РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.03.2026Справа № 910/11493/25
Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді Блажівської О.Є. за участю секретаря судового засідання Глиняної А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданн справу №910/11493/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОЕНЕРГОІНВЕСТ» (03040, місто Київ, вулиця Васильківська, буд. 1; )

до відповідача Державне підприємство «ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ» (01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 27; )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» (ідентифікаційний код 00100227; адреса: 01032, Україна, місто Київ, вулиця Симона Петлюри,будинок, 25)

про стягнення 50 615 353 грн 61 коп.,

за участю представників:

від позивача - Волощук П.Ю.,

від відповідача - Подобєд О.В.,

від третьої особи - не з`явився,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Стислий виклад позовних вимог.

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІДРОЕНЕРГОІНВЕСТ» з позовом до Державного підприємства «ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ» про стягнення суми заборгованості в розмірі 36 605 309, 10 грн., суму 3% річних у розмірі 3 272 580, 50 грн., інфляційні втрати у розмірі 10 737 464, 01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором №8030/02 від 08.02.2012.

Звертаючись із даним позовом до суду, позивач зазначає, що станом на день подання даного позову заборгованості ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" перед ТОВ " ГІДРОЕНЕРГОІНВЕСТ " за придбану відповідачем в період з лютого по липень 2022 року електроенергію складає 36 605 309, 10 грн, яка останнім в установлені строки не була сплачена та яку, відповідно, заявлено позивачем до стягнення за цим позовом.

Крім того, за прострочення відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач нарахував та просить стягнути з відповідача також суму 3% річних у розмірі 3 272 580,50 грн., інфляційні втрати у розмірі 10 737 464, 01 грн.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач у поданому до суду 07.10.2025 відзиві на позовну заяву заперечував проти позовних вимог позивача заперечує та зазначає, що позивач при визначені заборгованості відповідача за заявлений період не враховує порядок розрахунків, унормований Договором та Порядком №641. Також, позивачем при визначенні розміру заборгованості не було враховано положень наказів Міненерго № 140 від 28.03.2022 (надалі - наказ № 140) та № 206 від 15.06.2022 (надалі - наказ № 206). Відповідач зазначає, що матеріалами справи (доданими до позовної заяви документами) підтверджується, що Гарантованим покупцем дотримані вимоги Наказу № 206 при здійсненні розрахунків з позивачем. Водночас, відповідач зазначав про наявність заборгованості позивача перед відповідачем, а тому в останнього є всі правові підстави для зменшення рівня розрахунків з позивачем.

Також відповідач зазначив, що на спірні правовідносини поширюються положення пп. 16 п. 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332, а тому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат необхідно відмовити. При цьому, відповідач вважає, що наявні всі підстави для звільнення його від сплати 3% річних та інфляційних втрат в силу приписів ст. 617 Цивільного кодексу України, а також заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає, що з урахуванням введення на всій території України воєнного стану, зважаючи на важливість Гарантованого покупця для економіки України, беручи до уваги соціальну спрямованість його діяльності, вбачається настання непереборної сили, що унеможливлює стягнення з відповідача основного боргу, 3% та інфляційних нарахувань в судовому порядку.

Стислий виклад відповіді позивача на відзив.

Позивачем 08.10.2025 подано до суду Відповідь на Відзив. У поданій Відповіді на Відзив позивач зазначає, що наявність та розмір заборгованості Державного підприємства «Гарантований покупець» за Договором підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та Відповідачем не були спростовані у відзиві на позовну заяву.

Також щодо твердження Відповідача про наявність у НЕК «Укренерго» заборгованості перед ДП «Гарантований покупець», то Позивач зазначає, що ні Договір, ні Порядок №641 не містять умов та правил, які визначали б стан виконання гарантованим покупцем обов`язків за договором в залежності від виконання Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» обов`язків за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії. Крім того, як умовами Договору, які погоджені сторонами в добровільному порядку та є обов`язковими для виконання, так і положеннями чинного законодавства не передбачено можливість зміни строку виконання відповідачем зобов`язань по оплаті товару через зміну обставин, зокрема через те, що Відповідач не має можливості забезпечити повну оплату електричної енергії за «зеленим» тарифом, оскільки даний момент Відповідач недоотримує кошти від НЕК «Укренерго» в якості оплати послуги.

Щодо посилань Відповідача на дію наказів №140 та №206, позивач зазначає, що на дату настання строку остаточної оплати спірної заборгованості за спірні періоди, наказ Міністерства енергетики України від 28 березня 2022 року "Про розрахунки на ринку електричної енергії" № 140 втратив чинність. У свою чергу, наказ Міністерства енергетики України від 15 червня 2022 року "Про розрахунок з виробниками за "зеленим тарифом" № 206, як і попередній наказ, ніяким чином не обмежував право Позивача на проведення з ним остаточного розрахунку по вартості проданої енергії, згідно з укладеним між сторонами договором, а також не змінював терміни виникнення та виконання грошових зобов`язань щодо проведення таких остаточних розрахунків за договором та відповідно до умов пункту 10.4. Порядку. Цим наказом лише обмежувався розмір виплат, які передбачені пунктами 10.1. та 10.2. Порядку. Проте даний нормативно-правовий акт не обмежував розмір виплат, які підлягають перерахуванню продавцям енергії за "зеленим тарифом" при здійсненні з ними саме остаточних розрахунків, визначених пунктом 10.4 Порядку. Крім того, Міністерство енергетики своїм наказом від 1.04.2024 № 136 скасувало дію наказу від 15.06.2022 № 206, яким і встановлювались вищевказані мінімальні відсотки виплат виробникам електроенергії з відновлювальних джерел електроенергії вартості отриманої електроенергії. Отже, на момент звернення Позивачем до суду, взагалі були відсутні будь-які законодавчі обмеження щодо розміру виплат, передбачені пунктом 10.1. Порядку.

Щодо права Відповідача зменшити рівень розрахунків із продавцем за «зеленим тарифом» на суму несплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення, позивач зазначає, що відповідач разом із Відзивом на позовну заяву не надав доказів реалізації зазначеного права, адже ДП «Гарантований покупець» мав можливість вчинити дії на реалізацію свого права зменшення розрахунків шляхом надіслання Позивачу заяви про зарахування однорідних вимог та підписання додаткової угоди до Договору. Тобто, Відповідач мав чітко визначити, на які саме суми, за які періоди, та згідно яких актів ним реалізовано право на зменшення рівня розрахунків. Проте зазначеним правом Відповідач не скористався та доказів суду не надав.

Щодо посилань Відповідача на наявність форс-мажорних обставин, то позивач зазначає, що Відповідачем у даній справі не надано жодного доказу на підтвердження існування форс-мажорних обставин у спірних зобов`язаннях.

Стислий виклад заперечення відповідача на відповідь на відзив.

Відповідачем 08.10.2025 подано до суду Заперечення на відповідь на відзив. У поданих запереченнях відповідач зазначає, що Позивач не спростував доводи відповідача про те, що при здійсненні розрахунків між гарантованим покупцем та виробником за «зеленим» тарифом необхідно враховувати спеціальний алгоритм розрахунків. Також зазначає про необхідність застосування до спірних правовідносин спеціальне нормативне регулювання, що підтверджено постановою ОП КГС ВС у справі № 910/4439/23до 01.05.2024, в якій вказано, що до часу втрати чинності наказу Міненерго № 206, законодавством України були встановлені обмеження щодо розміру коштів, що підлягали сплаті виробникам ВДЕ. Відтак, відсутні правові підстави для застосування до відповідача наслідків, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Крім того, позивач не довів протилежного, що ТОВ «Гідроенергоінвест» має заборгованість перед Гарантованим покупцем щодо оплати частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії на розмір якої зменшуються спірні зобов`язання Гарантованого покупця, право Гарантованого покупця на зменшення рівня розрахунків із продавцем за «зеленим» тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії, що унормовано пп. 12 п. 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції постанови від 03.04.2024 № 652) слід розглядати саме як оперативно-господарську санкцію, а не припинення зобов`язання в цій частині, про що помилково зазначає позивач. Разом з тим, відповідач зазначає, що позивачем не враховано та, як наслідок, помилково здійснено нарахування 3% річних та інфляційних втрат за період по 01.05.2024, коли наказ Міненерго № 206 був чинним.

