ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
10.04.2026м. ДніпроСправа № 904/6887/25
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОКОМЦЕНТР"
до Державного професійно-технічного навчального закладу "Криворізький навчально-виробничий центр"
про стягнення боргу по житлово-комунальним послугам
Суддя Юзіков С.Г.
Без участі представників сторін
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2026, позов задоволено частково, стягнуто з Державного професійно-технічного навчального закладу "Криворізький навчально-виробничий центр" на користь ТОВ "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" 43 245 грн. 06 коп. - основного боргу за послугу з утримання будинку та прибудинкової території, 821 грн. 49 коп. - інфляційних втрат, 477 грн. 01 коп. 3% річних, 95 592 грн. 56 коп. - стягнення основного боргу за спожиту електричну енергію , 16 772 грн. 72 коп. інфляційних втрат, 4 350 грн. 44 коп. 3% річних, 3 026 грн. 79 коп. - судового збору.

До Господарського суду Дніпропетровської області від Позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

27.03.2026 суд прийняв до розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, розглядати заяву вирішено без виклику учасників справи.

Відповідач у відзиві на заяву про ухвалення додаткового рішення заперечує проти задоволення заяви мотивуючи тим, що заявлена сума судових витрат у розмірі 9000 грн не в повній мірі узгоджується з вимогами чинного законодавства щодо розумності та необхідності відповідних витрат. Так, згідно з актом здачі-прийняття виконаних робіт від 17.03.2026 такі послуги як відправлення позовної заяви охоплюються однією послугою, а саме складання позовної заяви (яка була подано за допомогою підсистеми "Електронний суд" ЄСІТС), а тому виокремлення такої юридичної послуги як самостійного виду є необґрунтованим і визначення окремої плати за такі послуги є неспівмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги.

Так, 19.06.2025 Зарівна С.В. (Адвокат) та ТОВ "Житлокомцентр" (Клієнт) уклали Договір про надання професійної правової/правничої допомоги (далі Договір), умовами даного Договору визначено, що Клієнт доручає та оплачує, а Адвокат бере на себе зобов`язання надати за дорученням Клієнта правничу /правову допомогу: складання позовної заяви до Державного професійного-технічного навчального закладу "Криворізький навчально-виробничий центр" про стягнення заборгованості по житлово- комунальним послугам на користь клієнта за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг вулиця Миколи Світальського будинок 1В приміщення гуртожитку загальною площею 476,10 кв.м, з направленням до судової інстанції господарської юрисдикції. Також представляти інтереси Клієнта та вести від імені Клієнта справу за даним позовом у суді територіальної юрисдикції з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу за зустрічним позовом.

Відповідно до умов Договору:

3.1. Своєчасно та у повному обсязі оплачувати послуги Адвоката.

4.1. Вартість послуг, що надаються Адвокатом, за домовленістю сторін, складає фіксовану винагороду (гонорар) за складання та оформлення однієї позовної заяви передбаченої предметом договору з формуванням матеріалів справи та направленням до суду - 5 000 грн.00 коп.( п`ять тисяч гривень 00 копійок), складання відповіді на відзив 4 000 грн.00 коп.( чотири тисячі гривень 00 копійок), заперечення, пояснення, заяви 3 000 грн.00 коп. (три тисячі гривень 00 коп.), відзив на зустрічну позовну заяву - 5000,00 грн. За участь адвоката у судових засіданнях в суді першої інстанції у справі за позовом передбаченому в п. 1.1. клієнт сплачує гонорар в розмірі 2 000 грн. 00 коп.(дві тисячі гривень 00 копійок) - одне судове засідання, в тому числі у режимі відеоконференції.

4.2. Ціна послуг адвоката по предмету договору є сума вартості оформленої позовної заяви з документами передбаченими п. 4.1. договору та вартістю по кількості судових засідань.

4.3. Підтвердженням належного виконання умов цього договору є складання сторонами акту прийому-здачі наданих послуг вказаних в предметі договору, але у разі не підписання акту прийому-здачі наданих послуг, то послуги вважаються такими, що надані належними чином та в повному обсязі, якщо їх надання підтверджено фактом виготовлення та передаванням документів, присутністю в судових засіданнях, фактом вчиненням Адвокатом, відповідно до умов цього договору дій на користь Клієнта, або підтверджено іншим шляхом.

4.4. Послуги адвоката сплачуються після набрання рішення суду законної сили по кожній справі окремо за позовами по п. 1.1., протягом трьох місяців, що є предметом даного договору.

7.1. Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань по даному Договору.

17.03.2026 сторони підписали Акт прийому-здачі наданих послуг за договором про надання професійної правової/правничої допомоги від 19.06.2025, про те, що Адвокатом -Клієнту надано професійну правничу/правову допомогу:

- складено позовну заяву до Державного професійно-технічного навчального закладу "Криворізький навчально-виробничий центр" про стягнення заборгованості по житлово- комунальним послугам на користь клієнта за адресою: м. Кривий Ріг. вул. М. Світальського, буд. 1В. житлове приміщення загальною площею 476,10 кв.м. та направлена до Господарського суду Дніпропетровської області - вартість 5 000,00 гри. (п`ять тисяч гривень 00 коп.)

- складено відповідь на відзив по справі № 904/6887/25 вартість -4 000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 коп.).

Згідно зі ст. 123 ГПК Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (абз. 1, 2, ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 2-3 ст. 244 ГПК України).

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що до договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, ст.903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04), заявник має право на відшкодування витрат у розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений (справа "Немайстер проти Австрії), у рішенні "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Законодавчо передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Завданням суду при розгляді справи не є оцінка вищевказаних причин чи підстав, чи оцінка якості роботи адвоката, а є визначення обґрунтованого і адекватного розміру грошової суми, що підлягає стягненню з Відповідача за надані Позивачеві послуги.

Стосовно вимог Позивача про стягнення з Відповідача витрат на правничу допомогу, суд вважає, що дане питання необхідно розглядати в двох площинах: по-перше, це договірні відносини Позивача з Адвокатом стосовно надання правової допомоги і, по-друге, це вимога про оплату наданих послуг Відповідачем.

Щодо першого аспекту, суд виходить з основоположного принципу цивільного права принципу свободи договору. Позивач має право на свій розсуд оцінити вартість послуг адвоката.

Стосовно другої площини питання, що розглядається, то згідно з положенням ГПК України, стягнення вартості послуг адвоката по-суті є оплатою Відповідачем наданих Позивачеві послуг з правової допомоги. І в цьому аспекті оцінка вартості послуг Позивачем не має беззаперечного статусу.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22 заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною. Подання стороною заяви про розподіл судових витрат не може ототожнюватися з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору. Заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

З урахуванням викладеного, заявлена Позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу є не співмірною з обсягом виконаної роботи та складністю справи, оскільки категорія даного спору не відноситься до складної, спір відноситься до категорії малозначних справ, незначної складності та слухається без участі адвоката в судових засіданнях, тому не вимагає витрат значного часу, відтак, до стягнення підлягають понесені Позивачем судові витрати у сумі 7 000,00 грн, що відповідає принципам господарського судочинства, зокрема - забезпеченню дотримання балансу інтересів сторін, решта заявлених витрат не підлягають розподілу.

Керуючись ст.43, 126, 129, 221, 244 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Державного професійно-технічного навчального закладу "Криворізький навчально-виробничий центр" (50106 Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Фабрична, будинок 5, код 02549581) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" (50014, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вул. Руденка, будинок 2, код 37665038) 7 000,00 грн. - витрат на правничу допомогу.

У розподілі решти суми за заявою відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков