ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 875/38/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.,

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.

за участі представників сторін відповідно протоколу судового засідання від 01.04.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Метробуд"

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2026

за заявою Акціонерного товариства "Полтава-Банк"

про видачу виконавчого документа (судового наказу) на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 05.12.2025

у третейській справі № 2/546

за позовом Акціонерного товариства "Полтава-Банк"

до Приватного акціонерного товариства "Метробуд"

про стягнення грошових коштів по Генеральному договору на здійснення кредитних операцій №5316 від 04.06.2025, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

1. Акціонерне товариство "Полтава-Банк" звернулось до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Метробуд" про стягнення грошових коштів по Генеральному договору на здійснення кредитних операцій №5316 від 04.06.2025.

1.1. В обґрунтування поданого позову позивач посилався на порушення відповідачем умов кредитного договору в частині сплати процентів відповідно п.п.2.1, 2.1.2, п.п.б п.3.2.1 договору та заборгованості за тілом кредиту, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість в розмірі 3 604 677,48грн, з яких: 2 476 579,11грн - тіло кредиту; 1 128 098,37грн - прострочені відсотки за користування кредитом нараховані з 01.07.2025 по 07.10.2025 включно.

2. 06.11.2025 позивач звернувся до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" із заявою про збільшення позовних вимог, в якій просив винести рішення про стягнення з відповідача простроченої заборгованості по Генеральному договору на здійснення кредитних операцій №5316 від 04.06.2025 згідно додатку №1 від 04.06.2025 наданого кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії в загальному розмірі 26 138 886,20грн, з яких: 24 976 579,10 грн - тіло кредиту; 1 162 307,10 грн - прострочені відсотки за користування кредитом нараховані з 01.07.2025 по 03.11.2025 включно.

2.1. Обґрунтовуючи вказану заяву позивач зазначив, що з 04.11.2025 вся сума кредитної заборгованості (тіло кредиту, відсотки та інші платежі) по Генеральному договору №5316 від 04.06.2025 є простроченою на підставі вимоги про дострокове повернення кредиту та строк її сплати настав.

-Відповідно до п.6.1 Генерального договору на здійснення кредитних операцій №5316 від 04.06.2025, спори між сторонами цього договору вирішуються у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" у відповідності з Регламентом цього третейського суду, або за вибором банку - в господарський судах, в порядку визначеному чинним законодавством України.

-Враховуючи зазначене Генеральний договір на здійснення кредитних операцій №5316 від 04.06.2025, укладений між сторонами містить третейське застереження.

3. Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" рішенням від 05.12.2025 у справі № 2/546 (у складі третейського судді Брюховецького О.В.) позовні вимоги Акціонерного товариства "Полтава-Банк" задовольнив повністю; стягнув з Приватного акціонерного товариства "Метробуд" на користь Акціонерного товариства "Полтава-Банк" прострочену заборгованість по Генеральному договору на здійснення кредитних операцій №5316 від 04 червня 2025р., згідно Додатку №1 від 04 червня 2025р., наданого кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії в загальному розмірі 26 138 886 (двадцять шість мільйонів сто тридцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн 20 коп з яких: 24 976 579грн 10коп тіло кредиту, 1 162 307 грн 10 коп. прострочені відсотки за користування кредитом, нараховані за період з 01.07.2025 року по 03.11.2025року включно; стягнув з Приватного акціонерного товариства "Метробуд" на користь Акціонерного товариства "Полтава-Банк" сплачений третейський збір за розгляд справи у розмірі 261 388 (двісті шістдесят одна тисяча триста вісімдесят вісім) грн 86 коп., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21 000 (двадцять одна тисяча) грн 00коп.

4. Акціонерне товариство "Полтава-Банк" звернулося до Східного апеляційного господарського суду із заявою, в якій просить видати виконавчий документ, яким згідно статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ про примусове виконання рішення, по кожному пункту окремо згідно рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" по справі №2/546 від 05 грудня 2025 р. про:

1) стягнення з Приватного акціонерного товариства "Метробуд" на користь Акціонерного товариства "Полтава-Банк" прострочену заборгованість по Генеральному договору на здійснення кредитних операцій №5316 від 04 червня 2025р., згідно Додатку №1 від 04 червня 2025р, наданого кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії в загальному розмірі 26 138 886 (двадцять шість мільйонів сто тридцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн 20 коп з яких: 24 976 579 грн 10 коп. тіло кредиту, 1 162 307 грн 10 коп прострочені відсотки за користування кредитом, нараховані за період з 01.07.2025 по 03.11.2025 включно;

2) стягнення з Приватного акціонерного товариства "Метробуд" на користь Акціонерного товариства "Полтава-Банк" сплаченого третейського збору за розгляд справи у розмірі 261 388 (двісті шістдесят одна тисяча триста вісімдесят вісім) грн 86 коп, та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 21 000 (двадцять одна тисяча)грн 00коп.