Стислий виклад письмових пояснень третьої особи.

05.12.2025 Приватне акціонерне товариство «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» подано письмові пояснення щодо позовних вимог позивача.

У поданих письмових поясненнях третя особа зазначає, що позивач посилається на Порядок купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641.

Відповідно до 10.4 Порядку після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

Таким чином, при оплаті послуги сторони мають враховувати дату затвердження/ оприлюднення Регулятором (НКРЕКП) розміру її вартості.

Крім того, станом на дату подання позовної заяви (12.09.2025), між Позивачем та НЕК «Укренерго» не укладено жодних Договорів, згідно до умов яких останній несе обов`язок по оплаті коштів за купівлю електричної енергії у виробників за «зеленим» тарифом. Взаємовідносини відповідача з третіми сторонами не можуть вплинути на дотримання вимог підписаного між сторонами договору. Договір, який укладений між позивачем та відповідачем є двостороннім, в якому не передбачено можливість невиконання зобов`язання, в тому числі уникнення відповідальності у зв`язку з невиконанням зобов`язання третіх осіб перед відповідачем. Натомість, договір містить імперативну норму (п. 5.6. Договору) щодо відповідальності відповідача перед позивачем в разі невчасної оплати електроенергії. Відтак, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями НЕК «Укренерго» і виконанням зобов`язань Відповідача перед Позивачем.

Також третя особа зазначила щодо спеціальних обов`язків відповідача. Кабінет Міністрів України з метою забезпечення загальносуспільних інтересів та виконання гарантій держави щодо купівлі всієї електричної енергії, виробленої на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим "зеленим" тарифом або за аукціонною ціною, визначає державне підприємство для виконання функцій гарантованого покупця електричної енергії. П. 16 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про ринок електричної енергії» - гарантований покупець електричної енергії - це суб`єкт господарювання, що відповідно до цього Закону зобов`язаний купувати електричну енергію у виробників, яким встановлено "зелений" тариф, а також у виробників за аукціонною ціною та виконувати інші функції, визначені законодавством. Згідно з ч. 1 ст. 65 Закону України «Про ринок електричної енергії» фінансування діяльності гарантованого покупця здійснюється в межах кошторису, що затверджується Регулятором. Методика формування кошторису гарантованого покупця затверджена постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641. Відповідно до п. п. 1.2. розділу 1 Методики, структура кошторису гарантованого покупця - перелік складових доходу та видатків на провадження господарської діяльності зі здійснення функцій гарантованого покупця. Відповідно до п. 4 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019р. № 483, спеціальні обов`язки покладаються на таких учасників ринку електричної енергії (далі - Положення): гарантованого покупця електричної енергії (далі - гарантований покупець); виробників електричної енергії; постачальників універсальних послуг. Відповідно до п. 5 Положення, до спеціальних обов`язків належить: -надання гарантованим покупцем виробникам послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів (далі - послуга гарантованого покупця) за договорами про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів гарантованим покупцем за примірною формою згідно з додатком 4 і відповідне прийняття та оплата послуг гарантованого покупця виробниками; Зокрема, Відповідач здійснює продаж придбаної ним електричної енергії і відповідно до ч. 7, 8 ст. 65 Закону має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів; зобов`язаний спрямовувати різницю між доходами та витратами, що виникла під час виконання ним спеціальних обов`язків, на забезпечення покриття власних витрат на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом та за аукціонною ціною або інших спеціальних обов`язків.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 15.10.2025.

07.10.2025 через систему «Електронний суд» від Державне підприємство «ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ» надійшов відзив на позовну заяву.

08.10.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОЕНЕРГОІНВЕСТ» надійшла відповідь на відзив.

15.10.2025 через систему «Електронний суд» від Державне підприємство «ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ» надійшли заперечення на відповідь на відзив.

15.10.2025 у підготовче засідання з`явились представник позивача та представник відповідача.

Представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи, надав пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2025 підготовче засідання у справі № 910/11493/25 призначено на 19.11.2025.

19.11.2025 у підготовче засідання з`явились представник позивача та представник відповідача.

У засіданні 19.11.2025 представник відповідача заявила клопотання про залучення третьої особи від 19.11.2025. Надала пояснення, висловила позицію, підтримала заявлене клопотання щодо залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача від 19.11.2025.

Представник позивача заперечував щодо клопотання про залучення третьої особи від 19.11.2025, надав пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 клопотання представника відповідача Державного підприємства «ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ» про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача від 19.11.2025 задоволено. На підставі статті 50 Господарського процесуального кодексу України, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» (ідентифікаційний код 00100227; адреса: 01032, Україна, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок, 25). Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання у даній справі на 17.12.2025.

24.11.2025 через систему «Електронний суд» від Державне підприємство «ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ» надійшла заява на виконання вимог ухвали.

27.11.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОЕНЕРГОІНВЕСТ» надійшло клопотання на виконання вимог ухвали.

05.12.2025 через систему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» надійшли пояснення.

17.12.2025 у засідання з`явився представник позивача.

Представник відповідача не з`явився 17.12.2025 у засідання. Ухвала суду від 19.11.2025 була направлена відповідачу в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останнім, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Враховуючи викладене, відповідач повідомлений належним чином про розгляд даної справи. Від відповідача (представника) клопотань, заяв про відкладення розгляду судового засідання та/або про неможливість прибути у судове засідання, призначене на 17.12.2025, до канцелярії суду та через систему «Електронний Суд» не подано. Також відповідачем (представником) не було подано до канцелярії суду та через систему «Електронний Суд» клопотань про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представників.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 17.12.2025 у засідання не з`явився. Ухвала суду від 19.11.2025 була направлена в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останнім, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Враховуючи викладене Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» повідомлений належним чином про розгляд даної справи. Від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» від 05.12.2025 надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

17.12.2025 у засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 17.12.2025 позивач не заперечував щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, розгляд справи по суті призначено на 21.01.26.

У судове засідання 21.01.2026 з`явилися представники позивача та відповідача.

21.01.2026 у судове засідання не з`явився представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Ухвала суду від 17.12.2025 була направлена в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останнім, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Враховуючи викладене Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» повідомлений належним чином про розгляд даної справи. Від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» 05.12.2025 надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

У судовому засіданні від 21.01.2026 заслухано вступні слова представників сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2026 засідання у справі №910/11493/25 призначено на 25.02.2026.

11.02.2026 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОЕНЕРГОІНВЕСТ» надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

12.02.2026 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОЕНЕРГОІНВЕСТ» надійшла заява про розгляд справи за відсутності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2026 засідання у справі №910/11493/25 призначено на 25.03.2026.

25.03.2026 через систему «Електронний суд» від Державне підприємство «ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ» надійшли заперечення на заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У судове засідання 25.03.2026 з`явилися представник позивача та представник відповідача.

25.03.2026 у судове засідання не з`явився представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Ухвала суду від 19.02.2026 була направлена в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останнім, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Враховуючи викладене Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» повідомлений належним чином про розгляд даної справи. Від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» 05.12.2025 надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 25.03.2026 з`явилися представники позивача та відповідача.

У судове засідання 25.03.2026 представник третьої особи не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду даної справи. Від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» 05.12.2025 надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

25.03.2026 у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі.

25.03.2026 у судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позовних вимог підтримав та просив відмовити в їх задоволенні.

