ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2026 м. Івано-ФранківськСправа № 909/294/26
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І. М.,

Секретар судового засідання Шмаюн Ю. Ю.,

за участю представниці позивача - Голубчак Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Державної екологічної інспекції Карпатського округу, вул. Академіка Сахарова, буд. 23-А, м. Івано-Франківськ, 76018,

до відповідача: Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області, пр. Незалежності, буд. 5, м. Долина, Калуський р-н, Івано-Франківська обл., 77500, про стягнення шкоди у розмірі 57 475,00 грн, яку перерахувати в фонд охорони навколишнього природного середовища Долинської міської ТГ, на території якої вчинені правопорушення та судового збору,

встановив, що позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення на користь держави шкоди в сумі 57 475,00 грн, яку слід перерахувати в Фонд охорони навколишнього природного середовища Долинської міської ТГ, на території якої вчинені правопорушення та судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав на те, що відповідач всупереч вимогам Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Закону України "Про рослинний світ", Закону України "Про місцеве самоврядування", Лісового кодексу України, не виконав обов`язку встановленого законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів та не забезпечив охорону лісів від незаконних рубок і, як наслідок, заподіяно шкоду навколишньому природному середовищу у заявленій до стягнення сумі, що підтверджується актом №8/02.2 від 24.05.2024.

В підтвердження викладеного долучено копії: платіжної інструкції №963 від 23.12.2025, витягу з ЄДР щодо позивача, наказів №178/04.2-03 від 10.05.2024, №188/04.2-03 від 17.05.2024, акту №8/02.2 від 24.05.2024 з додатками, відомостей №1, 2, 3 обліку незаконно зрубаних дерев на території м. Долина, Долинської міської ради в межах с. Мала Тур`я, свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №0920/м від 29.06.2023, розрахунків розміру шкоди заподіяної навколишньому природному середовищу знищенням (рубкою) дерев в межах м. Долина, Долинської міської територіальної громади, Івано-Франківської області, листа №01-02/2416 від 24.05.2024, повідомлення про злочин №01-03/2435 від 27.05.2024, листів №6292-2026 від 09.01.2026, №03/05-17/5927 від 14.10.2025, витягів з карти gis.lisproekt.gov.ua місця незаконного знищення дерев на території Долинської міської ради (в межах населеного пункту м. Долина) за географічними координатами 48.9703770, 23.9758980, 48.9595360, 23.9807330, публічної кадастрової карти місця незаконного знищення дерев на території Долинської міської ради с. Мала Тур`я по вулиці Мирна навпроти будинку №47, за географічними координатами 48.95837, 23.977466, 48.9595360, 23.9807330, претензії №71/25 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок знищення зелених насаджень №01-05/4522 від 06.11.2025, листів №03/05-17/6698 від 11.12.2025, №01-04/556 від 06.02.2026, №8-9-0.221-847/0/2-26 від 16.02.2026, квитанції №6200255.

За наслідками розгляду позову, суд відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 02.04.2026.

Відповідач, щодо позову заперечив, вказав на те, що матеріали справи не містять підтвердження того, що земельні ділянки на яких були розташовані незаконно знищені дерева віднесені до самозаліснених , позивачем не долучено до акту перевірки відомостей з планово-картографічних матеріалів, не зазначено, яким чином позивач під час здійснення заходів визначив місцезнаходження земельних ділянок та за допомогою яких приладів, на яких виявлено незаконну порубку дерев, їхній розмір, кадастрові номери, цільове призначення та форму власності, а відтак, відсутність належних та достовірних доказів, які б підтвердили точну кількість пнів, їх ознаку та діаметр, у результаті незаконної рубки, що виключає можливість встановлення дійсного розміру шкоди, завданої відповідачем навколишньому природному середовищу, як обов`язкової умови для настання відповідальності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позов слід задоволити.

При цьому суд врахував наступне.

Предметом позову є стягнення шкоди заподіяної навколишньому природному середовищу.

Підставою є невиконання відповідачем зобов`язань, що виникли із закону.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (далі - Закону), державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції, зокрема, здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища (п. ї ч. 1 ст. 15 Закону).

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України (ст.68 Закону).

Статтею 69 Закону передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Статтею 25 Закону України "Про рослинний світ" встановлено, що охорона рослинного світу передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження просторової, видової, популяційної та ценотичної різноманітності і цілісності об`єктів рослинного світу, охорону умов їх місцезростання, збереження від знищення, пошкодження, захист від пожеж, шкідників і хвороб, а також невиснажливе використання. Охорона рослинного світу здійснюється центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, власниками та користувачами (в тому числі орендарями) земельних ділянок, на яких знаходяться об`єкти рослинного світу, а також користувачами природних рослинних ресурсів.

Відповідно до приписів статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, дотримання правил і норм використання лісових ресурсів у межах лісів комунальної власності (п.6 ч.1 ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відносини, які стосуються володіння, користування та розпоряджання лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства, (лісові відносини) регулюються і Лісовим Кодексом України.

Організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб (ч.1 ст. 86 Лісового кодексу України).

Порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону (ст. 105 Лісового кодексу України).

Підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Шкода, заподіяна лісу, не наданому в користування, у разі не встановлення осіб, винних у заподіянні шкоди, відшкодовується органом місцевого самоврядування, у межах території якого знаходиться ліс, якому була заподіяна шкода (ст. 107 Лісового кодексу України).

Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначені у статті 1166 Цивільного кодексу України, з аналізу якої вбачається, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду (ст. 236 ГПК України).

