ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" березня 2026 р. Cправа № 902/795/25

за позовом: Керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області (вул. Чорновола В"ячеслава, буд. 34, м. Хмільник, Хмільницький р-н., Вінницька обл., 22000) в інтересах держави в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, Вінницька обл., 21100) Калинівської міської ради (вул. В Нестерчука, буд. 19, Хмільницький р-н., Вінницька обл., 22400)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, 21037)

до: Комунального підприємства "Калинівська центральна районна лікарня" Калинівської міської ради (вул. Чкалова, буд. 6, м. Калинівка, Хмільницький р-н., Вінницька обл., 22400)

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 227166,29 грн

Головуючий суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Надтока Т.О.

за участю представників:

прокурор: Сосницька І.В.

позивачів: не з`явились

відповідачів: не з`явились

В С Т А Н О В И В :

16.06.2025 Керівник Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області, Калинівської міської ради звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця", Комунального підприємства "Калинівська центральна районна лікарня" Калинівської міської ради про визнання додаткових угод недійсними та стягнення надмірно сплачених коштів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 902/795/25 розподілено судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 23.06.2025 відкрито провадження у справі № 902/795/25. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 26.08.2025.

27.06.2025 від ТОВ "Енера Вінниця" надійшов відзив на позовну заяву (вх. № канц. 01-34/6846/25 від 27.06.2025), який долучений судом до матеріалів справи.

02.07.2025 від Управління північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області надійшла відповідь на відзив (вх. № канц. 01-34/7006/25 від 02.07.2025), яка долучена судом до матеріалів справи.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився прокурор. Представники позивачів та відповідачів не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 23.06.2025.

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про продовження підготовчого провадження на 30 днів та відкладення судового розгляду справи з огляду на заявлене клопотання прокурора, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 26.08.2025 повідомлено учасників справи про підготовче судове засідання у справі, що відбудеться 23.09.2025.

Позивачі правом участі в засіданні суду не скористались. При цьому суд зважає, що про дату, час та місце слухання справи останні повідомлені належним чином ухвалою суду від 26.08.2025, яка відповідно до сформованої в КП "ДСС" довідки про доставку електронного листа була доставлена до електронних кабінетів позивачів.

Відповідачі явку уповноважених представників також не забезпечили. При цьому суд зважає на заяву № б/н від 11.09.2025 (вх. номер канц. суду 01-34/9666/25 від 11.09.2025) про проведення судового засідання за відсутності уповноваженого представника ТОВ "Енера Вінниця".

Суд зазначає, що в судовому засіданні судом було вирішено клопотання представниці Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" - адвоката Обертюх Т.С. про зупинення провадження у справі №902/795/25, суд враховує таке.

Ухвалою суду від 23.09.2025 провадження у справі № 902/795/25 зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду. Зобов`язано сторони повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі № 902/795/25.

08.01.2026 від Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області надійшло клопотання про поновлення провадження у справі (вх. № канц. 01-34/188/26 від 08.01.2026), в якому вказано, що Великою палатою Верховного суду розглянуто справу № 920/19/24.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 230 ГПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. Провадження у справі продовжується із стадії, на якій його було зупинено.

З врахуванням викладеного слід призначити судове засідання з розгляду справи № 902/795/25.

Ухвалою суду від 16.01.2026 поновлено провадження у справі № 902/795/25. Повідомлено учасників справи про підготовче судове засідання у справі, що відбудеться 19.02.2026.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився прокурор. Інші учасники судового процесу не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 16.01.2026.

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду справи по суті, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 19.02.2026 повідомлено учасників справи про розгляд справи по суті, що відбудеться 24.03.2026.

На визначену судом дату з`явився прокурор у справі.

Позивачі та відповідачі правом участі в засіданні суду не скористалися. При цьому суд зважає, що про дату, час та місце слухання справи останні повідомлені належним чином ухвалою суду від 19.02.2026, яка, відповідно до сформованих у КП "ДСС" довідок про доставку електронного листа, була доставлена до їхніх електронних скриньок 24.02.2026 о 15:59 год та, згідно із положеннями ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, вважається врученою 24.02.2026.