25.03.2026 у судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення суду.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

08.02.2012 між Державним підприємством «Енергоринок» (далі - ДПЕ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГІДРОЕНЕРГОІНВЕСТ» (далі - ВАД) було укладено Договір № 8030/02 (далі - Договір), відповідно до умов п. 1.1 якого ВАД зобов`язується продавати, а ДПЕ зобов`язується купувати електроенергію, вироблену ВАД, та здійснювати її оплату відповідно до умов Договору.

З моменту підписання Договору №8030/02 до останнього неодноразово вносились зміни, зокрема, 30.06.2019 між Державним підприємством «Енергоринок» (ДПЕ), Державним підприємством «Гарантований покупець» (Гарантований покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГІДРОЕНЕРГОІНВЕСТ» (виробник за «зеленим» тарифом) укладена Додаткова угода № 126/01 до Договору № 8030/02 від 08.02.2012, у якій сторони дійшли згоди в преамбулі договору слова Державне підприємство «Енергоринок» замінити на слова «Державне підприємство «Гарантований покупець» та замінити статті 1-10 Договору статтями 1-8 в новій редакції.

Протягом дії Договору сторони неодноразово вносили зміни до Договору, про що укладали відповідні додаткові угоди.

31.03.2020 між Державним підприємством «Гарантований покупець» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГІДРОЕНЕРГОІНВЕСТ» укладена Додаткова угода № 963/01/20 до Договору №8030/02 від 08.02.2012. Сторони дійшли згоди в преамбулі Договору слова «виробник за «зеленим тарифом» замінити словами «продавець за «зеленим тарифом». Також сторони дійшли згоди статті 1-7 Договору викласти в новій редакції.

Відповідно до п. 1.1. Договору (тут і надалі Договір в редакції Додаткової угоди № 963/01/20 від 31.03.2020) продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за «зеленим» тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього Договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (надалі - Порядок), або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13.12.2019 № 2804 (надалі - Порядок продажу електричної енергії споживачами).

За п. 2.1. Договору сторони визнають свої зобов`язання згідно з Законами України «Про ринок електричної енергії», «;Про альтернативні джерела енергії», Порядком, Порядком продажу електричної енергії споживачами, Правилами ринку, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307, Правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 308 та керуються їх положеннями та положеннями законодавства України при виконанні цього договору.

Купівля-продаж електричної енергії за цим Договором здійснюється за умови членства продавця за «зеленим» тарифом у балансуючій групі гарантованого покупця (п. 2.2. Договору).

Продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця за «зеленим» тарифом за встановленим йому «зеленим» тарифом з урахуванням надбавки до тарифу (п. 2.3. Договору).

В пунктах 2.4., 2.5. Договору сторони погодили, що продавець за «зеленим» тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку, якщо продавець є виробником за «зеленим» тарифом або Порядку продажу електричної енергії споживачами, у разі якщо продавець є споживачем за «зеленим» тарифом, за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом встановлені Регулятором, у національній валюті України. Вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці визначається відповідно до глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці.

Відповідно до п.п. 3.1.-3.2. Договору обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку або глави 5 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку або глави 4 Порядку продажу електричної енергії споживачами. Розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця за «зеленим» тарифом, з урахуванням ПДВ.

Оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, оплата продавцем за «зеленим» тарифом частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця, формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів приймання-передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця здійснюється згідно з главою 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами (п. 3.3. Договору в редакції Додаткової угоди № 867/01/21 від 26.02.2021).

Відповідно до п. 4.1. Договору продавець за «зеленим» тарифом має право вимагати від гарантованого покупця повну та своєчасну оплату товарної продукції відповідно до глави 3 цього Договору.

За положеннями п. 4.5. Договору гарантований покупець зобов`язаний: купувати у продавця за «зеленим» тарифом вироблену електричну енергію, за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб; у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у продавця за «зеленим» тарифом електричну енергію; нараховувати плату за відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії продавця за «зеленим» тарифом відповідно до положень глави 9 Порядку.

У п. 7.4 Договору сторони також вказали, якщо продавець за «зеленим» тарифом є суб`єктом господарювання, який має ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії та Регулятором уже встановлено йому «зелений» тариф і продавець за «зеленим» тарифом має укладений з оператором системи передачі договір про врегулювання небалансів, цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє на строк дії «зеленого» тарифу (до 01 січня 2030 року).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 09.09.2022 № 1117 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у січні - травні, липні, жовтні 2021 та лютому-червні 2022.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 20.09.2022 № 1190 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у липні 2022 року.

У спірний період (лютий-липень 2022) Позивачем було продано, а Відповідачем куплено відпущену електричну енергію, що підтверджується актами купівлі-продажу електроенергії: від 28.02.2022 за лютий 2022 року на суму 15 036 650,50 грн. з ПДВ; від 31.03.2022 за березень 2022 року на суму 13 952 894,76 грн. з ПДВ; від 30.04.2022 за квітень 2022 року на суму 15 925 226,70 грн. з ПДВ; від 31.05.2022 року за травень 2022 року на суму 12 117 153,55 грн. з ПДВ; від 30.06.2022 за червень 2022 року на суму 7 968 690,40 грн. з ПДВ; від 31.07.2022 року за липень 2022 року на суму 8 531 108,28 грн. з ПДВ; 16.05.2024 року сторони уклали Акт коригування до Акту купівлі-продажу електроенергії за липень 2022 від 31.07.2022 на суму 55 851,35 грн. з ПДВ. Отже, загальна сума виробленої електричної енергії, що сторони зафіксували в актах за липень 2022 року склала 8 586 959,63 грн. з ПДВ.

Вказані акти підписані уповноваженими представниками Товариства та Підприємства без жодних претензій та/або зауважень.

Вищезазначена заборгованість була сплачена Відповідачем частково, що підтверджується платіжними документами, копії яких містяться в матеріалах справи: за лютий 2022 року Відповідачем сплачено 13 654 883,82 грн. (дати платежів: 15.02.2022; 24.02.2022; 08.06.2022), поточна заборгованість складає 1 381 766,68 грн.; за березень 2022 року Відповідачем сплачено 4 975 185,04 грн. (дати платежів: 29.03.2022; 07.04.2022), поточна заборгованість складає 8 977 709,72 грн.; за квітень 2022 року Відповідачем сплачено 7 861 569,90 грн. (дати платежів: 15.04.2022; 25.04.2022; 06.05.2022; 06.06.2023), поточна заборгованість складає 8 063 656,80 грн.; за травень 2022 року Відповідачем сплачено 3 981 119,52 грн. (дати платежів: 16.05.2022; 25.05.2022; 07.06.2022), поточна заборгованість складає 8 136 034,03 грн.; за червень 2022 року Відповідачем сплачено 2 923 800,76 грн. (дати платежів: 15.06.2022; 27.06.2022; 30.06.2022; 07.07.2022; 29.07.2022; 25.08.2022), поточна заборгованість складає 5 044 889,64 грн.; за липень 2022 року Відповідачем сплачено 3 585 707,40 грн. (дати платежів: 14.07.2022; 25.07.2022; 29.07.2022), поточна заборгованість складає 5 001 252,23 грн.

Інших доказів оплати вартості відпущеної електричної енергії матеріали справи не містять та не були надані відповідачем.

Станом на дату подання позовної заяви (12.09.2025) сума заборгованості ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" перед ТОВ "ГІДРОЕНЕРГОІНВЕСТ" за придбану відповідачем в період з лютого по липень 2022 електроенергію становить 36 605 309,10 грн.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач зазначив, що остаточний розрахунок за відпущену електричну енергію за лютий-червень 2022 мав бути здійснений відповідачем в строк до 15.09.2022 включно (з урахуванням оприлюднення 12.09.2022 постанови НКРЕКП від 09.09.2022 № 1117), а за липень 2022 в строк до 26.09.2022 включно (з урахуванням оприлюднення 21.09.2022 постанови НКРЕКП від 20.09.2022 № 1190), а відтак обов`язок останнього сплатити борг у розмірі 36 605 309,10 грн є таким, що настав.

Також, за прострочення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором позивач нарахував 3 % річних у розмірі 3 272 580, 50 грн та інфляційних втрат у розмірі 10 737 464,01 грн.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що відсутні підстави вважати, що відповідачем порушено умови виконання своїх зобов`язань, визначені спеціальним правовим регулюванням, що в свою чергу вказує на передчасність вимог про стягнення плати за поставлену електричну енергію.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Судом під час розгляду справи по суті було досліджено наступні докази, якими позивач та відповідач обґрунтовував свої доводи та заперечення, а саме копії: розрахунку суми основного боргу, 3 % річних та інфляційних втрат; Договору №8030/02 від 08.02.2012 з додатками; Договору №211/07/25 про надання послуги із забезпечення підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за механізмом ринкової премії від 03.02.2025 з додатками; Договору №636/07/24 про участь у балансуючій групі гарантованого покупця від 25.01.2024 з додатками; Додаткових угод від 05.03.2020, 31.05.2012, 28.12.2012, 11.09.2012, 26.04.2012, 20.12.2013, 13.03.2012, 08.02.2012, 13.03.2012, 18.02.2013, 18.02.2013, 17.08.2012, 17.08.2012, 29.11.2013, 04.08.2014, 07.04.2015, 04.06.2014, 19.12.2014, 28.03.2013, 27.06.2021, 11.02.2022, 26.02.2021, 31.03.2020, 04.09.2024, 3.01.2025, 04.07.2025, 08.08.2025, 13.01.2025, 04.07.2025, 31.07.2025, 14.03.2025, 14.03.2025, 31.12.2024, 24.12.2019,02.08.2018, 02.11.2017, 08.09.2015, 25.12.2015, 12.06.2023, 16.03.2017, 16.10.2018, 16.11.2018, 17.10.2018, 20.06.2017, 22.02.2019, 23.08.2016, 25.12.2015, 27.02.2016, 27.09.2016, 27.12.2016, 28.02.2017, 29.08.2018, 29.08.2018, 29.12.2018, 30.03.2016, 30.06.2019, 31.05.2018, 31.08.2017, 25.01.2024, 30.01.2024; Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 09.09.2022 №1117, від 20.09.2022 №1190; Актів купівлі-продажу електроенергії: від 28.02.2022 за лютий 2022 року на суму 15 036 650,50 грн. з ПДВ; від 31.03.2022 за березень 2022 року на суму 13 952 894,76 грн. з ПДВ; від 30.04.2022 за квітень 2022 року на суму 15 925 226,70 грн. з ПДВ; від 31.05.2022 року за травень 2022 року на суму 12 117 153,55 грн. з ПДВ; від 30.06.2022 за червень 2022 року на суму 7 968 690,40 грн. з ПДВ; від 31.07.2022 року за липень 2022 року на суму 8 531 108,28 грн. з ПДВ; уклали Акт коригування від 16.05.2024 до Акту купівлі-продажу електроенергії за липень 2022 від 31.07.2022 на суму 55 851,35 грн. з ПДВ; довідки про розрахунки за період 01.02.2022-10.09.2025; платіжних доручень №230336 від 07.07.2022 на суму 184 201, 68 грн, №241820 від 25.08.2022 на суму 262 125, 07 грн, №235977 від 29.07.2022 на суму 437 704, 77 грн, №229312 від 30.06.2022 на суму 502 450, 87 грн, №228431_6R079/200 від 27.06.2022 на суму 667 437, 73 грн, №226598_6R01R/716 від 15.06.2022 на суму 869 881, 64 грн, №232816 від 14.07.2022 на суму 988 871, 19 грн, №225099 від 07.06.2022 на суму 1 177 729, 84 грн, №233832 від 25.07.2022 на суму 1 178845, 80 грн, №223115 від 25.05.2022 на суму 1 180 927, 18 грн, № 236871 від 29.07.2022 на суму 1 417 990, 41 грн, №222011 від 16.05.2022 на сум у1 622 462, 50 грн, №218328 від 15.04.2022 на суму 1 625 230, 70 грн, №217422 від 07.04.2022 на суму 1 659 031, 72 грн, №221005 від 06.05.2022 на суму 1 907 087, 12 грн, №219213 від 25.04.2022 на суму 1 957 510, 32 грн, №06/06//_00000/5 від 06.06.2023 на суму 2 371 741, 76 грн, №225974 від 08.06.2022 на суму 2 880 284, 11 грн, №215631 від 29.09.2022 на суму 3 316 153, 32 грн, №206938 від 15.02.2022 на суму 4 666 479, 49 грн, №211564_2О01W/163 від 24.02.2022 на суму 6 108 120, 22 грн; Договору №0414-09051/52/01 від 26.06.2019 з додатками; Акту №4 приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел від 24.05.2022, акту коригування від 17.02.2023 до акту №4 від 24.05.2022, акту №05 від 30.06.2022, акту коригування від 16.03.2023 до акту №05 від 30.06.2022, акту №6 від 19.07.2022, акту коригування від 20.03.2023 до акту №6 від 19.07.2022, акту №7 від 16.08.2022, акту коригування від 22.03.2023 до акту №7 від 16.08.2022, акту №8 від 30.09.2022, акту коригування від 21.02.2023 до акту №8 від 30.09.2022, акту №9 від 21.10.2022, акту коригування від 03.05.2024 до акту №09 від 21.10.2022; довідки щодо заборгованості; обороти рахунку 36181, 3618; акту приймання-передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії від 16.03.2022 за лютий 2022, від 24.05.2022 за квітень 2022, від 10.06.2022 за березень 2022, від 04.07.2022 за травень 2022, від 19.07.2022 за червень 2022, акт коригування від 30.09.2022 за березень 2022, акт коригування від 16.02.2023 за лютий 2022,акт коригування від 16.03.2023 за травень 2022, судом надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Даючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами в ході виконання Договору №1372/01 від 19.12.2019 (з урахуванням внесених змін) суд дійшов висновку про те, що за правовою природою укладений сторонами договір є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, який підпадає під правове регулювання норм §5 глави 54 ЦК України, та Закону України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з пунктом 18 частини 1 статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом.

Згідно з частиною 1 статті 71 вказаного Закону України "Про ринок електричної енергії" електрична енергія, вироблена на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблена лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), може бути продана її виробниками за двосторонніми договорами, на ринку "на добу наперед", на внутрішньодобовому ринку та на балансуючому ринку за цінами, що склалися на відповідних ринках, або за "зеленим" тарифом, аукціонною ціною, встановленими (визначеними) відповідно до Закону України "Про альтернативні джерела енергії".

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 71 Закону України "Про ринок електричної енергії" виробники електричної енергії, яким встановлено "зелений" тариф, мають право продати електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до нього гарантованому покупцю відповідно до цього Закону.

За частиною 3 статті 71 вказаного Закону з цією метою виробники, передбачені частиною другою цієї статті, зобов`язані: 1) стати учасником ринку у порядку, визначеному цим Законом; 2) укласти з гарантованим покупцем двосторонній договір за типовою формою договору купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом або за типовою формою договору про купівлю-продаж електричної енергії між гарантованим покупцем та суб`єктом господарювання, який за результатами аукціону набув право на підтримку; 3) увійти на підставі договору до балансуючої групи гарантованого покупця; 4) щодобово подавати гарантованому покупцю погодинні графіки відпуску електричної енергії на наступну добу у порядку та формі, визначених двостороннім договором з гарантованим покупцем.

