РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2026Справа № 910/15215/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Армзбут-Житомир»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олбрізсервіс»

про стягнення 59 541,00 грн, зобов`язання вчинити дії

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Армзбут-Житомир» (далі - ТОВ «Армзбут-Житомир», позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олбрізсервіс» (далі - ТОВ «Олбрізсервіс», відповідач) про стягнення за договором поставки, укладеним у спрощений спосіб, вартості неякісного товару та транспортних витрат, а також про зобов`язання прийняти повернутий товар.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що у порушення умов усного договору відповідач поставив йому неякісний товар, у зв`язку з чим позивач здійснив повернення товару, однак, відповідач неправомірно відмовився від прийняття цього товару та повернення сплачених коштів. Крім того позивач зазначив, що під час отримання товару та його зворотнього відправлення він здійснив низку транспортно-експедиційних витрат, а також витрат на послуги страхування під час транспортування, які слід покласти на відповідача.

У позові ТОВ «Армзбут-Житомир» просить стягнути з відповідача вартість неякісного товару в сумі 56 376,00 грн, транспортні витрати, пов`язані з поверненням товару в сумі 3 165,00 грн, а також зобов`язати відповідача прийняти неякісний товар на підставі ст. 675, 678 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2025 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач у строк, встановлений законом, надав відзив на позов, в якому проти заявлених вимог заперечив, вказав, що сторони уклали не усний, а письмовий договір поставки; позивач не довів того факту, що товар, який виробляє ТОВ «Олбрізсервіс», є неякісним; не надав документів, що підтверджують приналежність спірного товару, дотримання позивачем встановленого порядку прийняття та зберігання товару, обставин виявлення його дефектів. Також відповідач звернув увагу на те, що претензії позивача стосуються тільки однієї одиниці товару, а вимоги позовної заяви, зокрема щодо повернення товару, стосуються всієї партії.

Розглянувши заяви учасників справи по суті спору та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Установлено, що 04.01.2023 між ТОВ «Армзбут-Житомир» (покупець) та ТОВ «Олбрізсервіс» (продавець) був укладений письмовий договір поставки № 04/01/10 (далі - договір), за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а останній прийняти та оплатити товар.

Відповідно до п. 1.2 - 1.6 договору поставка товару здійснюється в термін за домовленістю сторін; асортимент, кількість та вартість товару визначається згідно з рахунком-фактури та накладними; якість товару - згідно з ДСТУ, ТУ та сертифікатам якості.

Поставка товару здійснюється за рахунок покупця на умовах самовивозу. За згодою сторін передання товару допускається підприємством-перевізником на умовах, погоджених сторонами.

Оплата проводиться покупцем безготівковим шляхом протягом 5 банківських днів, умови оплати - 100% попередня оплата згідно з рахунком-фактури (п. 2.2, 2.3 договору)

Пунктом 5.1 договору визначено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2023. В разі, якщо до закінчення строку дії цього договору жодна з сторін не повідомить іншу в письмовому вигляді про припинення дії договору, цей договір вважається пролонгованим на наступний термін.

Згідно зі ст. 626 - 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У даному випадку у матеріалах справи наявний підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками договір поставки № 04/01/10 від 04.01.2023, що свідчить про укладення ними договору в письмовій формі та узгодження всіх істотних умов такого договору, з огляду на що суд відхиляє доводи позивача про те, що сторонами була досягнута усна домовленість щодо поставки товару.

Також із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов вказаного договору відповідач виставив позивачу рахунок на оплату товару № 9100 від 23.09.2025 (кран кульовий 11с52п DN40/40 PN16 Breeze (8481) у кількості 27 шт.) на суму 56 376,00 грн, а позивач оплатив вартість цього товару, що підтверджується платіжною інструкцією № 3777 від 25.09.2025 на суму 56 376,00 грн.

25.09.2025 відповідач, на підставі видаткової накладної № 6579 з посиланням на договір № 04/01/10 від 04.01.2023, передав покупцю обумовлений товар на суму 56 376,00 грн, а позивач, скориставшись транспортно-експедиційними послугами з перевезення вантажу, отримав товар.

Згідно з ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що під час проведення монтажних робіт кульових кранів 11с52п DN40/40 PN16 Breeze (8481) ним були виявлені істотні виробничі дефекти переданого відповідачем товару.

При цьому матеріали справи свідчать, що 03.10.2025 позивач направив на адресу відповідача лист № 03-10 від 03.10.2025, у якому вказав про виявлені дефекти, зокрема, про деформацію фланців у процесі затягування болтів, що унеможливлює їх монтаж і подальшу експлуатацію та просив надати пояснення щодо виявленої проблеми.

