РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.04.2026Справа № 910/1233/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТОЛИЧНА ЕНЕРГОКОМПАНІЯ ТК" (вул. Північно-Сирецька, буд.1/3, оф.319, м. Київ, 04136, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКСТАРС" (вул. Ярославська, 6, м. Київ, 04071, )

про стягнення коштів у розмірі 29 643,87 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТОЛИЧНА ЕНЕРГОКОМПАНІЯ ТК" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКСТАРС" (далі - відповідач) про стягнення 29 643,87 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором укладеним у спрощений спосіб на поставку товару відповідач не здійснив своєчасну оплату поставленого товару, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 29 643,87 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/1233/26. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Вказана ухвала суду була направлена сторонам та ними отримана - 16.02.2026, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ «СТОЛИЧНА ЕНЕРГОКОМПАНІЯ ТК» (надалі Постачальник або Позивач) та ТОВ «ТЕКСТАРС» (надалі Покупець або Відповідач) склались фінансово-господарські відносини на підставі Рахунку на оплату №237 від 21.01.2025 року.

В результаті виконання власних зобов`язань за договором, Постачальником, було поставлено Покупцю товар на загальну суму 29 643,87 грн, підтвердженням чого є підписана обома Сторонами договірних відносин видаткова накладна №188 від 24.01.2025р. на суму 7 346,78 грн, в т.ч. ПДВ 1 224,46 грн, а також передані, але неповернуті стороною Покупця видаткові накладні №297 від 06.02.2025р. на суму 11 009,40 грн, в т.ч. ПДВ 1 834,90 грн, та №394 від 17.02.2025р. на суму 11 287,69 грн, в т.ч. ПДВ 1 881,28 грн.

Постачальником в порядку та строки, визначені Податковим кодексом України, було зареєстровано податкові накладні (надалі - ПН), а саме: ПН №189 від 24.01.2025р., ПН №281 від 06.02.2025р., ПН №363 від 17.02.2025р., які були погоджені стороною Відповідача, що свідчить про фактичне здійснення поставки Товару, зазначеного в таких видаткових та податкових накладних.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань з поставки товару свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення постачальником своїх зобов`язань.

У позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "СТОЛИЧНА ЕНЕРГОКОМПАНІЯ ТК" вказувало на те, що всупереч досягнутих між сторонами домовленостей відповідач вартість отриманого товару не оплатив, заборгувавши таким чином позивачу 29 643,87 грн.

Постачальник направив Покупцю Вимогу 121225-1 від 12.12.2025р. про виконання зобов`язання з проханням оплатити суму в розмірі 29 643,87 грн за поставлений за видатковими накладними №188 від 24.01.2025р., №297 від 06.02.2025р., №394 від 17.02.2025р. Товар, протягом 7 (семи) днів з моменту отримання вимоги, на реквізити ТОВ «СТОЛИЧНА ЕНЕРГОКОМПАНІЯ ТК».

Відправка Вимоги здійснювалась засобами поштового зв`язку поштовим відправленням №952 від 15.12.2025р. з описом вкладення у цінний лист, а також було відправлено непідписані з боку Покупця видаткові накладні №297 від 06.02.2025р. та №394 від 17.02.2025р.

Враховуючи залишення відповідачем без задоволення адресованої йому претензії постачальника про сплату заборгованості в сумі 29 643,87 грн., а також зважаючи на несплату Товариством з обмеженою відповідальністю "Текстарс" цієї заборгованості у добровільному порядку, Товариство з обмеженою відповідальністю "Столична енергокомпанія ТК" для захисту своїх прав звернулася до суду з даним позовом, в якому проситиь стягнути з відповідача означений борг.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 205 Цивільного кодексу України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (частина 1 статті 639 Цивільного кодексу України).

За загальним правилом відповідно до статті 208 Цивільного кодексу України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

При цьому, відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За статтею 181 Господарського кодексу України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі статтею 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина 2 статті 640 Цивільного кодексу України).

У свою чергу, відповідно до статті 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

За умовами статті 642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Суд зазначає, що поставкою Товариством з обмеженою відповідальністю "СТОЛИЧНА ЕНЕРГОКОМПАНІЯ ТК" товару на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстарс" та прийняттям його відповідачем, наведені юридичні особи вчинили фактичні дії щодо укладення договору поставки у спрощений спосіб. Відповідно, між цими контрагентами виникли зобов`язальні відносини, які регламентуються положеннями глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За умовами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, відповідач зобов`язаний був оплатити вартість поставленого йому за видатковими накладними товару після його прийняття.

У той же час, відповідач отриманий від Товариства з обмеженою відповідальністю "Столична енергокомпанія ТК" за вищенаведеними видатковою накладною товар не оплатив, заборгувавши позивачу 29 643,87 грн. Доказів на спростування цього факту відповідачем суду не надано.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження повної та вчасної сплати спірної суми заборгованості.

Беручи до уваги вищенаведене, а також враховуючи, що загальна сума основного боргу відповідача за поставлений позивачем товар, яка складає 29 643,87 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Столична енергокомпанія ТК" до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв`язку з чим даний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКСТАРС" (вул. Ярославська, 6, м. Київ, 04071, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТОЛИЧНА ЕНЕРГОКОМПАНІЯ ТК" (вул. Північно-Сирецька, буд.1/3, оф.319, м. Київ, 04136, ) заборгованості в сумі 29 643 (двадцять дев`ять тисяч шістсот сорок три) грн 87 коп та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 08.04.2026.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА