06.04.2026Справа № 910/9451/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін матеріали
заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТТОРГБУД»
про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТТОРГБУД»
до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»
про стягнення 165 502,63 грн,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТТОРГБУД» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про стягнення коштів у розмірі 165 502,63 грн, з яких: 147 281,05 грн основної заборгованості, 14 737,80 грн інфляційних втрат, 3483,78 грн 3% річних.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.10.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2026 у справі № 910/9451/25, позовні вимоги задоволено. Ухвалено стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (вул. Шота Руставелі, 9А, м. Київ, 01601; ідентифікаційний код 44768034) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТТОРГБУД» (вул. Незалежності, 4, кв. 22, м. Гребінка, Полтавська область, Лубенський район, 37400; ідентифікаційний код 40964506) 147 281,05 грн основної заборгованості, 14 737,80 грн інфляційних втрат, 3 483,78 грн 3% річних та 2422,40 грн судового збору. Також ухвалено в порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України до моменту виконання рішення на суму основного боргу, що становить 147 281,05 грн, нараховувати 3% річних за формулою: сума основного боргу * 3% / календарну кількість днів у році * кількість днів прострочення.

29.10.2025 до суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просить стягнути з відповідача 16 550,30 грн витрат на професійну правничу допомогу.

29.10.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

31.10.2025 до суду від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТТОРГБУД» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/9451/25 прийнято до розгляду та постановлено розглядати її без повідомлення (виклику) учасників справи.

Втім, ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 зупинено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТТОРГБУД» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/9451/25 до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва.

У зв`язку з поверненням матеріалів справи № 910/9451/25 до Господарського суду міста Києва, ухвалою від 23.03.2026 поновлено провадження із розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТТОРГБУД» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/9451/25, суд зазначає таке.

Як встановлено у ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Частиною 3 ст. 123 ГПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

При цьому, суд зазначає, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження заявленої суми судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16 550,30 грн, позивачем надано в матеріали справи: копію Договору № б/н про надання правової допомоги від 09.07.2025, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТТОРГБУД» та адвокатом Гетманенко Ольгою Олегівною; копію Додаткової угоди № б/н від 09.07.2025 до Договору № б/н про надання правової допомоги від 09.07.2025; копію Акта № б/н приймання-передачі наданих послуг від 28.10.2025 до Додаткової угоди № б/н до Договору № б/н про надання правової допомоги від 09.07.2025.

Судом встановлено, що представництво інтересів позивача під час розгляду даної справи в Господарському суді міста Києва здійснювала адвокат Гетманенко Ольга Олегівна на підставі ордеру серії АН № 1732879 від 30.07.2025, виданого відповідно до договору про надання правової допомоги № б/н від 09.07.2025 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН № 6015 від 31.03.2021).

Відповідно до п. 1.1. Договору № б/н про надання правової допомоги від 09.07.2025, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТТОРГБУД» (клієнт) та адвокатом Гетманенко Ольгою Олегівною, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну (правову/правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором та додатками до нього.

Так, відповідно до п. 1.1. Додаткової угоди № б/н від 09.07.2025 до Договору № б/н про надання правової допомоги від 09.07.2025, клієнт доручив адвокату здійснити представництво його інтересів у Господарському суді міста Києва у справі про стягнення заборгованості з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» за договором № 51-і/ВС від 02.09.2024.

В п. 1.3. вказаної додаткової угоди погоджено, що вартість професійної правничої допомоги за цією додатковою угодою сплачується клієнтом у сумі, визначеній у п. 1.3. Акта приймання-передачі наданих послуг до даної додаткової угоди.

Як вбачається із наданого позивачем Акту № б/н приймання-передачі наданих послуг від 28.10.2025 до Додаткової угоди № б/н до Договору № б/н про надання правової допомоги від 09.07.2025, адвокат надав, а клієнт прийняв послуги з професійної правничої допомоги щодо представництва клієнта у Господарському суді міста Києва по справі № 910/9451/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТТОРГБУД» до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про стягнення заборгованості за договором № 51-і/ВС від 02.09.2024 у розмірі 165 502,63 грн, з яких: 147 281,05 грн основної заборгованості, 14 737,80 грн інфляційних втрат, 3483,78 грн 3% річних (п. 1.1. акта).