У постанові від 19.09.2024, що винесена у справі № 918/1356/23, ВС звертав увагу на те, що ЛК України, зокрема частина друга статті 107 ЛК України, в редакції, чинній з 10.07.2022, передбачає обов`язок органу місцевого самоврядування відшкодувати заподіяну лісу шкоду. Аналіз частини другої статті 107 ЛК України свідчить про те, що такий обов`язок виникає в органу місцевого самоврядування за наявності таких умов у їх сукупності: якщо особи, винні у заподіянні шкоди, не встановлені та якщо ліс, якому була заподіяна шкода, знаходиться у межах території органу місцевого самоврядування.

З матеріалів справи суд встановив, що позивачем з 13.05.2024 по 24.05.2024, на підставі наказів №178/04.2-03 від 10.05.2024, №188/04.2-03 від 17.05.2024, здійснювався державний нагляд (контроль) за додержанням Долинською міською радою Калуського району Івано-Франківської області в частині здійснення делегованих органами виконавчої влади повноважень у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

За наслідками проведення вищевказаного державного нагляду (контролю), виявлено, крім іншого, знищення 10 сироростучих дерев (відомість №1 обліку пнів незаконно зрубаних дерев від 20.05.2024) в межах населеного пункту м. Долина географічні координати 48,9595360, 23,9807330, 11 сироростучих дерев (відомість №2 обліку пнів незаконно зрубаних дерев від 20.05.2024) в межах населеного пункту м. Долина, навпроти будинку по вул. Мирна,47, 31 сироростучого дерева (відомість №3 обліку пнів незаконно зрубаних дерев від 20.05.2024) в межах населеного пункту м. Долина, географічні координати 48,9703770, 23,9758980 (акт №8/02.2 складений за результатами перевірки делегованих повноважень від 24.05.2024).

Згідно листа Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області за №03/05-17/5927 від 14.10.2025, земельна ділянка за географічними координатами 48.9595360, 23.9807330 знаходиться в межах населеного пункту с. Мала Тур`я, Калуського району, Івано-Франківської області, не сформована, міською радою не приймалися рішення щодо передачі даної ділянки у власність чи користування, відповідно до генплану це територія зелених насаджень загального користування; земельна ділянка за географічними координатами 48.9703770, 23.9758980 знаходиться в межах населеного пункту м. Долина, Калуського району, Івано-Франківської області, земельна ділянка не сформована, міською радою не приймалися рішення щодо передачі даної ділянки у власність чи користування, відповідно до генплану земельна ділянка розташована в межах червоних ліній проектної вулиці Помаранчевої Революції; земельні ділянки на вул. Мирна, в с. Мала Тур`я Калуського району Івано-Франківської області знаходяться в червоних лініях вул. Мирна, територія садового товариства "Комунальник", навпроти буд.47 по вул. Мирна сформовано земельні ділянки з кадастровим номером :01:004:0344, :01:004:0340 (власника не визначено).

У відповідь на запит Державної екологічної інспекції Карпатського округу №01-04/556 від 06.02.2026, щодо надання інформації про земельні ділянки, на яких виявлені незаконні рубки: в межах населеного пункту с. Мала Тур`я за координатами: 48.9595360, 23.9807330, в межах населеного пункту м. Долина за координатами: 48.9703770, 23.9758980 та земельної ділянки, яка знаходиться: навпроти будинку по вулиці Мирна, 47, с. Мала Тур`я за географічними координатами: 48.959837, 23.977466 та поруч із ділянками з кадастровими номерами: :01:004:0344 та :01:004:0340, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області повідомило, що відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до державного земельного кадастру, земельні ділянки не сформовані, кадастрові номери не присвоєні, надати інформацію про категорію земель, їхнє цільове призначення в зв`язку з тим, що зазначені ділянки є несформованими - неможливо; земельна ділянка позначена на викопіюванні в с. Мала Тур`я поруч із ділянками з кадастровими номерами :01:004:0344 та :01:004:0340 належить до земель сільськогосподарського призначення, угіддя - колективні сади і городи, належність земельної ділянки в с. Мала Тур`я позначеної на викопіюванні поруч із ділянкою з кадастровим номером :01:003:0112, до певного контуру проекту формування території однозначно встановити неможливо (лист №8-9-0.221-847/0/2-26 від 16.02.2026).

Враховуючи вищенаведене, претензію №71/25 від 06.11.2025, направлену позивачем відповідачу, листа начальника поліції України Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області Калуського районного відділу поліції відділення поліції №1 (м. Долина) №6292-2026 від 09.01.2026 про те, що на даний час встановити правопорушників та притягнути їх до відповідальності згідно з чинним законодавством не вдалося, позов є обґрунтованим.

Посилання відповідача на те, що позов необґрунтований і безпідставний судом не приймається у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів, які підтверджують обставини наведені відповідачем.

Відповідно до статей 73, 74, 81 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Слід зазначити, що в господарський процес впроваджено стандарт доказування "вірогідності доказів". Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто, з введенням даного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Судові витрати, у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 86, 129, 236-238, 240-241 Господарсько процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області (, пр. Незалежності, буд. 5, м. Долина, Калуський р-н, Івано-Франківська обл., 77500) на користь держави Україна - 57 475,00 грн (п`ятдесят сім тисяч чотириста сімдесят п`ять гривень) - шкоди, яку перерахувати в фонд охорони навколишнього природного середовища Долинської міської ТГ: р/р UA0009610, отримувач ГУК в Iв.-Фр.об./ ТГ м. Долина /24062100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37951998, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), на території якої вчинені дані правопорушення.

Стягнути з Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області (, пр. Незалежності, буд. 5, м. Долина, Калуський р-н, Івано-Франківська обл., 77500) на користь Державної екологічної інспекції Карпатського округу (, вул. Академіка Сахарова, буд. 23-А, м. Івано-Франківськ, 76018) - 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) - судового збору на р/р: UA0095363 в ДКСУ м. Київ, Код .

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.04.2026

Суддя І. М. Скапровська