Отже, укладення Підприємством та Товариством договору №1372/01 від 19.12.2019 (з урахуванням внесених змін) було спрямоване на продаж виробленої останнім електричної енергії та одночасного обов`язку відповідача по здійсненню купівлі всього її обсягу та оплати відповідно до умов цього Договору та законодавства України, у тому числі Порядку від 26.04.2019 №641 та Порядку від 13.12.2019 №2804.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" Гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено "зелений" тариф, всю відпущену електричну енергію, вироблену на включених до складу балансуючої групи гарантованого покупця об`єктах електроенергетики або чергах їх будівництва (пускових комплексах) з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - виробленої лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), у тому числі відпущену з установки зберігання енергії у складі таких об`єктів (у разі якщо електрична енергія, що відбирається, зберігається і відпускається такою установкою, вироблена з альтернативних джерел енергії), за встановленим їм "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до нього протягом всього строку застосування "зеленого" тарифу, обсяг якої не перевищує обсяг електричної енергії, який може бути відпущений відповідним об`єктом електроенергетики або чергою його будівництва (пусковим комплексом) у кожному розрахунковому періоді (годині) згідно із встановленою потужністю електрогенеруючого обладнання, зазначеною в ліцензії на виробництво електричної енергії. При цьому в кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електричної енергії, виробленої на об`єкті електроенергетики або черзі його будівництва (пусковому комплексі) з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта згідно з показниками приладів обліку на власні потреби. Купівля-продаж такої електричної енергії за "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до нього здійснюється на підставі двостороннього договору між виробником або споживачем, якому встановлено "зелений" тариф, та гарантованим покупцем. Такий договір укладається на підставі типового договору купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом. Типова форма договору купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом затверджується Регулятором. Договір купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом укладається між гарантованим покупцем та виробником або споживачем, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями) на весь строк дії "зеленого" тарифу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач (продавець за "зеленим" тарифом) на виконання умов Договору № 1372/01 від 19.12.2019 за період вересень - листопад 2022 року, грудень 2022 року, березень - червень 2023 року, лютий 2023,липень - вересень 2023 року було продано, а Підприємством куплено відпущену електричну енергію, що підтверджується актами купівлі-продажу електроенергії: від 30.09.2022 (у вересні 2022 року) (з урахуванням акту коригування від 30.04.2024 на суму 26857,57 грн) на суму 4 107 327,00 грн; акту від 31.10.2022 (у жовтні 2022 року) на суму 4 272379,28 грн; акту від 30.11.2022 року(у листопаді 2022 року) на суму 1 637 957,52 грн; акту від 31.12.2022 ( грудні 2022 року) на суму 1 056 619,39 грн; акту від 28.02.2023 року (у лютому 2023 року) на суму 3 288 838,40 грн; акту від 31.03.2023 року (у березні 2023 року) на суму 4 737481,51 грн; акту від 30.04.2023 року (у квітні 2023 року) на суму 3 683 452,06 грн; акту від 31.05.2023 року (у травні 2023 року) на суму 7 917 421,04 грн); акту від 30.06.2023 року (у червні 2023 року) на суму 7 737 236,75 грн; акту від 31.07.2023 року (у липні 2023 року) на суму 7 985554,26 грн; акту від 30.09.2023 (у вересні 2023 року) на суму 7 512 788,02 грн. До актів долучено протоколи створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, які підтверджують підписання актів контрагентами.

Відповідач частково оплатив вартість отриманого товару, що підтверджується платіжними документами, копії яких містяться в матеріалах справи: №246827 від 15.09.2022 на суму 882 432,82грн.; №257782 від 26.09.2022 на суму 1 072 742,18грн.; №259697 від 30.09.2022 на суму 827 064,33грн.; №261054 від 14.10.2022 на суму 1 270 875,65грн.; №262894 від 25.10.2022 на суму 1 365875,45грн.; №263939 від 31.10.2022 на суму 563 380,53грн.; №278088 від 31.01.2023 на суму 228 457,61грн.; №379097 від 11.07.2024 на суму 52 819,84грн.; №265244 від 15.11.2022 на суму 1 004 481,63грн.; №266116 від 21.11.2022 на суму 53 179,11грн.; №266868 від 25.11.2022 на суму 506 556,60грн.; №268061 від 30.11.2022 на суму 23 655,46грн.; №269683 від 15.12.2022 на суму 269 606,69грн.; №270496 від 19.12.2022 на суму 19 006,06грн.; №271312 від 26.12.2022 на суму 108 915,74грн.; №273748 від 30.12.2022 на суму 3 973,62грн.; №379527 від 11.07.2024 на суму 520 046,70грн.; №279076 від 15.02.2023 на суму 650 556,83грн.; №280265 від 24.02.2023 на суму 510 807,43грн.; №281262 від 28.02.2023 на суму 246002,65грн.; №282025 від 07.03.2023 на суму 282 867,15грн.; №361941 від 06.05.2024 на суму 1 432 166,96грн.; №402334 від 27.09.2024 на суму 29 135,26грн.; №282832 від 15.03.2023 на суму 736658,57грн.; №284871 від 24.03.2023 на суму 475 265,37грн.; №283785 від 31.03.2023 на суму 644 450,33грн.; №401 від 05.04.2023 на суму 176 366,54грн.; №377430від 28.06.2024 на суму 791 746,72грн.; №401496 від 27.09.2024 на суму 373 007,36грн.; №404025 від 30.09.2024 на суму 496 937,32грн.; №406549від 07.10.2024 на суму 919 722,78грн.; №501 від 14.04.2023 на суму 418576,03грн.; №601 від 17.04.2023 на суму 242 749,11грн.; №601 від 25.04.2023 на суму 554515,00грн.; №401 від 26.04.2023 на суму 181 887,24грн.; №701 від 28.04.2023 на суму 662 549,53грн.; №356462 від 10.04.2024 на суму 438 846,16грн.; №409466 від 23.10.2024 на суму 483 846,83грн.; №411103 від 25.10.2024 на суму 54 545,06грн.; №415420 від 30.10.2024 на суму 150 438,99грн.; №419749 від 14.11.2024 на суму 163 680,87грн.; №435278 від 26.12.2024 на суму 23 463,78грн.; №437936 від 31.12.2024 на суму 18 084,26грн.; №446022 від 31.01.2025 на суму 128 455,20грн.; №15/05/2023293 154 від 15.05.2023 на суму 891 412,19грн.; №18/05/2023294 098 від 18.05.2023 на суму 363 030,69грн.; №25/05/2023295 від 25.05.2023 на суму 877 606,80грн.; №31/05/2023296 від 31.05.2023 на суму 945 845,21грн.; №31/05/2023297 від 31.05.2023 на суму 248 893,06грн.; №344139 від 07.02.2024 на суму 2 025 709,72грн.; №345844 від 15.02.2024 на суму 853 253,60грн.; №380441 від 11.07.2024 на суму 148 864,48грн.; №446852 від 31.01.2025 на суму 1 313 714,19грн.; №15/06/2023299 від 15.06.2023 на суму 1 157 657,28грн.; №26/06/2023300 від 26.06.2023 на суму 661 426,19грн.; №30/0/2023301 від 30.06.2023 на суму 771 963,46грн.; №25/08/2023307 від 25.08.2023 на суму 636 873,68грн.; №342471 від 31.01.2024 на суму 1 509 783,54грн.; №343324 від 02.02.2024 на суму 1 670 530,78грн.; №382077 від 11.07.2024 на суму 67 727,14грн.; №440445 від 31.12.2024 на суму 739 468,09грн.; №449 396 від 31.01.2025 на суму 480 733,75грн.; №17/07/2023302 від 17.07.2023 на суму 1 069 390,67грн.; №25/07/2023303 від 25.07.2023 на суму 1 097 275,71грн.; №31/07/2023304 від 31.07.2023 на суму 1 233 632,50грн.; №06/10/2023311 від 06.10.2023 на суму 22 441,04грн.; №341673 від 31.01.2024 на суму 3 018 797,09грн.; №362840 від 06.05.2024 на суму 1 496 306,34грн.; №15/09/202309 від 15.09.2023 на суму 1 067 353,35грн.; №25/09/2023310 від 25.09.2023 на суму 1 019 36,95грн.; №10/10/2023312 від 10.10.2023 на суму 790 518,41грн.; №10/10/2023313 від 10.10.2023 на суму 255 856,68грн.; №327828 від 06.12.2023 на суму 796 988,24грн.; №335034 від 29.12.2023 на суму 311 048,00грн.; №334240 від 29.12.2023 на суму 936 264,15грн.; №340050 від 31.01.2024 на суму 614 889,95грн.; №364486 від 06.05.2024 на суму 1 481 916,96грн.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 30 Закону України "Про ринок електричної енергії" Товариство має право на своєчасне та у повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів на ринку електричної енергії та за допоміжні послуги.

Згідно з пунктом 8 частини 9 статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" Підприємство зобов`язане сплачувати своєчасно та повному обсязі за електричну енергію, куплену у виробників, яким встановлено "зелений" тариф, а також у виробників, які за результатами аукціону набули право на підтримку.

Оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, оплата продавцем за «зеленим» тарифом частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця, формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів приймання-передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця здійснюється згідно з главою 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами (п. 3.3. Договору в редакції Додаткової угоди № 867/01/21 від 26.02.2021).

Отже, порядок і строки розрахунків за договорами купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом регулюються Порядком купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641.

Відповідно до п. 10.1 Порядку №641 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно допунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

Згідно з пунктом 10.4 Порядку №641 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного КЕП уповноваженої особи акта купівлі-продажу.

Тобто, за загальним правилом, гарантований покупець здійснює оплати виробникам електричної енергії за "зеленим" тарифом, в тому числі й позивачу, в 3 етапи, попередньо отримавши кошти від ОСП (НЕК "Укренерго"):

- до 15 числа розрахункового місяця (абз. 1 пункту 10.1 Порядку №641),

- до 25 числа розрахункового місяця (абз. 2 пункту 10.1 Порядку №641),

- протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора (Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці (пункту 10.4 Порядку № 641).

Водночас, враховуючи положення п. 3.3. Договору, за якими оплата електричної енергії купленої гарантованим покупцем у продавців за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці здійснюється згідно з главою 10 Порядку або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами, вбачається, що сторони визначили строк остаточного розрахунку за електричну енергію відповідного періоду з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (затвердження вартості послуги НКРЕКП) з посиланням на пункт 10.4 Порядку.

Такі висновки щодо остаточного розрахунку за електричну енергію з виробником за «зеленим» тарифом викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.06.2024 у справі № 910/4439/23.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 09.09.2022 № 1117 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ» у січні - травні, липні, жовтні 2021 року, лютому-червні 2022. Вказане рішення Регулятора оприлюднено на офіційному веб-сайті останнього - 12.09.2022.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 20.09.2022 № 1190 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ» у липні 2022. Вказане рішення Регулятора оприлюднено на офіційному веб-сайті останнього - 26.09.2022.

Таким чином, відповідач мав здійснити остаточний розрахунок за поставку електричної енергії за лютий-червень 2022 до 15.09.2022 (включно), а за липень 2022 до 26.09.2022 включно.

Отже, строк виконання зобов`язання відповідача перед позивачем зі 100% оплати за поставлену електричну енергію за спірні періоди станом на час розгляду справи є таким, що настав.

З урахуванням дат оприлюднення рішень регулятора, строк виконання зобов`язання відповідача перед позивачем зі 100% оплати за поставлену електричну енергію за спірні періоди станом на день прийняття рішення судом є таким, що настав.

Отже, станом на день вирішення спору вартість придбаної за період лютий-червень, липень 2022 сума не оплаченої електричної енергії складає 36 605 309, 10 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів оплати заборгованості за куплену в період лютий-червень, липень 2022 електричну енергію відповідачем суду не надано.

Що стосується заперечень відповідача, викладених у відзиві, вони частково були спростовані вище зазначеними обставинами.

У разі введення особливого періоду електроенергетичні підприємства діють згідно із Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" і нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, які регулюють функціонування електроенергетики в умовах особливого періоду (частина 8 статті 16 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (стаття 1 Закону України "Про оборону України").

Забезпечення функціонування паливно-енергетичного комплексу, в особливий період покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у паливно-енергетичному комплексі (частини 2 статті 11 Закону України "Про функціонування паливно енергетичного комплексу в особливий період").

Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі є Міністерство енергетики України (пункт 1 Положення про Міністерство енергетики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 507 (далі - Положення № 507).

У зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, з урахуванням вимог частини 8 статті 16 Закону України "Про ринок електричної енергії", Міністерством енергетики України в межах повноважень, передбачених пунктом 8 Положення №507, видано наказ "Про розрахунки на ринку електричної енергії" від 28.03.2022 № 140 (Наказ №140 від 28.03.2022), який був чинний до 05.07.2022 (втратив чинність на підставі наказу від 05.07.2022 № 221) та наказ "Про розрахунок з виробниками за "зеленим тарифом" від 15.06.2022 № 206 (Наказ №206 від 15.06.2022), який був чинний до 01.05.2024 (втратив чинність на підставі наказу Міністерства енергетики України від 01.04.2024 №136).

Наказом №140 від 28.03.2022 ДП "Гарантований покупець" з дати набрання чинності цим наказом на період дії воєнного стану в Україні з коштів, що наявні на поточному рахунку та надходять від продажу електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, забезпечує перерахування коштів на сплату авансових платежів за придбану електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії, виробникам електричної енергії з альтернативних джерел енергії, що мають договірні відносини з ДП "Гарантований покупець", із дотриманням Порядку №641 та з урахуванням таких положень:

- за результатами продажу електричної енергії за перші 10 днів розрахункового місяця розподіл грошових коштів, наявних на поточному рахунку ДП "Гарантований покупець" станом на 10 число розрахункового місяця, для виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії з енергії сонячного випромінювання здійснюється відповідно до таких показників: сума, що дорівнює значенню 15 відсотків від середньозваженого розміру "зеленого" тарифу за 2021 рік (підпункт 1.1.1 Наказу №140);

- у випадку нестачі грошових коштів для забезпечення виплати сум, передбачених підпунктом 1.1.1-1.1.5, наявні грошові кошти розподіляються між виробниками пропорційно до показників, зазначених у підпунктах 1.1.1-1.1.5 (пункт 1.2 Наказу №140);

- за результатами продажу електричної енергії за подальші 10 днів розрахункового місяця, а також за результатами розрахункового місяця, розподіл грошових коштів, наявних на поточному рахунку ДП "Гарантований покупець" станом на 20 число (або на кінець) розрахункового місяця, здійснюється таким чином, щоб за результатами 20 днів розрахункового місяця (або за результатами розрахункового місяця) було збережено показники розрахунків передбачених підпунктами 1.1.1-1.1.5 (пункт 1.3 Наказу №140).

Аналогічний механізм розподілу коштів після втрати чинності Наказу №140 від 28.03.2022 запроваджено Наказом №206 від 15.06.2022 (діяв протягом періоду з 05.07.2022 до 01.05.2024).

Наказом № 206 від 15.06.2022 ДП "Гарантований покупець" на період дії воєнного стану в Україні з коштів, що наявні на поточному рахунку та надходять від продажу електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, забезпечує перерахування коштів на сплату платежів за придбану електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії, виробникам електричної енергії з альтернативних джерел енергії, що мають договірні відносини з ДП "Гарантований покупець", із дотриманням вимог Порядку №641 та з урахуванням положень, викладених у пункті 2 наказу:

- установити, що за результатами продажу електричної енергії за перші 10 днів розрахункового місяця розподіл грошових коштів, наявних на поточному рахунку ДП "Гарантований покупець" станом на 10 число розрахункового місяця, для виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії з енергії сонячного випромінювання здійснюється відповідно до таких показників:

- сума, що дорівнює значенню 18 відсотків від середньозваженого розміру "зеленого" тарифу за 2021 рік (підпункт 1 пункту 2);

- у випадку наявності залишку грошових коштів, що залишився на поточному рахунку після виконання підпунктів 1-5 цього пункту 2, цей залишок розподіляється та спрямовується виробникам пропорційно розміру нарахувань для відповідного виробника, здійснених з урахуванням підпунктів 1-5 цього пункту, але не більше вартості товарної продукції розрахункового періоду, розрахованої за "зеленим" тарифом для такого виробника (підпункт 6 пункту 2);

- у випадку нестачі грошових коштів для забезпечення виплати сум, передбачених підпунктами 1-5 цього пункту, наявні грошові кошти розподіляються між виробниками пропорційно до показників, зазначених у підпунктах 1-5 пункту 2 (підпункти 7 пункту 2);

- установити, що за результатами продажу електричної енергії за подальші 10 днів розрахункового місяця, а також за результатами розрахункового місяця, розподіл грошових коштів, наявних на поточному рахунку ДП "Гарантований покупець" станом на 20 число (або на кінець) розрахункового місяця, здійснюється таким чином, щоб за результатами 20 днів розрахункового місяця (або за результатами розрахункового місяця) було збережено показники розрахунків, передбачених підпунктами 1-5 пункту 2 цього наказу.

У випадку наявності залишку грошових коштів, що залишився на поточному рахунку після виконання підпунктів 1-5 пункту 2 цього наказу, цей залишок розподіляється та спрямовується виробникам відповідно до підпункту 6 пункту 2 цього наказу (пункт 3).

Згідно з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/6185/23 та від 11.04.2024 у справі № 910/9100/22, у наведених вище Наказах №140 від 28.03.2022 та №206 від 15.06.2022:

- мова йде про розподіл грошових коштів на оплату авансових платежів виробникам з альтернативних джерел енергії, що мають договірні відносини з Державним підприємством "Гарантований покупець";

- накази не звільняють ДП "Гарантований покупець" від повної оплати придбаного товару;

- накази не змінюють обов`язку ДП "Гарантований покупець" здійснити остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення НКРЕКП щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці;

- на час воєнного стану на ДП "Гарантований покупець" було покладено обов`язок пропорційного розрахунку з виробниками електричної енергії з альтернативних джерел з урахуванням коштів, що наявні на його поточному рахунку, та надходять від продажу електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.06.2024 у справі № 910/4439/23 не знайшла підстав для відступу від наведених висновків щодо застосування положень частини восьмої статті 16 Закону України "Про ринок електричної енергії", Порядку № 641, Наказів №140 від 28.03.2022 та №206 від 15.06.2022, викладених в раніше ухвалених постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі №910/6185/23, від 11.04.2024 у справі №910/9100/22, з урахуванням уточнення такого змісту:

- Накази №140 від 28.03.2022 та №206 від 15.06.2022 ніяким чином не обмежують право виробника електричної енергії за "зеленим" тарифом на отримання повної вартості проданої електричної енергії, встановленої укладеним сторонами договором, а також не змінюють терміни виникнення та виконання грошових зобов`язань Гарантованого покупця щодо проведення остаточних розрахунків за договором та згідно з пунктом 10.4 Порядку № 641.

- Накази не звільняють ДП "Гарантований покупець" від обов`язку щодо здійснення повного розрахунку за отриманий товар. Відтак, вказані вище накази не є підставою для Гарантованого покупця не виконувати грошове зобов`язання, передбачене умовами договору.

Отже, Наказ №206 від 15.06.2022, як і попередній Наказ №140 від 28.03.2022, ніяким чином не обмежують право виробника електричної енергії за "зеленим" тарифом на отримання повної вартості проданої електричної енергії, встановленої укладеним договором, а також не змінює терміни виникнення та виконання грошових зобов`язань Гарантованого покупця щодо проведення остаточних розрахунків за положеннями п. 3.3. Договору в редакції Додаткової угоди № 867/01/21 від 26.02.2021 та згідно з пунктом 10.4 Порядку №641.

Відтак, наразі відсутні будь-які законодавчі обмеження щодо розміру виплат, які передбачені Порядком №641.

Доводи відповідача, що зобов`язання Гарантованого покупця перед позивачем не виникли, оскільки на даний момент відповідач недоотримає кошти від НЕК "Укренерго" в якості оплати послуги, суд відхиляє з наступних підстав.

Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями (частина 1 статті 96 ЦК України).

Згідно статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд зазначає, що правовідносини, які виникають за договором купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом, та правовідносини, які виникають за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, незважаючи на їхню пов`язаність, є самостійним зобов`язаннями, з самостійними предметами та суб`єктами.

Договір та Порядок №641 не містять умов та правил, які визначали б стан виконання гарантованим покупцем обов`язків за Договором в залежності від виконання НЕК "Укренерго" обов`язків за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

Крім того, як умовами Договору, які погоджені сторонами в добровільному порядку та є обов`язковими для виконання, так і положеннями чинного законодавства не передбачено можливість зміни строку виконання відповідачем зобов`язань по оплаті товару через зміну обставин, зокрема через те, що відповідач не має можливості забезпечити повну оплату електричної енергії за "зеленим" тарифом, оскільки, в даний момент відповідач недоотримує кошти від НЕК "Укренерго" в якості оплати послуги.

Стосовно посилань Гарантованого покупця на те, що позивач має перед відповідачем заборгованість на загальну суму 6 551 929,86 грн (6 551 841,23 грн - щодо сплати частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця; 88,63 грн - щодо сплати частки відшкодування вартості відхилення), що є підставою для зменшення суми заборгованості, суд зазначає наступне.

Відповідач вважає, що на спірні правовідносин розповсюджується дія постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 в редакції постанови від 03.04.2024 №652, якою абзац третій підпункту 13 пункту 1 викладеного такого змісту: «Гарантований покупець має право зменшити рівень розрахунків із продавцем за «зеленим» тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення».

Гарантований покупець зазначає, що, оскільки, у позивача наявна заборгованість перед відповідачем з відшкодування вартості частки та відшкодування вартості відхилення на загальну суму 6 551 929,86 грн, суд має у відповідності до вимог підпункту 13 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 в редакції від 03.04.2024 зменшити розмір основного зобов`язання на суму 6 551 929,86 грн грн.

Судом враховано посилання відповідача на пункт 5 постанови НКРЕКП від 24.01.2024 №178 "Про внесення змін до деяких постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", якою на відповідача покладено обов`язок забезпечити виконання положень глави 16 Порядку №641 у частині врегулювання відносин щодо відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення, які виникли в період з 8 вересня 2022 року по 26 січня 2024 року.

Однак право відповідача припинити свої зобов`язання перед позивачем за спірний період шляхом зарахування зустрічних вимог, відповідно до частини 2 статті 601 ЦК України може здійснюватися за заявою.

У контексті наведеного суд відзначає, що з правової конструкції підпункту 13 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 в редакції постанови від 03.04.2024 №652 вбачається, що законодавець наділив Гарантованого покупця саме правом на зменшення рівня розрахунків із продавцем за «зеленим» тарифом, для реалізації якого Гарантований покупець мав вчинити певні дії (подати заяву у порядку статті 601 ЦК України).

З огляду на наведене право відповідача на зменшення рівня розрахунків із продавцем за "зеленим" тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення, передбачені підпунктом 13 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 в редакції постанови від 03.04.2024 №652, не звільняє відповідача від обов`язку здійснити повну оплату придбаної електричної енергії за спірним Договором.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2025 у справі №910/6904/24 (пункти 8.13., 8.14.), у постанові Верховного Суду від 24.09.2025 у справі №910/5971/24 (пункт 6.7.1.).

