УХВАЛА

м. Київ

07.04.2026Справа № 910/3687/26

Суддя Господарського суду міста Києва Турчин С.О., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОМЕНЕДЖМЕНТ ГРУПП"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЮІС"

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКОМЕНЕДЖМЕНТ ГРУПП" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЮІС" , відповідно до п.2 прохальної частини якого просить суд:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЮІС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОМЕНЕДЖМЕНТ ГРУПП" заборгованість за договором №02/03.2024 від 18.03.2024 в сумі 87586,95 гривень, з яких: 85000,00 грн - основний борг; 971,95 грн - 3%річних; 1615,00 грн - інфляційних втрат та за договором №01/02.2025 від 10.02.2025 в сумі 37256,32 грн, з яких: 36037,80 грн - основний борг; 1218,52 грн - штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договорами №02/03.2024 від 18.03.2024 та №01/02.2025 від 10.02.2025.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з таких підстав.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Згідно з ч.1 ст.173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

При цьому під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. Тому об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих же самих обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Таким чином, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Об`єднаними можуть бути позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того самого відповідача. Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів (такі висновки викладено в пункті 5.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 911/414/18 та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.12.2022 у справі № 921/318/22, від 12.08.2022 у справі №911/2401/21, від 22.01.2021 у справі № 904/4376/20, від 22.04.2019 у справі №914/2191/18, від 27.03.2019 у справі № 910/15326/18).

Зі змісту частини першої статті 173 Господарського процесуального кодексу України випливає, що порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними); не співвідносяться між собою як основна та похідна.

Отже, об`єднані позовні вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому.

Відтак, допускається можливість об`єднання в одній позовній заяві кілька вимог, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

У поданій позовній заяві позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості за за двома різними договорами №02/03.2024 від 18.03.2024 та №01/02.2025 від 10.02.2025.

Підставою позову є порушення зобов`язань відповідача за вказаними самостійними договорами в частині оплати, за якими передбачено різні предмети договору, різну їх вартість, різні положення щодо відповідальності сторін.

Для розгляду заявлених позивачем вимог про стягнення основних боргів за різними договорами, 3%річних, інфляційних втрат, штрафу, суду необхідно буде дослідити докази, що стосуються кожного договору окремо, та які підтверджують виконання/неналежне виконання зобов`язань саме за конкретним договором.

Отже, підставами даного позову є два окремих правочини, які становлять два самостійних предмета розгляду за кожним із правочинів, які мають самостійне коло відповідних доказів в підтвердження наведених обставин, при цьому кожний із предметів розгляду не пов`язаний між собою тими ж самими доказами та відповідно фактичними обставинами.

При цьому, укладення правочинів між тими самими сторонами не є в розумінні процесуального закону підставою для об`єднання позовних вимог.

Отже, заявлені позивачем вимоги не пов`язані між собою ні підставами виникнення, оскільки виникли з різних договорів, ні поданими доказами, оскільки докази належного виконання/невиконання кожного з договорів є різними.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що розгляд вимог за кожним договором потребує дослідження різних юридичних фактів, з якими пов`язано виникнення певних прав та обов`язків сторін, доказів на їх підтвердження, а тому їх спільний розгляд суттєво утруднить вирішення спорів, які передані на розгляд, та перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін за кожним із двох договорів, що в свою чергу виключає можливість їх спільного розгляду в одному судовому провадженні.

Наведені фактичні обставини даної справи не узгоджуються з приписами частини першої статті 173 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими в одній позовній заяві можуть бути об`єднані вимоги, пов`язані між собою підставою виникнення, поданими доказами або ж основні та похідні позовні вимоги.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 24.07.2024 у справі №910/2365/24.

Суд також зазначає, що об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 14.08.2018 у справі № 910/3569/18.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, а тому такий позов підлягає поверненню на підставі п.2 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОМЕНЕДЖМЕНТ ГРУПП" була подана через систему "Електронний суд", то суд не надсилає її засобами поштового зв`язку заявнику.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч.8 ст.174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись п.2 ч.5 ст.174, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОМЕНЕДЖМЕНТ ГРУПП" про стягнення заборгованості за договорами №02/03.2024 від 18.03.2024 та №01/02.2025 від 10.02.2025 разом із доданими до неї документами повернути заявнику.

2. Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.О. Турчин