3) стягнення з Приватного акціонерного товариства "Метробуд" на користь Акціонерного товариства "Полтава-Банк" 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп. судового збору за розгляд Східним апеляційним господарським судом цієї заяви.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

5. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 у справі №875/38/26 заяву Акціонерного товариства "Полтава-Банк" про видачу виконавчого документа (судового наказу) на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 05.12.2025 у справі № 2/546 - задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "МЕТРОБУД" на користь Акціонерного товариства "Полтава-Банк" прострочену заборгованість по Генеральному договору на здійснення кредитних операцій №5316 від 04 червня 2025 року, згідно з Додатком №1 від 04 червня 2025 року, наданого кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії в загальному розмірі 26 138 886 (двадцять шість мільйонів сто тридцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн. 20 коп. з яких: 24 976 579 грн 10 коп. тіло кредиту, 1 162 307 грн 10 коп. прострочені відсотки за користування кредитом, нараховані за період з 01.07.2025 по 03.11.2025 включно.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "МЕТРОБУД" на користь Акціонерного товариства "Полтава-Банк" сплачений третейський збір за розгляд справи у розмірі 261 388 (двісті шістдесят одна тисяча триста вісімдесят вісім) грн 86 коп., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21000 (двадцять одна тисяча)грн. 00 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "МЕТРОБУД" на користь Акціонерного товариства "Полтава-Банк" витрати зі сплати судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп.

5.1 Судове рішення мотивовано тим, що рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, а також цим рішенням не вирішувались питання, які виходять за межі третейської угоди (п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 350 ГПК України); справа, у якій прийнято рішення третейського суду, підвідомча третейському суду відповідно до закону (п. 1 ч. 2 ст. 350 ГПК України); склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам закону (п. 4 ч. 2 ст. 350 ГПК України); третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі (п. 5 ч. 2 ст. 350 ГПК України). Сторонами не надано доказів визнання недійсною третейської угоди компетентним судом.

5.2. Крім того, суд зауважив, що часткова сплата заборгованості, стягнутої за рішенням третейського суду, не віднесена до підстав для відмови у видачі наказу на його виконання. Суд зазначив, що статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначені вичерпні вимоги до виконавчого документу, серед яких не має вимоги щодо посилання у виконавчому документі на відомості про часткове виконання рішення суду, проте у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень. Отже, у суду не має підстав для видачі наказу лише у частині, яка не виконана відповідачем добровільно. Проте, у відповідності до ст.19 зазначеного закону, в ході виконавчого провадження сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, що відповідно впливає на хід виконавчих дій.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

6. До Верховного Суду від Приватного акціонерного товариства "Метробуд" надійшла апеляційна скарга, у якій заявлено вимогу скасувати ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 у справі №875/38/26 та залишити без розгляду вказану заяву у справі №2/546.

6.1. Скаржником зазначено таке:

-Заявник порушив вимоги частини 7 статті 42 ГПК України, не надіславши копію заяви про видачу наказу та додатків до неї скаржнику через підсистему «Електронний суд» у випадку, коли скаржник має зареєстрований Електронний кабінет, що на думку апелянта, є суттєвим процесуальним порушенням, яке унеможливило належний та своєчасний захист ПрАТ "Метробуд" своїх прав та законних інтересів. Вказане порушення мало бути встановлено судом першої інстанції, як підстава для залишення заяви Банку без розгляду відповідно до пункту 1 частини 1 статті 226 ГПК України

- Суд першої інстанції видав наказ на стягнення суми, яка не відповідає фактичній заборгованості, не врахувавши доказів часткового погашення скаржником заборгованості на суму 3 421 275,06 грн.

- Суд першої інстанції не врахував наявність забезпечення виконання зобов`язань скаржника у вигляді застави майна на суму 28 467 400,00 грн., що значно перевищує розмір заборгованості.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі та подані клопотання

7. Акціонерне товариство "Полтава-Банк" подано відзив на апеляційну скаргу з проханням залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Рух апеляційної скарги

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №875/38/26 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого (суддя - доповідач), Картере В.І., Огородніка К.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2026.

9. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 лютого 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі № 875/38/26 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Метробуд" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 та призначено до розгляду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Метробуд" у справі №875/38/26 на 04 березня 2026 року о 12:10 год. у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 в залі судових засідань № 330.

10. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.03.2026 відкладено розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Метробуд" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 у справі №875/38/26 на 01 квітня 2026 року о 12:40 год у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, в залі судових засідань № 330.

Позиція Верховного Суду

Щодо меж розгляду справи судом апеляційної інстанції

11. За правилами пункту 11 частини першої статті 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів відносяться справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті.

12. Підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами 2, 3 цієї статті. Справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.

13. Частиною другої статті 25 ГПК України, передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції. Аналогічна норма міститься в частині другій статті 253 зазначеного кодексу.

14. Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

15. Отже, Верховний Суд є судом апеляційної інстанції, який переглядає в апеляційному порядку судові рішення у тих справах, які апеляційні суди розглядають як суди першої інстанції, зокрема справи щодо видачі наказів на примусове виконання рішень третейських судів.

16. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

17. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

18. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

19. Оцінивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти них, перевіривши матеріали справи та правильність застосування Східним апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з такого.

20. Предметом судового розгляду у цій справі є заява позивача у третейській справі про видачу наказу на примусове виконання рішення Третейського суду.

21. Оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене за результатами розгляду заяви Акціонерного товариства "Полтава-Банк" про видачу виконавчого документа (судового наказу) на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 05.12.2025 у справі № 2/546

22. Відповідно до частини другої статті 352 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

23. Згідно з частиною третьою статті 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

24. У статті 355 ГПК України наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, а саме: (1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом; (2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; (3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними; (4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; (5) третейська угода визнана недійсною; (6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; (7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; (8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу; (9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

25. Аналогічні положення щодо підстав відмови у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа передбачені частиною 6 статті 56 Закону України "Про третейські суди".

26. Верховний Суд неодноразово звертав увагу (зокрема у постановах від 31.08.2021 у справі №870/21/21, від 24.12.2019 у справі №870/45/19, від 18.11.2020 у справі №876/32/20), що виходячи із вказаних правових норм, при розгляді заяви про скасування рішення третейського суду та при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність / наявність підстав для його скасування, визначених частиною 3 статті 51 Закону України "Про третейські суди" та статтею 350 ГПК України, та/або підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 355 ГПК України та статтею 56 Закону України "Про третейські суди".

27. Досліджуючи питання наявності між сторонами третейської угоди, колегія суддів враховує таке.

28. Згідно з частиною 2 статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

29. Підвідомчість справ третейським судам врегульована статтею 6 Закону України "Про третейські суди", в якій наведений перелік справ, які не можуть розглядати третейські суди.

30. Разом з тим, відповідно до частини першої статті 5, частин першої, другої, дев`ятої статті 12 Закону України "Про третейські суди" спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

31. При цьому, частинами четвертою - шостою статті 12 вказаного Закону передбачено, що третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами або міститься у проспекті цінних паперів (рішенні про емісію цінних паперів), що передбачає призначення адміністратора за випуском облігацій, чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

32. Матеріалами справи підтверджено, що сторони уклали третейську угоду у вигляді третейського застереження у пункті 6.1 Генерального договору на здійснення кредитних операцій №5316 від 04.06.2025, а тому з моменту укладення цього договору між сторонами діє третейське застереження, що визначає певний порядок розгляду спорів, пов`язаних з цими договором.

33. При цьому, підстави для висновку про недійсність відповідного третейського застереження відсутні, оскільки на момент розгляду цієї справи судом не встановлено, відповідачем не доведено, а в матеріалах справи відсутні докази недійсності укладеного між сторонами договору (в цілому або його окремих частин).