Крім того, судом враховано заяви представника позивача та представника відповідача 1 про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника, які наявні в матеріалах справи.

24.03.2026 у судовому засіданні суд заслухав вступне слово прокурора у справі, провів стадію безпосереднього дослідження доказів та, відповідно до частини першої статті 219 Господарського процесуального кодексу України, оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що за результатами процедури закупівлі між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" та Комунальним підприємством "Калинівська центральна районна лікарня" Калинівської міської ради укладено Договір № КА - 130101/39 про постачання електричної енергії споживачу від 31.01.2024 (Договір).

В подальшому між цими ж сторонами укладено ряд додаткових угод до Договору, відповідно до яких змінено ціну за одиницю товару.

Як стверджує прокурор, унаслідок укладення додаткових угод №2 від 11.07.2024, №3 від 12.08.2024 до Договору Комунальне підприємство "Калинівська центральна районна лікарня" Калинівської міської ради не отримало електричної енергії на суму 256 839, 20 грн.

З огляду на викладене, прокурор просить визнати недійсними вказані додаткові угоди внаслідок недотримання сторонами вимог чинного законодавства під час їх укладення, а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" безпідставно сплачені кошти внаслідок збільшення ціни за додатковими угодами на загальну суму 256 839,20 грн.

Суть заперечень відповідача 1 зводиться до того, що за час дії Договору середньозважена ціна електричної енергії на ринку "на добу наперед" зросла на 54,58 %. Тому у зв`язку із коливанням ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" було запропоновано відповідачу 2 підписати спірні додаткові угоди.

Поряд з цим 12.10.2022 з метою врегулювання питань закупівель на час військового стану Кабінет Міністрів України пішов на зустріч енергопостачальникам та прийняв постанову №1178 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених ЗУ "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" (Особливості).

Прийняттям Особливостей на час війни та протягом 90 днів з дня його припинення зміна ціни відбувається без будь-яких відсоткових обмежень, тому законодавець врегулював питання зміни ціни без будь-яких відсоткових обмежень, що дозволяє Товариству змінювати вартість за спожиту електроенергію пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку.

Крім того, 07.05.2024 Міністерство економіки України видало Наказ №11712 від 07.05.2024 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо особливостей здійснення публічних закупівель у сфері електроенергетики на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" (Рекомендації).

Пунктом 1 Розділу II Рекомендацій зазначено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування під час здійснення публічних закупівель, зокрема електричної енергії, замовник керується вартісними межами, встановленими особливостями здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", затвердженими постановою № 1178, тим самим підтвердило, що починаючи з жовтня 2022 на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення зміна ціни відбувається без будь-яких відсоткових обмежень.

У відповіді на відзив відповідача 1 на позовну заяву прокурор зазначає, що експертні висновки Вінницької торгово-промислової палати, які стали підставами для збільшення ціни на електричну енергію згідно з умовами додаткових угод №№ 2, 3 не підтверджують коливання ціни на електричну енергію на ринку, а відображають інформацію станом на певні дати та/або періоди та така інформація має лише довідковий характер.

Прокурор в поясненні актуалізував свою позицію по суті спору з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 920/19/24, акцентує увагу, що Велика Палата Верховного Суду вкотре підтвердила свої сталі висновки про те, що зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10% не допускається.

В матеріалах справи міститься відповідь на відзив представника позивача Управління Північного офісу Держаудитслужби доводи якого зводяться до того, що залучення останньої щодо представництва інтересів держави є неналежним, оскільки ним не здійснювалися заходи державного фінансового контролю щодо закупівлі.

Із наявних доказів в матеріалах справи судом встановлено наступне:

За результатами переможцем процедури закупівлі визначено ТОВ «Енера Вінниця» з ціновою пропозицією 2 287 740 грн, з яким Комунальне підприємство "Калинівська центральна районна лікарня" Калинівської міської ради 31.01.2024 було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № КА -130101/39.

Предметом вказаного договору є електрична енергія, код ДК 021:2015 під кодом: 09310000-5 «електрична енергія», з очікуваним обсягом постачання 381 290 кВт*год.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 Договору ціна 1 кВт*год електричної енергії, з урахуванням тарифу на послуги по передачі електричної електроенергії, становить 6,00 грн (шість гривень) з урахуванням ПДВ. Загальна вартість всього обсягу поставки електричної енергії складає 2 287 740,00 грн (два мільйони двісті вісімдесят сім тисяч сімсот сорок грн 00 коп), з урахуванням ПДВ 381 290 грн.

Відповідно до п.13.1. Договір набуває чинності з дати його підписання і діє в частині постачання електричної енергії до 31.12.2024, а в частині розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх обов`язків за цим Договором.

Пунктом 1.3. Договору зазначено, що умови Договору розроблені відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України, законів України «Про публічні закупівлі», «Про запобігання корупції», «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, що є однаковим для всіх споживачів.

Згідно інформації розміщеною на веб-сайті «Prozorro» за посиланням https://prozorro.gov.ua/plan/UA-P-2024-01-05-000075-с, закупівля електричної енергії за договором здійснювалась із видатків місцевого бюджету.

У подальшому, між Замовником та Постачальником укладено ряд додаткових угод до Договору, а саме:

Додаткова угода № 1 від 02.05.2024, відповідно до якої у зв`язку із зміною назви вулиці місцерозташування Споживача , внесені зміни до п. 3.5 Договору щодо адреси поставки товару.

Додаткова угода № 2 від 11.07.2024, на підставі якої підвищено ціну на електричну енергію з 6,00 грн за кВт*год до 6,504684 грн за 1 кВт*год. при незмінній загальній вартості договору.

Додаткова угода № 3 від 12.08.2024, на підставі якої підвищено ціну на електричну енергію з 6,504684 грн за кВт*год до 8,146284 гри за 1 кВт*год. при незмінній загальній вартості договору.

Додаткова угода № 4 від 18.12.2024, відповідно до якої зменшено суму договору на 44 744,20 грн, та зазначено, що загальна вартість всього обсягу поставки електричної енергії складає: 2 242 995, 20 грн (два мільйони двісті сорок дві тисячі дев`ятсот дев`яносто п`ять гривні 20 копійок).

Підставою для укладення додаткових угод №2, 3 також вказано п.19 Особливостей та експертний висновок Вінницької ТПП №В-2598 від 02.07.2024.

Прокурор вказує, що внаслідок укладення додаткових угод збільшено ціну за одиницю товару на 35,83 % (з 6,00 грн до 8,146284 грн за 1 кВт/год), при цьому кількість кВт/год електричної енергії зменшено.

Відтак, без врахування укладених додаткових угод №№ 2,3 при ціні електричної енергії згідно Договору - 6,00 грн/кВт.год. з ПДВ за 331 026 грн/кВт.год. КП «Калинівська ЦРЛ» повинно бути сплачено - 1 986 156 грн. Натомість фактично сплачено 256 839,2 грн.

Таким чином, за Договором № КА-130101/39 від 31.01.2024 за період з лютого 2024 по грудень 2024 року КП «Калинівська ЦРЛ» надмірно сплачено - 256 839,20 грн (2 242 995,2 грн - 1 986 156 грн).

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує наступне.

Статтею 203 Цивільного кодексу України (ЦК України) передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен установити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач у справі має довести, що такий правочин саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За приписами статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Сторони, уклавши за результатом проведеної процедури закупівлі Договір № КА-130101/139 від 31.01.2024 про постачання електричної енергії споживачу, погодили всі його істотні умови, у тому числі предмет, ціну та строк виконання зобов`язань, що узгоджується з приписами статті 180 Господарського кодексу України (тут і надалі чинного на момент виникнення спірних правовідносин) та приписами Закону України "Про публічні закупівлі".

Договором на момент його укладення визначено ціну 1 кВт/год електричної енергії - 6,00 грн з ПДВ.

Договором в редакції додаткової угоди №3 від 01.06.2023, що передувала укладенню спірних додаткових угод, ціна за 1 кВт/год електричної енергії визначена в розмірі 8,146284 грн.

Закон України "Про публічні закупівлі" визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.

Частиною першою статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої-третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За частиною другою статті 189 ГК України ціна є істотною умовою господарського договору.

За приписами частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

За приписами частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

З огляду на зазначене, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проєкту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

У постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами у договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару у бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 зазначила, що не вбачає відступу від висновку про застосування норми права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі № 922/2321/22.

Зокрема у пунктах 155, 156 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 зазначено:

"155. Велика Палата Верховного Суду з урахуванням наведеного вище аналізу нормативного припису пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, беручи до уваги усталену та послідовну судову практику, вважає, що зміна тлумачення зазначеної норми та запровадження протилежного підходу щодо можливості неодноразового збільшення ціни товару на 10 % при кожному внесенні змін до договору про закупівлю більше нагадує власне зміну цієї норми та, як наслідок, порушуватиме принцип правової визначеності.

156. Варто наголосити на тому, що, з`ясовуючи законодавчу еволюцію пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на нормативне закріплення подібної можливості у постанові КМУ № 1178, у підпункті 2 пункту 19 (в редакції постанови КМУ № 1067) якої, з-поміж іншого, визначено, що обмеження щодо збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 % застосовується щодо кожного окремого випадку збільшення ціни за одиницю товару (без обмеження кількості змін), а змінена ціна за одиницю товару не повинна перевищувати 50 % ціни за одиницю товару, що передбачена в початковому договорі про закупівлю."

Верховний Суд неодноразово зауважував, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний уже укладений договір і щоб не проводити новий тендер закон дає можливість збільшити ціну за одиницю товару не більше як на 10 %. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів (постанови Верховного Суду: від 12.11.2024 у справі № 910/19784/23, від 10.09.2024 у справі № 918/703/23, від 02.07.2024 у справі № 910/13579/23, від 14.05.2024 у справі № 917/1010/22).

Суд зазначає, що тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість усім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.

Водночас метою Закону України "Про публічні закупівлі" є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку (постанови Верховного Суду: від 10.12.2024 у справі№924/413/24, від 15.10.2024 у справі № 918/18/24, від 08.10.2024 у справі № 918/728/23).

Відповідно до пункту 3-7 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт та послуг для замовників, передбачених цим Законом (далі - Особливості), визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз та з дотриманням вимог, встановлених пунктом 3-8 цього розділу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, які встановлюють порядок та умови здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.

Відповідно до підпункту 2 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, яка набрала чинності 19.10.2022 та діяла станом на час укладення Договору та додаткових угод, істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпункту 13 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку, зокрема, погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.

Визначаючись щодо правомірності підстав укладення додаткової угоди № 2 від 11.07.2024, суд враховує, що такою угодою було збільшено ціну товару за 1 кВт/год електричної енергії з 6,00 грн з ПДВ до 6,504684 грн з ПДВ за 1 кВт/год з ПДВ. Умови додаткової угоди застосовуються з 01.07.2024.

На підтвердження коливання ціни електричної енергії як підстави для укладення додаткової угоди № 2 від 11.07.2024 Постачальником надано експертний висновок Вінницької торгово-промислової палати №В-255 від 10.06.2024, у якому проаналізовано коливання середньозваженої ціни електричної енергії за травень 2024 року по відношенню січня 2024 в бік збільшення на 9,42%.