У п. 1.2. вказаного Акта від 28.10.2025 наведено детальний опис наданих адвокатом послуг, серед яких:

- консультація клієнта щодо вирішення поставленого питання (усна та письмова, включаючи аналіз перспектив стягнення, ризиків заперечень відповідача та стратегії захисту) - 3 год;

- надання клієнту юридичного висновку щодо питання, яке було надано адвокату (письмовий документ на 9 арк., з аналізом норм ЦК України, ГПК України, умов Договору № 51-і/ВС від 02.09.2024 та судової практики) - 3 год;

- аналіз наданих клієнтом документів та їх вивчення задля написання позовної заяви (включаючи Договір 51-і/ВС від 02.09.2024, додатки, акти виконаних робіт, листування сторін, платіжні документи тощо) - 6 год;

- аналіз судової практики щодо питання, яке було надано адвокату (пошук та вивчення релевантних постанов Верховного Суду з адаптацією до обставин справи) - 3 год;

- написання та подання позовної заяви (включаючи прорахунок 3% річних, інфляційних втрат, судового збору: документ на 11 арк.) - 5 год;

- написання та подання заяви про усунення недоліків позовної заяви (у зв`язку з ухвалою суду від 05.08.2025, усунення недоліків для запобігання поверненню позову: документ на 6 арк.) - 1 год;

- написання та подання відповіді на відзив (відповідь на відзив, який надійшов 20.08.2025; аналіз відзиву відповідача, спростування доводів: документ на 11 арк.) - 3 год;

- написання та подання заяви про повернення судового збору (написання заяви у зв`язку з внесенням суми, що перевищує встановлений законом розмір судового збору) - 1 год.

Загалом робочих годин - 25.

Відповідно до п. 1.3. Акта від 28.10.2025, вартість наданих адвокатом послуг є фіксованою та становить 10% від ціни позову у справі № 910/9451/25, що складає 16 550,30 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 922/1948/19, від 12.08.2020 у справі № 916/2598/19, від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18).

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині ч. 4 ст. 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Так, відповідачем було подано клопотання про зменшення заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу, у якому зазначено про неспівмірність заявленої суми витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом виконаної адвокатом роботи. Зокрема, відповідач вказував, що більшість виокремлених у акті приймання-передачі наданих послуг від 28.10.2025 послуг є такими, що охоплюються однією послугою - «підготовка та написання позовної заяви». Крім того, відповідач вказував про безпідставність покладення на нього витрат за підготовку адвокатом заяви про усунення недоліків позову та заяви про повернення судового збору.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів відповідача, що такі послуги, які зазначені у Акті від 28.10.2025, як: консультація клієнта, написання юридичного висновку, аналіз наданих клієнтом документів та їх вивчення, аналіз судової практики, написання та подання позовної заяви - охоплюються таким видом правничої допомоги як «підготовка та подання позовної заяви до суду». Виокремлення ж як самостійного виду таких адвокатських послуг є необґрунтованим, оскільки сам по собі «аналіз» документів, написання певних юридичних висновків для клієнта та його консультація є внутрішньою підготовчою роботою адвоката, яка не має самостійного процесуального результату та не породжує окремого юридичного наслідку.

Крім того, суд вважає слушними доводи відповідача про безпідставність покладення на нього витрат за підготовку адвокатом позивача заяви про усунення недоліків позовної заяви, а також заяви про повернення судового збору.

Як зазначає Верховний Суд у численних постановах, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норми права викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

При цьому, наданий акт прийому передачі наданих послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному у них розмірі з іншої сторони. Суд виходить з того, що розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 30.01.2023 у справі № 910/7032/17).

Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності, з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги незначну складність даної справи, що стало підставою для розгляду її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, обґрунтованість поданих адвокатом позивача до суду документів, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, керуючись своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд дійшов висновку зменшити розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу до 8500,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 236 - 242, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТТОРГБУД» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (вул. Шота Руставелі, 9А, м. Київ, 01601; ідентифікаційний код 44768034) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТТОРГБУД» (вул. Незалежності, 4, кв. 22, м. Гребінка, Полтавська область, Лубенський район, 37400; ідентифікаційний код 40964506) 8500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано: 06.04.2026.

Суддя Т.Ю. Трофименко