34. Судом першої інстанції встановлено, що не заперечує апелянт, про прийняття рішення Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 05.12.2025 у справі №2/546 у спорі, передбаченому третейським застереженням, зміст якого викладений безпосередньо у пункті 6.1 Генерального договору на здійснення кредитних операцій №5316 від 04.06.2025, де сторони погодили, що спори між сторонами цього договору вирішуються у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" у відповідності з Регламентом цього третейського суду, або за вибором банку - в господарський судах, в порядку визначеному чинним законодавством України.

35. Згідно з ст.50 Закону України "Про третейські суди", сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов`язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень. Сторони та третейський суд вживають усіх необхідних заходів з метою забезпечення виконання рішення третейського суду.

36. Приписами ст.57 вказаного Закону, передбачено, що рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконавчий документ, виданий на підставі рішення третейського суду, може бути пред`явлений до примусового виконання в строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

37. У разі невиконання рішення третейського суду у добровільному порядку зобов`язаною стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа.

38. Отже, виходячи з приписів чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому та по суті заявлених та розглянутих вимог, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України "Про третейські суди" та статтею 355 ГПК України.

39. В контексті наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що дослідження та встановлення обставин щодо забезпечення виконання зобов`язань за Генеральним договором на здійснення кредитних операцій №5316 від 04.06.2025, на які посилається апелянт, його розміру та здійснення задоволення заборгованості за рахунок заставного майна знаходиться поза межами компетенції суду.

40. Як встановив суд першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Метробуд" добровільно у повному обсязі не виконало рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 05.12.2025 у справі №2/546, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для відмови у задоволенні заяви АТ "Полтава-банк" про видачу наказу на примусове виконання зазначеного рішення третейського суду.

41. Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що часткова сплата заборгованості, стягнутої за рішенням третейського суду, не віднесена до підстав для відмови у видачі наказу на його виконання.

42. У ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено вичерпні вимоги до виконавчого документу, серед яких відсутні відомості про часткове виконання рішення суду, проте у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

43. У відповідності до ст.19 Закону України "Про виконавче провадження", в ході виконавчого провадження сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, що відповідно впливає на хід виконавчих дій.

44. Враховуючи викладене, підстави для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, визначені ч.1 ст.355 ГПК України та ч.6 ст.56 Закону України "Про третейські суди", відсутні.

45. Доводи апелянта про суттєве процесуальне порушення АТ "Полтава-банк" вимог частини 7 статті 42 ГПК України стосовно надсилання копії заяви про видачу наказу та додатків до неї апелянту не через підсистему «Електронний суд», унеможливило належний та своєчасний захист ПрАТ "Метробуд" своїх прав та законних інтересів, підлягають відхиленню, з огляду на таке.

46. Як встановив суд першої інстанції, АТ "Полтава-Банк" звернулося до суду із заявою про видачу наказу в паперовій формі, до заяви в якості доказів направлення на адресу відповідача вказаної заяви з додатками долучено опис вкладення, фіскальний чек та накладна від 30.12.2025, які свідчать про направлення заяви та додатків до неї Приватному акціонерному товариству "Метробуд" та відсутність порушень з боку заявника.

47. Крім того, як встановив апеляційний господарський суд, 06.01.2026 вказана заява з додатками надійшла до суду, була внесена до автоматизованої системи діловодства суду, відсканована і долучена до матеріалів електронної судової справи, що забезпечило можливість ознайомлення з нею учасниками провадження у справі.

48. Підсумовуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про відсутність передбачених статтею 355 ГПК України та частиною шостою статті 56 Закону України "Про третейські суди" підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішень Третейського суду за заявою Акціонерного товариства "Полтава-банк".

49. Наведеними в апеляційній скарзі аргументами не доведено неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

50. Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування законної та обґрунтованої ухвали Східного апеляційного господарського суду про задоволення заяви позивача щодо видачі наказу на примусове виконання ухваленого Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" рішення у третейській справі № 2/546 від 05.12.2025.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

51. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

52. Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

53. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що оскаржувана ухвала апеляційного господарського суду прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим у підлягає залишенню без змін, а в задоволенні апеляційної скарги має бути відмовлено.

Щодо розподілу судових витрат

54. У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.

Керуючись статтями 29, 253, 269, 275, 276, 282, 284, 352 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Метробуд" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 у справі №875/38/26 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.І. Картере

К.М. Огороднік