Відповідно до додаткової угоди № 3 від 12.08.2024 підвищено ціну на електричну енергію з 6,00 грн за кВт/год до 8,146284 грн за 1 кВт/год в бік збільшення на 35,83 % Умови додаткової угоди застосовуються з 01.09.2023.

На підтвердження коливання ціни електричної енергії як підстави для укладення додаткової угоди № 3 від 12.08.2024 Постачальником надано експертний висновок Вінницької торгово-промислової палати №В-298 від 02.07.2024.

Однак, у вищевказаних експертних висновках торгово-промислової палати на підтвердження підстав для укладення спірних додаткових угод інформація про динаміку ціни електричної енергії з прив`язкою до дати укладення Договору чи попередньої додаткової угоди відсутня, лише зазначено середньозважені ціни за окремі місяці погодженого постачання.

Отже, такі документи не містять відомостей щодо динаміки ціни на предмет закупівлі, у ньому відсутній аналіз вартості електричної енергії на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами дати укладання договору, чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електричної енергії на ринку, у зв`язку з чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 19 Особливостей. Тому необхідність внесення зміни ціни не можна вважати обґрунтованою та такою, що підтверджена документально.

Більше того, додатковою угодою № 3 від 01.08.2023 до Договору збільшено ціну на електричну енергію з 6,00 грн з ПДВ до 8,46284 грн з ПДВ за кВт/год (тобто збільшення становить 35,83% за одиницю товару). Поряд з цим, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24, обмеження щодо збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 % застосовується щодо усіх випадків збільшення ціни за одиницю товару в цілому. Тобто, уже разове збільшення ціни електричної енергії на 35,83 % є неправомірним.

Як уже суд зазначав вище, відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів. Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України серед способів захисту визначає визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Враховуючи те, що спірні додаткові угоди до Договору № КА 130101/39 про постачання електричної енергії споживачу від 31.01.2024 укладені з порушенням вимог п. 19 Особливостей та ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання вказаних додаткових угод недійсними на підставі ч. 1 ст. 203, ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України та про задоволення позову в цій частині.

Висновку про наявність підстав для визнання додаткових угод недійсними в результаті необґрунтованого збільшення ціни в період виконання умов договору про публічні закупівлі, та як наслідок - для стягнення безпідставно отриманих за такими додатковими угодами коштів притримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 року у справі № 922/2321/22.

Визначаючись щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача безпідставно сплачених коштів на загальну суму 256 839, 20 грн, суд враховує наступне.

Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно із пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Враховуючи відповідні приписи законодавства, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача всього, що було отримано за додатковими угодами, які було визнані судом недійсними, а при проведенні відповідних розрахунків за період постачання повинні братися ціни, встановлені сторонами за основним договором в редакції Додаткових угод №№2,3.

Судом встановлено, що розрахунок надмірно сплачених коштів здійснювався позивачем на підставі ціни за Договором, а також на підставі ціни, що була погоджена сторонами за Додатковими угодами №2,3 та відповідно до кількості спожитої електричної енергії.

Згідно актів приймання - передачі за договором № КА-130101/39 (акти № № 1-1 від 11.03.2024, 1-1 від 10.04.2024, 1810856- 2404-1 від 10.05.2024, 1-1 від 10.06.2024, 1-1 від 10.07.2024, 1-1 від 09.08.2024, 1-1 від 10.09.2024, 1-1 від 09.10.2024, 1-1 від 11.11.2024, 1- 1 від 09.12.2024) та платіжних інструкцій (№№ 197 від 12.03.2024, 212 від 12.04.2024, 232 від 14.05.2024, 252 від 11.06.2024, 279 від 15.07.2024, 286 від 13.08.2024, 296 від 11.09.2024, 323 від 10.10.2024, 345 від 12.11.2024, 377 від 09.12.2024) за період з лютого 2024 по грудень 2024 року КП «Калинівська ЦРЛ»: фактично отримало 331 026 кВт.год. електричної енергії, та сплативши - 2 242 995,2 грн з ПДВ.