Матеріалами справи не встановлено, що відповідач звертався до позивача із відповідною заявою про припинення зобов`язання відповідача з оплати боргу за договором у спірні періоди на суму 6 551 929,86 грн у відповідності до підпункту 13 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 та статті 601 ЦК України.

Крім того, у разі наявності у позивача заборгованості перед відповідачем, останній не був позбавлений права й можливості заявити відповідні вимоги в межах цієї справи шляхом пред`явлення зустрічного позову. Однак таким процесуальним правом відповідач не скористався.

Стягнення заборгованості позивача перед відповідачем не є предметом розгляду у даній справі. Крім того, відповідач зобов`язаний був вчинити дії на реалізацію свого права зменшення розрахунків, зокрема повідомити позивача, відобразити відповідні зменшення в обліку та актах звірки, провести зарахування однорідних вимог. Тобто відповідач мав чітко визначити, на які саме суми, за які періоди, та згідно яких актів ним реалізовано право на зменшення рівня розрахунків. Тобто означене є правом відповідача, яким він фактично не скористався. У суду відсутні правові підстави для здійснення будь-яких дій по реалізації права на зменшення рівня розрахунків замість відповідача.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.

Отже, суд відхиляє доводи відповідача щодо необхідності застосування до спірних правовідносин підпункту 13 пункту 1 постанови НКРЕКП № 332 в редакції постанови від 03.04.2024 №652, а відтак, і про наявність підстав для зменшення або зміни розміру заявлених у цій справі позовних вимог у частині спірної суми основного боргу на суму 6 551 929,86 грн.

З огляду на вище зазначене, виходячи із встановлених судом дат оприлюднення постанов НКРЕКП щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел у спірні місяці, строк оплати вартості відпущеної електричної енергії за «зеленим» тарифом, станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду, настав, а відтак суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 36 605 309, 10 грн.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача суму 3% річних у розмірі - 3 272 580,50 грн., інфляційні втрати у розмірі - 10 737 464,01 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Кредитору, у свою чергу, згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України належить право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Цивільним кодексом України, як основним актом цивільного законодавства, не передбачено механізму здійснення розрахунку інфляційних втрат кредитора у зв`язку із простроченням боржника у виконанні грошового зобов`язання.

Водночас, частиною першою статті 8 Цивільного кодексу України визначено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Частиною п`ятою статті 4 Цивільного кодексу України передбачено, що інші органи державної влади України у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2025 у справі №903/602/24 конкретизувала правовий висновок, викладений в її постанові від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19) та зазначила, що три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є законодавчо встановленим та мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому розмір процентів річних, який становить три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.

З метою реалізації Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» Кабінет Міністрів України постановою №1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).

Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 Цивільного кодексу України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення. Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - «дефляція», то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Таким чином, враховуючи наявний факт порушення відповідачем грошового зобов`язання та положення Цивільного кодексу України, вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є правомірними.

Здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку, суд дійшов висновку, що останній є арифметично вірним, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних у розмірі - 3 272 580,50 грн., інфляційні втрати у розмірі - 10 737 464,01 грн.

Гарантований покупець, вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 (у редакції постанови НКРЕКП від 26.04.2022 №413), відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надаються такі настанови: зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

Тобто, за твердженнями відповідача, правових підстав для нарахування та стягнення 3 % річних та інфляційних втрат у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, ураховуючи положення підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332, у позивача немає.

Однак, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №703/2718/16-ц та від 19.06.2019 у справі №646/14523/15-ц).

Інфляційні втрати та відсотки річних не мають характеру штрафних санкцій, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора, у зв`язку зі знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та користування цими коштами (правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, від 22.02.2022 у справі № 924/441/20).

Отже, твердження відповідача про те, що підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 (у редакції постанови НКРЕКП від 26.04.2022) підлягає застосовуванню до спірних правовідносин сторін є хибним, оскільки, така постанова стосується зупинення нарахування та стягнення на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування лише штрафних санкцій, а не 3 % річних та інфляційних втрат, що не є неустойкою чи штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилався на настання обставин непереборної сили (форс-мажор), у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

У пункті 1 частини 1 статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

Для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання згідно зі статтями 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, повинна довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) їх надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв`язок між цими обставинами і понесеними збитками (постанова Верховного Суду України від 10.06.2015 у справі № 904/6463/14 (3-216гс15)).

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за таких умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Президент України видав Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України "Про торгово-промислові палати в Україні" та деталізовано в розділі 6 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 15.07.2014 №40(3) (з наступними змінами) (далі - Регламент).

Відповідно до частини другої статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, зокрема, викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Частиною 1 цієї статті встановлено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17 зазначив, що сертифікат видається торгово-промисловою палатою за зверненням однієї зі сторін спірних правовідносин (сторін договору), яка (сторона) оплачує (за винятком суб`єктів малого підприємництва) послуги торгово-промислової палати. Водночас інша сторона спірних правовідносин (договору) позбавлена можливості надати свої доводи і вплинути на висновки торгово-промислової палати (пункт 75).

Таке засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) може вважатися достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин для сторін договору, якщо вони про це домовилися, але не пов`язує суд у випадку виникнення спору між сторонами щодо правової кваліфікації певних обставин як форс-мажорних.

Сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

Таких саме висновків дотримуються колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 09.11.2021 у справі №913/20/21, у постанові від 04.10.2022 у справі № 927/25/21.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази настання для відповідача обставин непереборної сили, які б унеможливили виконання ним своїх зобов`язань за Договором перед позивачем, зокрема, відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України або її територіальних підрозділів. Водночас, недоотримання коштів від НЕК «Укренерго» не є тією обставиною, яка може бути підставою для звільнення відповідача від виконання зобов`язань щодо оплати придбаної електроенергії, в силу приписів ст. 617 ЦК України. Більше того, неможливість виконання відповідачем зобов`язань спростовується здійсненням останнім часткових оплат заборгованості за спірний період.

При цьому, слід зазначити, що введення воєнного стану не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань особою, яка посилається на такі обставини, має бути підтверджено не факт настання цих обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання, тому суд відхиляє відповідні заперечення відповідача як недоведені документально.

Лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

Отже, лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є доказом настання форс-мажорних обставин для всіх без виключення суб`єктів господарювання України з початком військової агресії російської федерації. Кожен суб`єкт господарювання, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин (висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.09.2021 №910/7679/22, від 09.07.2024 №910/11718/22, від 23.10.2024 №922/4801/23).

Суд зауважує, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Отже, відповідно до частини 1 статті 617 Цивільного кодексу України та ст. 14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності, що об`єктивно унеможливлюють виконання особою зобов`язань за умовами договору, обов`язків, передбачених законодавством.

Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести.

Тобто, введення воєнного стану на території України не означає, що відповідач не може здійснювати господарську діяльність та набувати кошти, адже протилежного відповідачем не доведено відповідними доказами.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОЕНЕРГОІНВЕСТ» підлягають задоволенню.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237, 238, 240, 241, 242, 254, 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОЕНЕРГОІНВЕСТ» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ» (01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 27; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОЕНЕРГОІНВЕСТ» (03040, місто Київ, вулиця Васильківська, буд. 1; ) суму заборгованості в розмірі 36 605 309 (тридцять шість мільйонів шістсот п`ять тисяч триста дев`ять) грн 10 коп., суму 3% річних у розмірі 3 272 580 (три мільйони двісті сімдесят дві тисячі п`ятсот вісімдесят) грн 50 коп., інфляційні втрати у розмірі 10 737 464 (десять мільйонів сімсот тридцять сім тисяч чотириста шістдесят чотири) грн 01 коп.

3. Стягнути з Державного підприємства «ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ» (01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 27; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОЕНЕРГОІНВЕСТ» (03040, місто Київ, вулиця Васильківська, буд. 1; ) судовий збір у розмірі 607 384 (шістсот сім тисяч триста вісімдесят чотири) 24 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 06.04.2026.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА