Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду державного майна, в із проханням:
- зобов`язати Фонд звільнити позивача від орендної плати за договором оренди від 09.06.1999 року № 572 на підставі частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України за період з 01.01.2023 року до моменту скасування заборони руху всіх суден та плавзасобів річками Південний Буг та Інгул, руху всіх суден та плавзасобів від 1 коліна БДЛК до 3 коліна Спаського каналу, відшвартовування всіх суден, буксирів та інших плавзасобів, які перебувають біля причалів та терміналів Миколаївського регіону;
- визнати припиненими зобов`язання Товариства щодо сплати орендної плати за договором за період з 01.01.2023 по дату ухвалення судового рішення за цим позовом.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2025 у справі № 910/7422/25 позов задоволено частково. Визнано припиненими зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" перед Фондом державного майна України щодо сплати орендної плати за договором оренди від 09.06.1999 № 572 за період з 01.01.2023 по дату ухвалення судового рішення у справі № 910/7422/25 (15.10.2025). Стягнуто з Фонду державного майна України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" 2 422 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Фонд державного майна України звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить апеляційну скаргу Фонду державного майна України задовольнити. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2025 у справі № 910/7422/25 скасувати в частині задоволення позовних вимог, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі.

За результатами розгляду апеляційної скарги більшістю голосів суддів було прийнято постанову, якою апеляційну скаргу Фонду державного майна України на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2025 у справі № 910/7422/25 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2025 у справі № 910/7422/25 залишено без змін.

При прийнятті зазначеної постанови мною, суддею Північного апеляційного господарського суду Б.О. Ткаченком, висловлено окрему думку, суть якої полягає в наступному.

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна» під час дії воєнного стану Кабінет Міністрів України може встановити інші правила передачі в оренду державного та комунального майна, ніж ті, що передбачені цим Законом.

Питання оренди державного та комунального майна у період дії воєнного стану регулюються постановою Кабінету Міністрів України «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» (далі - Постанова № 634). Постанову № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» (далі - Постанова № 634) було прийнято на початку введення воєнного стану з метою підтримки орендарів державного і комунального майна та запровадження особливих умов і процедур оренди в таких умовах.

Відповідно до Постанови № 634, ТОВ «МГЗ» був звільнений від сплати орендної плати за Договором до 31.12.2022, у подальшому орендна плата нараховувалась у повному обсязі.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Майно розташоване за адресою: Миколаївська область, Вітовський район, с. Галицинове, вул. Набережна, буд. 54.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX у Миколаївській області утворено, зокрема, Миколаївський район (з адміністративним центром у місті Миколаїв) у складі територій Березанської селищної, Веснянської сільської, Воскресенської селищної, Галицинівської сільської, Коблівської сільської, Костянтинівської сільської, Куцурубської сільської, Миколаївської міської, Мішково-Погорілівської сільської, Нечаянської сільської, Новоодеської міської, Ольшанської селищної, Очаківської міської, Первомайської селищної, Радсадівської сільської, Степівської сільської, Сухоєланецької сільської, Чорноморської сільської, Шевченківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. При цьому Вітовський район ліквідовано.

Пунктом 1 Постанови № 634 визначено що, на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування, але у будь-якому разі до 31 грудня 2022 р., за договорами оренди державного і комунального майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р., звільняються від орендної плати орендарі державного і комунального майна, які використовують майно, розташоване в адміністративно-територіальних одиницях, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану, зокрема, Миколаївська область в межах Баштанського, Вознесенського районів (крім селищ міського типу Доманівка, Братське, м. Южноукраїнська), Миколаївського району (крім м. Миколаєва).

Звертаю увагу, що прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 та у справі № 815/4720/16, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 у справі № 803/1387/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15, від 08.10.2018 у справі № 927/490/18).

Відповідно до пункту 41 Постанова № 634 за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після такої дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі, які є портовими операторами та використовують майно, розташоване в морських портах Одеса, Чорноморськ, Південний, Миколаїв, Ольвія, Білгород - Дністровський, починаючи з 24 лютого 2022 р. і до моменту повного відновлення торговельного судноплавства або встановлення Кабінетом Міністрів України рівня охорони у зазначених морських портах нижче, ніж рівень 3 у кожному із зазначених морських портів.

Положення цього підпункту не застосовуються з 1 серпня 2022 р. до орендарів, які повністю або частково провадять діяльність з використанням орендованого майна або передали його у користування третім особам.

Звільнення від орендної плати надається окремим рішенням орендодавця за зверненням орендаря. Підставою для прийняття рішення про звільнення від орендної плати є довідка балансоутримувача відповідного орендованого державного майна за встановленою Фондом державного майна формою про те, що орендар такого майна протягом звітного місяця не використовував таке майно в своїй діяльності.

Зазначена довідка надається орендодавцю не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, а довідка за період з 1 серпня по 30 вересня 2022 р. - не пізніше 10 листопада 2022 року.

Отже, звертаю увагу, що алгоритм звільнення від сплати орендної плати відповідно до вимог пункту 41 Постанови № 634 передбачає, що таке звільнення надається окремим рішенням орендодавця, а підставою для його прийняття є довідка балансоутримувача відповідного орендованого державного майна за встановленою Фондом формою про те, що орендар такого майна протягом звітного місяця не використовував таке майно в своїй діяльності.

Судом першої інстанції не враховано, що ця підстава є обов`язковою вимогою до виконання, і не має вибіркового чи рекомендованого характеру.

У контексті вищевикладеного звертаю увагу, що у матеріалах справи відсутня довідка балансоутримувача відповідного орендованого державного майна за встановленою Фондом формою про те, що орендар такого майна протягом звітного місяця не використовував таке майно в своїй діяльності.

Як зазначав скаржник у своїй апеляційній скарзі, що орендар неодноразово порушував питання щодо звільнення від сплати орендної плати за Договором оренди на підставі Постанови № 634 як портовому оператору.

ТОВ «МГЗ» у своїх листах постійно наголошувало на невикористанні орендованого майна (причали №№ 1- 5), однак, як зазначено скаржником та не спростовано позивачем, що цей факт жодного разу не був підтверджений балансоутримувачем.

ТОВ «МГЗ» не було надано до Фонду довідки балансоутримувача орендованого державного майна, що унеможливлює прийняття рішення про звільнення від сплати орендної плати за Договором оренди.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що ТОВ «МГЗ» не виконав вимоги Постанови № 634, не надав відповідачу довідку балансоутримувача щодо не використання майна у звітний період, тому, на моє переконання, підстави для прийняття рішення щодо звільнення ТОВ «МГЗ» від орендної плати без належної на те підстави (довідки балансоутримувача) були відсутні.

Таким чином, на моє переконання Фонд позбавлений можливості звільнення від орендної плати позивача та діє в межах та у спосіб передбачений законодавством.

Одночасно з цим ТОВ «МГЗ», у позовній заяві посилається на норми ч.6, ст. 762 ЦК України та зазначає про наявні підстави звільнення його від орендної плати.

Не погоджуюся із таким твердженням з огляду на таке.

У відповідності до ч.6, ст. 762 ЦК України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Звертаю увагу на правові висновки, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 910/7495/16 де зазначено про те, що: "… норма частини шостої статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає".

Господарським судом міста Києва не враховано, що зі Звіту з перевірки використання нерухомого майна, що належить до державної власності і орендується ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», та виконання орендарем умов договору оренди від 09.06.1999 № 572, вбачається, що за результатом проведеної перевірки за період 2022 - 2023 станом на 02.10.2023 робоча група дійшла висновку, що Орендар ТОВ «МГЗ» - використовує орендоване майно - групу інвентарних об`єктів у вигляді причалів № № 1,2,3,4,5, що обліковується на відокремленому балансі Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту) у відповідності до його призначення та умов договору від 09.06.1999 № 572 (зі змінами). Загальний стан орендованого майна задовільний. Пришвартовано три іноземних судна (інформація про судовласників відсутня) та судна портфлоту орендаря. На причалах також розміщено портальні крани та упаковані біг-беги з сировиною, що належить орендарю.

На Звіт з перевірки ТОВ «МГЗ» подані Зауваження від 27.02.2024 № МГЗ-Вих-01-24- 130, у яких не погодився із Звітом та зазначив, що у зв`язку із бойовими діями з 30.03.2022 повністю зупинив роботу та не працює по даний час.

Враховуючи судову практику та інформацію зафіксовану у звіті перевірки щодо використання частини орендованого майна, слід було дійти висновку, що у даному випадку відсутні підстави для звільнення ТОВ «МГЗ» від орендної плати за приписами ч.6, ст. 762 ЦК України, крім того вимога про встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, таким чином, судом першої інстанції зроблено хибний висновок, який підлягав скасуванню.

Підсумовуючи вищевикладене, вважаю, що позивач не довів обґрунтованість та правомірність позовних вимог, задоволення яких надало б реальну можливість поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у зв`язку із чим у задоволенні позову слід було відмовити повністю.

Суддя

Північного апеляційного

господарського суду

"10" лютого 2026 р.