Листом № 16 від 04.11.2025 відповідач, з метою повної ідентифікації причин деформації фланців та оперативного вирішення питання, запросив додаткову інформацію та роз`яснення щодо обставин виявлення дефектів під час монтажу, у відповідь на що позивач надав запитувану відповідачем інформацію та фотоматеріали, що підтверджують дефектність товару (лист № 07-11 від 07.11.2025).

Оглянувши надані фотографії, відповідач зробив висновок про те, що неможливо встановити приналежність крану (товару) до продукції, що виробляє ТОВ «Олбрізсервіс», оскільки на наданих фотографіях кран не мав бірки з унікальним номером, в той час, як всі одиниці товару відповідача мають унікальні номери, які знаходяться на бірках кранів. 19.11.2025, у зв`язку з неможливістю використання товару за призначенням, позивач здійснив повернення товару відповідачу, що підтверджується накладною про повернення № 2 від 19.11.2025.

Одночасно з цим позивач направив відповідачу лист № 19-11 від 19.11.2025, в якому просив повернути йому перераховані кошти за товар в сумі 56 376,00 грн, а також відшкодувати транспортні послуги з перевезення товару та страхування вантажу.

Листом № 19 від 21.11.2025 відповідач повідомив позивача про відмову в отриманні повернутого товару, підставами для відмови вказав - порушення умов договору поставки та чинного законодавства України щодо правил обміну та повернення товару, а саме: закінчення терміну повернення товару (з моменту відвантаження минуло більше 14 календарних днів); невідповідність товару та комплекції, адже при огляді вантажу на складі перевізника було виявлено, що крани не відповідають стану, в якому вони були передані; повернення партії товару не було попередньо погоджене з постачальником.

Після отримання відмови відповідача щодо прийняття товару, позивач надіслав до перевізника - ТОВ «Делівері» лист № 26-11 від 26.11.2025 про необхідність повернення вантажу на його склад для уникнення подальших витрат за зберігання та доставку вантажу.

З огляду на обставини повернення товару позивач здійснив низку транспортно-експедиційних платежів за перевезення товару до відповідача, його зворотне повернення, а також за послуги страхування під час транспортування, що підтверджується рахунками-фактури № Т-4 від 26.11.2025 на суму 1 047,00 грн, № Т-4 від 28.11.2025 на суму 1 207,00 грн, № С-4 від 28.11.2025 на суму 256,00 грн та виписками АТ КБ «Приватбанк» за 27.11.2025 на суму 1 047,00 грн; за 28.11.2025 на суму 1 207,00 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Армзбут-Житомир» вказало, що відмова постачальника від прийняття повернутого товару є неправомірною, оскільки постачання неякісного товару сталося з його вини, а тому просило стягнути з відповідача сплачені за товар кошти, відшкодувати понесені транспортні витрати та зобов`язати відповідача прийняти неякісний товар.

Згідно з частиною 1 статті 675 Цивільного кодексу України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Крім того згідно зі статтею 680 Цивільного кодексу України якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку.

Поряд з цим суд зазначає, що умовами укладеного сторонами договору поставки не передбачено порядку приймання товару по якості.

Згідно з ч. 1 статті 674 Цивільного кодексу України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.66 № П-7 (чинної на час спірних правовідносин), передбачено, що ця Інструкція застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлено інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю і комплектністю, а також тари під продукцією або товарами.

Згідно з п. 3 Інструкції при прийомі вантажу від органів транспорту підприємство-одержувач відповідно до діючих транспортних правил перевезень вантажів зобов`язане перевірити, чи забезпечено збереження вантажу при перевезенні.

Відповідно до п. 14 Інструкції приймання продукції за якістю і комплектністю здійснюється в точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими для сторін правилами, а також за супровідними документами, що посвідчують якість та комплектність продукції (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація тощо). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не призупиняє прийомку продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектністю продукції і в акті вказується, які документи відсутні.

Відповідно до п. 16 Інструкції при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам), договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції (п. 14 цієї Інструкції), одержувач призупиняє подальшу прийомку продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач зобов`язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршення її якості і змішання з іншою однорідної продукцією.

Одержувач також зобов`язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акта представника виробника (відправника) з іншого міста, якщо це передбачено в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов`язкових правилах при договорі.

Відповідно до п. 29 - 30 Інструкції за результатами приймання продукції за якістю і комплектністю за участю представників, зазначених у пп. 19 і 20 цієї Інструкції, складається акт про фактичну якість і комплектність отриманої продукції. Акт повинен бути складений у день закінчення приймання продукції за якістю і комплектністю. Акт повинен бути підписаний всіма особами, що брали участь в перевірці якості і комплектності продукції. Особа, яка не згідна зі змістом акту, зобов`язана підписати його із застереженням про свою незгоду і викласти свою думку.

Акт про приховані недоліки продукції повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, однак не пізніше чотирьох місяців з дня надходження продукції на склад одержувача, що виявив приховані недоліки, якщо інші строки не встановлені обов`язковими для сторін правилами. Коли приховані недоліки продукції можуть бути виявлені лише в процесі її обробки, здійсненої послідовно двома або кількома підприємствами, акт про приховані недоліки має бути складений не пізніше чотирьох місяців з дня отримання продукції підприємством, який виявив недоліки. Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції з гарантійними термінами служби і зберігання, повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, але в межах встановленого гарантійного терміну (п. 9 Інструкції).

Зважаючи на передбачені законом вимоги щодо порядку приймання товарів, судом встановлено, що позивач не надав будь-яких актів чи документів, якими був би зафіксований факт поставки відповідачем неякісного товару. При цьому на момент отримання товару позивач жодних претензій по пакуванню, кількості, комплектності, якості та цілісності не заявляв, що підтверджується підписаною без зауважень та заперечень видатковою накладною № 6579 від 25.09.2025.

Також з долучених до позовної заяви доказів не вбачається, чи дотримався позивач вимог щодо зберігання, монтажу та експлуатації виробу.

Разом з тим матеріали справи свідчать, що при поставці товару за видатковою накладною № 6579 від 25.09.2025 відповідач надав позивачу сертифікат на систему менеджменту якості товару згідно з вимогами ISO 9001:2015 (№ 44 100 20 32 0136, чинний від 16.07.2023 до 15.07.2026), сертифікат відповідності на основі цілковитого забезпечення якості модуль Н (зареєстрований у реєстрі ООВ «Теско» 20.11.2023 № UA.TR.006.H.104801-23, дійсний до 19.11.2026), паспорт на кожну одиницю крану з унікальним номером, які знаходились на бірках крану, що підтверджує те, що товар, який був поставлений за видатковою накладною № 6579 від 25.09.2025 відповідав вимогам стандартів.

Також відповідно до гарантії виробника, яка міститься у технічному паспорті на кожний виріб, строк гарантії встановлюється 36 місяців з дня вводу в експлуатацію, але не більше 60 місяців з дати випробувань. Гарантії виробника дійсні при дотриманні споживачем вимог до транспортування, зберігання, монтажу та експлуатації виробу.

На підставі наданих відповідачем доказів судом встановлено, що товар був поставлений позивачу у повній відповідності до умов договору щодо якості та комплектності.

Водночас із пояснень відповідача слідує, що при візуальному огляді спірного товару на складі перевізника співробітники ТОВ «Олдбрізсервіс» зафіксували крани невідомого походження, всі крани були розпакованими, без бірок і паспортів, краска на поверхні кранів була пошкоджена, що може свідчити про те, що позивач повернув демонтовані крани, що вже були у експлуатації тривалий час.

При цьому з наданих позивачем фотографій, які відображають місце проведення монтажних робіт, неможливо встановити приналежність крану (товару) до продукції, що виробляє ТОВ «Олбрізсервіс», адже на цих фотографіях кран не має бірки з унікальним номером виробника (відповідача).

Згідно зі ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Отже, за загальним правилом, відповідальність продавця за недоліки товару може наступати у випадках, якщо недоліки виникли до передання товару покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару. І відповідно, коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару.

Оскільки в даному випадку позивачем не доведено того факту, що недоліки товару виникли до передання його покупцеві, суд вважає, що вимоги позовної заяви є необґрунтованими.

Згідно з положеннями ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши наведені сторонами у цій справі доводи та надані докази, суд дійшов висновку про відсутність з боку відповідача істотного порушення вимог щодо якості поставленого товару, а відтак - суд відмовляє у задоволенні позову ТОВ «Армзбут-Житомир» у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Армзбут-Житомир» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олбрізсервіс» про стягнення 59 541,00 грн, зобов`язання вчинити дії

Повне судове рішення складене 08 квітня 2026 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Головіна К. І.