ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року Справа № 918/698/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В.

суддя Василишин А.Р.

суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Загородько Б.Ю.

за участю представників сторін:

прокурора - Гіліс І.В.

позивача Мізоцької селищної ради - не з`явився

відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Паливо" - адв. Ярмольчук В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Паливо"

на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.11.2025 р.

постановлене у м. Рівне, повний текст складено 28.11.2025 р.

у справі № 918/698/25 (суддя Романюк Ю.Г.)

за позовом керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Мізоцької селищної ради

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Паливо"

про стягнення 488 146,38 грн. безпідставно збережених коштів

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення від 18.11.2025 р. у справі № 918/698/25 Господарський суд Рівненської області задоволив позов керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Мізоцької селищної ради. Згідно з рішенням суду підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Паливо" на користь Мізоцької селищної ради 488146,38 грн. безпідставно збережених коштів.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід-Паливо" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Вважає що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим; суд першої інстанції не з`ясував всі обставини, що мають значення для справи; недоведено обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи; судом допущено порушення норм процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що ТОВ "Захід-Паливо" користувалося земельною ділянкою і відповідно до ст. 1212 ЦК України безпідставно зберегло в себе кошти, які мало сплатити в якості орендної плати не відповідають дійсним обставинам справи.

Доводить, що за відсутності орендних правовідносин і без укладеного та зареєстрованого договору особа не набуває статусу орендаря, а власник орендодавця, що виключає застосування норм орендного права.

Пояснює, що суду першої інстанції були надані докази, що ТОВ «Захід-Паливо» не функціонувало і не здійснювало підприємницьку діяльність та фактичне використання майнового комплексу, який розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:1058 площею 2,429 га не здійснювалося у зв`язку з воєнними ризиками, перебоями енергопостачання, мобілізаційними та безпековими обмеженнями, що позбавляло можливості повноцінної господарської експлуатації нафтобази та генерування доходу для сплати платежів.

Вважає, що судом першої інстанції не надано оцінку доводам про неможливість стягнення орендної плати та про те, що орендна плата як істотна умова договору не може бути визначена та стягнута поза договірними відносинами, оскільки це порушило б системність правового регулювання.

Зауважує, що ціна позову визначена у розмірі 488146,38 грн, однак прокурор не наводить прозорий механізм розрахунку та не співвідносить ціну позову з нормативною грошовою оцінкою, ставками на відповідні роки, пільгами та можливими звільненнями/мораторіями, що діяли у воєнний період, і не деталізує періоди фактичного користування (день у день).

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно здійснив розрахунок орендної плати за 2022 2024 роки на підставі нормативно-грошової оцінки земельної ділянки станом на 2025 рік та доводить, що така оцінка може використовуватися виключно для визначення орендної плати за 2025 рік.

Просить ухвалити постанову, якою рішення Господарського суду Рівненської області від 18.11.2025 р. скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову прокурора як необґрунтованого.

Керівник Здолбунівської окружної прокуратури подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає, що викладені в ній доводи є безпідставними, необґрунтованими та не містять правових підстав для задоволення скарги.

Стверджує, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок оплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано.

Вважає, що суд першої інстанції вірно встановив, що ТОВ «Захід-Паливо», як фактичний користувач спірної земельної ділянки, без достатньої правової підстави зберіг в себе кошти, які повинен був сплатити за користування відповідною земельною ділянкою її власнику і такими діями товариство порушило право Мізоцької селищної ради як власника земельної ділянки, на отримання вказаних коштів, а тому таке право підлягає захисту в судовому порядку на підставі ст. 1212 ЦК України.

Посилається на норми абзаців 1-4 пп. 69.14 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України та пояснює, що починаючи з 01 січня 2023 року за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих рф територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) не нараховується та не сплачується. Натомість територія Рівненської області, зокрема Мізоцької територіальної громади, не включена до вищезазначеного Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, а відтак підстави для звільнення відповідача від сплати безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою відсутні.

Зазначає, що чинне законодавство не містить обґрунтування обов`язковості надання витягу з технічної документації за кожен календарний рік упродовж спірного періоду, формування такого витягу здійснюється автоматично в режимі реального часу, на час звернення заявника, у зв`язку з чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула.

Вважає, що прокурором наданий обґрунтований, підтверджений долученими до позовної заяви доказами розрахунок. Відповідно до інформації ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 10.06.2025 р. та витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1058 станом на 05.06.2025 р. становить 5423848,87 грн. Пояснює, що відповідно до рішень Мізоцької селищної ради від 22.06.2021 р. № 352 та від 11.07.2023 р. № 1662 з 01.01.2022 р. ставка земельного податку для земель із цільовим призначенням «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості» (код 11.02) становить 3 % від нормативної грошової оцінки землі. У зв`язку з цим розмір орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:1058 площею 2,429 га за останні 3 роки, тобто за період з 18.07.2022 р. по 18.07.2025 р. становить 488146,38 грн.

Просить апеляційну скаргу ТОВ «Захід-Паливо» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 18.11.2025 р. у справі № 918/698/25 за позовом керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Мізоцької селищної ради до ТОВ «Захід-Паливо» про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 488146,38 грн. залишити без змін.

Позивач Мізоцька селищна рада відзиву на апеляційну скаргу не подала.

16.02.2026 р. відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід-Паливо" подав до Північно-західного апеляційного господарського суду заяву про розстрочення виконання рішення, в якій пояснює, що відповідач не здійснює підприємницьку діяльність, не користується ні нафтобазою № 2, ні земельною ділянкою, на якій нафтобаза розташована і такі істотні обставини позбавляють відповідача можливості одноразово сплатити суму боргу в разі її стягнення. Просить у випадку залишення без змін рішення Господарського суду Рівненської області від 18.11.2025 р. або зменшення суми боргу постановити про розстрочення виконання судового рішення терміном на один рік шляхом сплати щомісячно 1/12 частини боргу.

Керівник Здолбунівської окружної прокуратури подав заперечення на заяву відповідача про розстрочення виконання рішення.

Зауважує, що факт звернення ТОВ «Захід-Паливо» з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.11.2025 р. у справі № 918/698/25 свідчить про незгоду відповідача з прийнятим рішенням суду першої інстанції та відсутністю наміру сплачувати кошти за оскаржуваним рішенням суду, тоді як звертаючись з заявою про розстрочення виконання цього ж рішення, ТОВ «Захід-Паливо» фактично визнає всі обставини справи, в тому числі погоджується із прийнятим рішенням суду першої інстанції.

Вважає твердження заявника про те, що у товариства відсутні грошові кошти, оскільки господарська діяльність зазнала негативного впливу внаслідок військової агресії російської федерації проти України, не може бути безумовною підставою для надання розстрочки виконання судового рішення, оскільки господарська діяльність здійснюється суб`єктами господарювання на власний ризик.

Щодо клопотання скаржника/відповідача про розстрочення виконання рішення 23.03.2026 р. колегія суддів відзначає, що згідно з ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Таким чином, заява про розстрочення виконання рішення має подаватись до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і саме цим судом вирішується питання щодо відстрочення виконання рішення, незалежно від того судом якої інстанції це рішення (остаточне рішення у справі) було ухвалено. За результатами такого розгляду постановляється ухвала. Аналогічний висновок що застосування ст. 331 ГПК України викладено в ухвалі Верховного Суду від 22.10.2025 р. у справі № 910/15609/24.

Колегія суддів зауважує, що Північно-західний апеляційний господарський суд, під час розгляду апеляційної скарги ТОВ Захід-Паливо» на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.11.2025 р. у справі № 918/698/25 не виконує повноваження суду першої інстанції, а переглядає рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. Тому заява відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Паливо" про розстрочення виконання рішення не підлягає розгляду апеляційним судом. Натомість заяву про розстрочення виконання рішення у цій справі слід подавати до Господарського суду Рівненської області, який розглянув справу № 918/698/25 як суд першої інстанції.

Позивач Мізоцька селищна рада не забезпечив явку представників у судові засідання 17.02.2026 р. та 23.03.2026 р., тоді як був повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому порядку /а.с. 208, 231 у т.1/.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників позивача.

Представник відповідача/скаржника в судовому засіданні 23.03.2026 р. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задоволити. Прокурор в судовому засіданні 23.03.2026 р. заперечила проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача/скаржника та прокурора, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегією суддів встановлено і матеріалами справи підтверджено наступне.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 17.08.2021 р. ТОВ «Захід-Паливо» є власником ( на праві приватної власності) нафтобази № 2 за адресою Рівненська обл., Здолбунівський р., смт. Мізоч, вулиця Вокзальна, будинок 1. для вчинення державної реєстрації був поданий акту № 1 приймання-передачі майнового вкладу, серія та номер: 2881, 2882 від 16.08.2021 р. /а.с. 9 10 у т.1/.

Відповідно до рішення від 23.09.2021 р. № 503 Мізоцька селищна рада надала ТОВ "Захід-Паливо" дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,62 га в оренду на 5 років, з подальшим правом викупу земельної ділянки, для обслуговування приміщень та обладнання нафтобази по вул. Вокзальна, 1 у смт. Мізоч /а.с. 17 у т.1/.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:1058 площею 2,429 га зареєстрована у Державному земельному кадастрі 29.06.2022 р., цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, місце розташування - Рівненська обл., Здолбунівський р., смт. Мізоч, вулиця Вокзальна, будинок 1, інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок 20.01.2022 р. ТОВ «Земляприватінформ» /а.с. 11 16 у т.1/.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про зареєстроване за ТОВ «Захід-Паливо» право власності чи користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:1058 площею 2,429 га, на якій розміщений належний йому об`єкт нерухомого майна. Відповідач не заперечує, що право на земельну ділянку не оформлене.

Відповідно до рішення від 22.06.2021 р. № 352 Мізоцька селищна рада встановила, що з 01.01.2022 р. ставка земельного податку на території Мізоцької селищної ради для земель із цільовим призначенням "для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості" (код 11.02) становить 3% від нормативної грошової оцінки землі /а.с. 41 43 у т.1/.

Згідно з рішенням Мізоцької селищної ради від 11.07.2023 р. № 1662 ставка земельного податку на території Мізоцької селищної ради для земель із цільовим призначенням "для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості" (код 11.02) залишилася незмінною та становить 3% від нормативної грошової оцінки землі /а.с. 44 51 у т.1/.

Листом від 09.04.2025 р. № 2452/17-00-04-08-06 Головне управління Державної податкової служби у Рівненській області, на запит прокурора повідомило, що сплата земельного податку з юридичних осіб та орендної плати з юридичних осіб ТОВ "Захід-Паливо" на рахунки Мізоцької територіальної громади з 17.08.2021 по 06.04.2025 р. не вносилась /а.с. 57 у т.1/.

Листом від 05.05.2025 р. № 569/04-35 Мізоцька селищна рада на запит прокурора повідомила, що ТОВ "Захід-Паливо" не здійснює сплату орендних платежів, земельного податку, відшкодування за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів з моменту набуття права власності на нерухоме майно по даний час /а.с. 54 у т.1/.

Листом від 10.06.2025 р. № 10-17-0.10-2790/2-25 Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області на запит прокурора повідомило, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1058, станом на 05.06.2025 р., становить 5423848,87 грн. Витяги із технічної документації з нормативної грошової оцінки у 2021 2024 роках не надавалися /а.с. 60 у т.1/. Додатком до такого листа долучений витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № НВ-025 згідно з яким нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1058 становить 5423848,87 грн., дата формування витягу 04.06.2025 р. /а.с. 61 у т.1/.

Обґрунтовуючи позов, прокурор доводить, що ТОВ "Захід-Паливо" з моменту оформлення права власності на нерухоме майно нафтобазу користується земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:1058 площею 2,429 га без належним чином оформленого права - без правовстановлюючих документів, що є порушенням ст.125 Земельного кодексу України, відповідно, має місце безпідставне збереження ТОВ "Захід-Паливо" коштів у розмірі 488146,38 грн. як орендої плати, яка повинна надходити до бюджету селищної ради.

Підставою реалізації прокурором представницьких функцій згідно зі ст. 23 Закону "Про прокуратуру" стала усвідомлена пасивна поведінка позивача.

Так, листом від 04.06.2025 р. № 54-781вих-25 /а.с. 62 63 у т.1/ Здолбунівська окружна прокуратура повідомила Мізоцьку селищну раду про те, що ТОВ "Захід-Паливо" з моменту оформлення права власності на нерухоме майно нафтобазу, використовує без правовстановлюючих документів земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1058 площею 2,429 га, що розташована на території Мізоцької селищної ради та просила повідомити про вжиття заходів щодо стягнення безпідставно збережених коштів з ТОВ "Захід-Паливо" за користування зазначеною земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.

Листом від 12.06.2025 р. № 721/04-35 Мізоцька селищна рада повідомила прокурора, що нею не було подано позову до ТОВ "Захід-Паливо" щодо повернення несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою площею 2,429 га з кадастровим номером :01:001:1058. Одночасно селищна рада просила прокурора представляти інтереси держави в особі Мізоцької селищної ради з метою звернення до суду з відповідним позовом /а.с. 64 у т.1/.

Позивач Мізоцька селищна рада є належним органом місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження у спірних правовідносинах.

Так, згідно зі ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Як зазначено вище, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:1058 площею 2,429 га розташована за адресою Рівненська обл., Здолбунівський р., смт. Мізоч, вулиця Вокзальна, будинок 1 /а.с. 11 16 у т.1/.

27.05.2021 р. набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин, яким Перехідні положення Земельного кодексу України доповнено пунктом 24, і з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад, і відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Отже, позивач Мізоцька селищна рада є органом місцевого самоврядування, до компетенції якого у відповідності до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 12 Земельного кодексу України віднесені повноваження щодо розпорядження землями комунальної власності.

Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2019 року у справі № 915/20/18 визначив, що інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також й у захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не має загальнодержавного характеру, але спрямоване на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та в спосіб, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 914/225/18.

Такі висновки враховуються колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України Про судоустрій та статус суддів, ч.4 ст. 236 ГПК України.

Отже, прокурор у даній справі відповідно до норм ч.4 статті 23 Закону України Про прокуратуру обґрунтував необхідність представництва інтересів держави, оскільки компетентний орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, не відреагував на стверджуване порушення законності у сфері земельних відносин. Звертаючись до Мізоцької селищної ради до подання позову, прокурор надав їй можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після повідомлення прокурора про стверджуване порушення, кваліфікується як бездіяльність відповідного органу та є достатньою підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Прокурор навів у позові розрахунок ціни позову - суму недоотриманого доходу Мізоцькою селищною радою внаслідок безоплатного використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :01:001:1058 площею 2,429 га. За розрахунком прокурора сума недоотриманого доходу як несплачена орендна плата за період з 18.07.2022 р. по 18.07.2025 р. становить 488146,38 грн.

Задоволивши позов, суд першої інстанції встановив, що ТОВ "Захід-Паливо" не оформило документи, які посвідчують право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:1058, та виснував про те, що місцевий бюджет упродовж тривалого часу недоотримує кошти у вигляді орендної плати за користування даною земельною ділянкою, чим заподіюється значна шкода інтересам територіальної громади, тому 488146,38 грн. безпідставно збережених коштів підлягають стягненню з ТОВ "Захід-Паливо" на користь Мізоцької селищної ради відповідно до норм ст.1212 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч.1-2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Норми ст. 206 Земельного кодексу України визначають, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Податковий кодекс України визначає плату за землю як обов`язковий платіж у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України).

Згідно із ч. 1, 3-6, 9 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України).

Норми ст. 90 Земельного кодексу України у випадку використання земельних ділянок, особами, що не є їх власниками, кореспондуються з нормами статті 96 цього ж Кодексу, відповідно до якої землекористувачі, зокрема зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час набуття відповідачем права власності на комплекс будівель, розташований на спірних земельних ділянках) та ст. 377 ЦК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 р. у справі № 922/3412/17 та постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 28.02.2020 р. у справі № 913/169/18.

Такі висновки враховуються колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України.

Таким чином, норми глави 15, ст.ст. 120, 125 ЗК України, ст. 1212 ЦК України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, власник об`єкта нерухомого майна стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді плати за землекористування є за своїм змістом кондикційними.

Як зазначено вище, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 17.08.2021 р. за ТОВ «Захід-Паливо» зареєстровано право приватної власності на нафтобазу № 2 за адресою Рівненська обл., Здолбунівський р., смт. Мізоч, вулиця Вокзальна, будинок 1, документи подані для державної реєстрації акт № 1 приймання-передачі майнового вкладу, серія та номер: 2881, 2882 від 16.08.2021 р. /а.с. 9 10 у т.1/.

Відповідно до рішення від 23.09.2021 р. № 503 Мізоцька селищна рада надала ТОВ "Захід-Паливо" дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,62 га в оренду на 5 років, з подальшим правом викупу земельної ділянки, для обслуговування приміщень та обладнання нафтобази по вул. Вокзальна, 1 у смт. Мізоч /а.с. 17 у т.1/ і на виконання такого рішення відповідачем ТОВ «Захід-Паливо» було замовлено розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на підставі якого 29.06.2022 р. у Державному земельному кадастрі було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1058 площею 2,429 га, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, місце розташування - Рівненська обл., Здолбунівський р., смт. Мізоч, вулиця Вокзальна, будинок 1 /а.с. 11 16 у т.1/.