Таким чином, без врахування укладених додаткових угод №№ 2,3 при ціні електричної енергії згідно Договору - 6,00 грн/кВт.год. з ПДВ за 331 026 грн/кВт.год. КП «Калинівська ЦРЛ» повинно бути сплачено - 1 986 156 грн.

Тому за Договором № КА-130101/39 від 31.01.2024 за період з лютого 2024 по грудень 2024 року КП «Калинівська ЦРЛ» надмірно сплачено - 256 839,20 грн (2 242 995,2 грн - 1 986 156 грн).

Отже, на підставі додаткових угод №№ 2, 3 за не поставлений товар сплачено бюджетних коштів на загальну суму 256 839,2 гривень.

Суд враховує, що тариф 8,146284 грн з ПДВ за 1 кВт/год не встановлювався ані основним Договором, ані додатковими угодами, тому сплачені кошти в розмірі 256 839,20 грн є також безпідставно сплаченими в силу приписів ст. 1212 ЦК України, тому позов в цій частині є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню повністю у вказаній сумі.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

За змістом статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із оцінки наявних у справі доказів, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку задоволення позову у повному обсязі з вищенаведених мотивів. Поряд з цим викладені відповідачами заперечення по суті спору жодним чином не спростовують викладених судом мотивів щодо задоволення позову.

Водночас ст. 29 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад; встановлення порядку та здійснення контролю за використанням прибутків підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до п. 35 ч. 1 ст. 64 БК України частина чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств та їх об`єднань належить до доходів загального фонду бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад.

Отже, безпідставно сплачені бюджетні кошти за електричну енергію в подальшому будуть перераховані до загального фонду місцевого бюджету Калинівської міської ради, з якого фактично були витрачені, оскільки іншого порядку повернення коштів не визначено.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, незаконне та неефективне використання комунальною установою чи підприємством бюджетних коштів створює підстави для представництва прокурором інтересів держави саме в особі органу місцевого самоврядування, якому такі установа чи підприємство підконтрольні.

Суд також враховує, що прокурором дотримано порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", а обставини бездіяльності компетентного органу є предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин, про що зазначено у пункті 67 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову повністю витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 9 908,59 грн покладаються на відповідачів порівну (по 4 954,29 грн на кожного).

Керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 11.07.2024 до договору № КА-130101/39 від 31.01.2024 про постачання електричної енергії, укладеного між Комунальним підприємством «Калинівська центральна районна лікарня» Калинівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця».

3. Визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 12.08.2024 до договору № КА-130101/39 від 31.01.2024 про постачання електричної енергії, укладеного між Комунальним підприємством «Калинівська центральна районна лікарня» Калинівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця».

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, Вінницька обл., 21037, ) на користь Калинівської міської ради (, вул. В. Нестерчука, буд. 19, м. Калинівка, Хмільницький р-н, Вінницька обл., 22400, рахунок UA 002776, код доходів класифікації бюджету 24060300) безпідставно надмірно сплачені кошти за додатковими угодами в сумі 256 839,2 грн.

5. Стягнути з Комунального підприємства "Калинівська центральна районна лікарня" Калинівської міської ради (вул. Чкалова, буд. 6, м. Калинівка, Хмільницький р-н., Вінницька обл., 22400, ) на користь Вінницької обласної прокуратури витати зі сплати судового збору в розмірі 4 954,29 грн та перерахувати його на рахунок НОМЕР_1 , МФО 820172, , адреса: вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050 )

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, 21037, ) на користь Вінницької обласної прокуратури витати зі сплати судового збору в розмірі 4 954,29 грн та перерахувати його на рахунок НОМЕР_1 , МФО 820172, , адреса: вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050 )

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

8. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

9. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскільки розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

10. Примірник повного судового рішення надіслати Вінницькій обласній прокуратурі та учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Повне рішення складено 31 березня 2026 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи