовнику юридичні послуги, передбачені цим договором, а замовник зобов`язується прийняти юридичні послуги та оплатити їх.

Представником Позивача надано рахунок-фактуру № 02-06/25 від 11.06.2025 на суму 48 000,00 грн. Де зазначено про те, що оплата у розмірі 35 000,00 грн здійснюється протягом 3-х банківських днів з моменту виставлення рахунку на оплату.

Також представником позивача надано банківську виписку з доказами оплати суми в розмірі 35 000,00 грн за Договором надання правової допомоги від 29.05.2025 № 45-05/25АО.

Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2026 зареєстрована судом 06.02.2026 за вх. № 09.1-04.1/762/26.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Шаратова Ю.А., суддів: Скрипки І.М., Бестаченко О.Л., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2026.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2026 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/8309/25.

Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2026 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/8309/25.

16.02.2026 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/8309/25.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2026 у справі № 910/8309/25.

Призначено до розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2026 у справі № 910/8309/25.

Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 26.03.2026 о 10:40 в приміщенні Північного апеляційного господарського суду (м. Київ, вул. Шолуденка, 1а, зал судових засідань № 6).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2026 задоволено заяву Акціонерного товариства «Укргазвидобування» про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Постановлено провести засідання суду, яке призначене Північним апеляційним господарським судом на 26.03.2026 о 10:40 та всіх наступних судових засідань здійснити в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку (доступ до системи за посиланням: vkz.court.gov.ua).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2026 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромімпорт" про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Постановлено проведення засідання суду, яке призначене Північним апеляційним господарським судом на 26.03.2026 о 10:40 та всіх наступних судових засідань здійснити в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку (доступ до системи за посиланням: vkz.court.gov.ua).

У судовому засіданні представники позивача та відповідача надавали усні пояснення.

Представник позивача просив оскаржуване рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2026 у справі № 910/8309/25 та прийняти нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕХПРОМІМПОРТ» в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/8309/25 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2025 у справі № 910/8309/25, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2025 позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромімпорт» грошові кошти в сумі 480 000,00 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 200,00 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромімпорт» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/8309/25 задоволено. Ухвалено додаткову постанову до постанови Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2025 у справі № 910/8309/25.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромімпорт» витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 20 000,00 грн.

29.09.2025 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла заява ТОВ «ТЕХПРОМІМПОРТ» (вх. № 0710/9854/25) в якій товариство просило суд ухвалити додаткове рішення у справі № 910/8309/25 за позовом ТОВ «ТЕХПРОМІМПОРТ» до АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 35 000,00 грн.

Колегією суддів встановлено, що 29.05.2025 між Адвокатським бюро «Ганни Шмиги» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХПРОМІМПОРТ» було укладено Договір про надання правничої допомоги № 45-05/25АО.

Відповідно до пунктів 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 Договору про надання правничої допомоги № 45-05/25АО за цим договором виконавець зобов`язався надати замовнику юридичні послуги, передбачені цим договором, а замовник зобов`язався прийняти юридичні послуги та оплатити їх. Вартість наданих юридичних послуг виконавець визначає самостійно після одержання від замовника замовлення на надання юридичної допомоги, та виставляє замовнику відповідних рахунок. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х банківських днів з моменту отримання замовником рахунку від виконавця. За результатами надання юридичної допомоги складається акт виконаних робіт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті виконаних робіт вказується обсяг наданої виконавцем юридичної допомоги. Акт надсилається замовнику факсимільним зв`язком або поштою. У випадку, якщо замовник не підпише Акт виконаних робіт протягом 5 календарних днів з дати його отримання або протягом цього ж часу не надасть в письмовій формі обґрунтовані заперечення, послуги вважаються наданими повністю та відповідно до умов договору на дату підписання виконавцем акту виконаних робіт.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, позивачем надано належним чином засвідчені копії Договору про надання правничої допомоги від 29.05.2025 № 45-05/25АО, Рахунку-фактури від 11.06.2025 № 02-06/25 на суму 48 000,00 грн та банківської виписки від 26.09.2025.

Норми права, які підлягають застосуванню та оцінка аргументів учасників справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами першою, другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За приписами статті 14 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив. Адвокатське бюро може залучати до виконання укладених бюро договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Стороною в договорі про надання правової допомоги є Адвокатське бюро. Адвокатське бюро зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 цього Закону).

Відповідно до частини першої статті 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 916/15357/17.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини перша, друга статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про неподання позивачем заяви про надання доказів понесених судових витрат та неподанням документального підтвердження надання правової допомоги, з огляду на наступне.

Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, така заява залишається без розгляду.

Оскільки при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні. В даному випадку підлягає застосуванню інша вимога частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.10.2020 у справі № 922/376/20, від 19.06.2020 у справі № 826/24815/15, від 30.09.2021 у справі № 918/853/20.

Тобто, оскільки суд першої інстанції розглядав цю справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), позивач повинен був лише подати докази щодо розміру понесених судових витрат без подання заяви передбаченої частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «ТЕХПРОМІМПОРТ» було подано до Господарського суду міста Києва заяву про ухвалення додаткового рішення від 29.09.2025 № 26-09/25 (вх. № 0710/9854/25) разом із доказами щодо розміру понесених витрат у строк встановлений частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Також колегія суддів відхиляє твердження відповідача про те, що наданий рахунок-фактура № 02/06-25 від 11.06.2025 не може бути належним та допустимим доказом щодо розміру понесених витрат.

Суд оцінює у сукупності Договір про надання правничої допомоги від 29.05.2025 № 45-05/25АО, Рахунок-фактуру від 11.06.2025 № 02-06/25 на суму 48 000,00 грн, яка поділена на два платежі 35 000,00 грн та 13 000,00 грн, де у найменуванні (товар, робота, послуга) вказано «підготовка та подання позову до Господарського суду міста Києва щодо стягнення грошових коштів у розмірі 480 000,00 грн та супроводження справи у суді першої та апеляційної інстанції». А також банківську виписку за рахунку АБ «ГАННИ ШМИГИ» на суму 35 000,00 грн із зазначенням платником у призначенні платежу «сплата за підготовку та подання позову щодо стягнення грошових коштів у розмірі 480 000,00 грн згідно рахунку № 02-06/25 від 11.06.2025 (Договір № 45-05/25АО від 29.05.2025)».

З огляду на наведені докази колегія суддів дійшла висновку, що самі сторони Договору № 45-05/25АО від 29.05.2025 визначили розмір оплати за надання правової допомоги у суді першої інстанції в розмірі 35 000,00 грн.

На переконання колегії суддів, місцевий господарський суд, ухвалюючи оскаржуване додаткове рішення, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат та стягнення з відповідача на користь позивача 35 000,00 грн.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2026 у справі № 910/8309/25 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянтів, із посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції

В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як зазначено у пункті 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, з огляду на все наведене вище, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку, а додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2026 у справі № 910/8309/25 відповідає нормам процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування чи зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається. А тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Розподіл судових витрат

Згідно зі статтею 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2026 покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2026 у справі № 910/8309/25 - залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2026 у справі № 910/8309/25 - залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені статтями 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 06.04.2026.

Головуючий суддя Ю.А. Шаратов

Судді І.М. Скрипка

О.Л. Бестаченко