Отже, оскільки нерухоме майно - нафтобаза № 2 належить на праві приватної власності ТОВ "Захід-Паливо", розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:1058 площею 2,429 га, але ТОВ "Захід-Паливо"/відповідач плату за користування такою земельною ділянкою не вносив, що і не заперечується відповідачем, тому суду першої інстанції правомірно та з належним обгрунтуванням виснував про те, що відповідач відповідно до ст. 1212 ЦК України безпідставно зберіг в себе кошти, які мав сплатити як орендну плату.

Натомість безпідставними є доводи скаржника/відповідача про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи.

При цьому не мають значення пояснення відповідача про те, що ТОВ «Захід-Паливо» не здійснювало підприємницьку діяльність та фактично не використовувало майновий комплекс, який розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:1058 площею 2,429 га. Такі обставини не впливають на обов`язок ТОВ «Захід-Паливо» сплачувати кошти власнику земельної ділянки за користування відповідною земельною ділянкою, оскільки розміщення нерухомого майна на земельній ділянці є користуванням землею.

Відповідно до ч. 5 ст. 5, ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду земель" для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 та ч. 3 ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Отже, відповідно до ст.20 Закону України "Про оцінку земель" технічна документація на конкретну земельну ділянку є джерелом інформації про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки і така оцінка є дійсною 5 10 років.

Відповідно до наведених норм витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 04.06.2025 р. стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1058 площею 2,429 га /а.с. 61 у т.1/ підтверджено, що нормативна грошова оцінка такої земельної ділянки становить 5423848,87 грн.

На підставі зазначеного витягу прокурором був проведений розрахунок розміру коштів, за період з 18.07.2022 р. по 18.07.2025 р., які підлягають стягненню у даній справі, із застосуванням розміру орендної плати - 3%, визначеної у відповідності до рішень Мізоцької селищної ради від 22.06.2021 р. № 352 та від 11.07.2023 р. № 1662 /а.с. 41 51 у т.1/ і колегія суддів вважає такий розрахунок правильним.

Натомість є необґрунтованими доводи скаржника, про те що прокурор не наводить прозорий механізм розрахунку та не співвідносить ціну позову з нормативною грошовою оцінкою, ставками на відповідні роки, пільгами та можливими звільненнями/мораторіями, що діяли у воєнний період, і не деталізує періоди фактичного користування (день у день) та про те, що суд першої інстанції безпідставно здійснив розрахунок орендної плати за 2022 2024 роки на підставі нормативно-грошової оцінки земельної ділянки станом на 2025 рік.

Так, витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.

Чинне законодавство не містить обґрунтування обов`язковості надання витягу з технічної документації за кожен календарний рік упродовж спірного періоду, формування такого здійснюється автоматично в режимі реального часу, тобто на час звернення заявника, у зв`язку з чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29.05.2020 р. у справі № 922/2843/19 і колегія суддів враховує такий висновок відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України.

Відповідач не надає суду відомостей про зміну нормативної грошової оцінки та не доводить про наявність іншої нормативної грошової оцінки, визначеної в установленому полрядку, тому твердження відповідача про неправомірність наявної нормативної грошової оцінки і, відповідно, непрозорість розрахунку суми позову колегія суддів оцінює як власні сумніви відповідача, які не ґрунтуються на доказах, які мали б бути надані суду в порядку ст. 74, 76 78 ГПК України.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні докази зміни нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, колегія суддів вважає, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 04.06.2025 р. /а.с. 61 у т.1/ є достовірним доказом розміру нормативної грошової оцінки, а розрахунок суми позову відповідає вищенаведеним нормам і конкретним обставинам користування землею.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, що такі аргументи були почуті, враховані судами першої та апеляційної інстанції, натомість оскаржуване рішення є вмотивованим, і судом першої інстанції зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає нормам ст. 236 ГПК України та практиці Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України", "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

За результатом перегляду рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення Господарського суду Рівненської області від 18.11.2025 р. у справі № 918/698/25 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і немає підстав для його скасування чи зміни. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача/скаржника згідно зі ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Паливо" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Рівненської області від 18.11.2025 р. у справі № 918/698/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Справу № 918/698/25 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений 04.04.2026 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.