УХВАЛА

02 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 916/1879/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,

розглянувши заву Одеської митниці про зупинення виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2026 та рішення Господарського суду Одеської області від 27.10.2025 у справі

за позовом Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" до Одеської митниці, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях про стягнення 3 318 132,27 грн,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (далі ДП "МТП "Чорноморськ", позивач) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Одеської митниці (далі відповідач), у якій просило суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 3 318 132,27 грн, з яких: 2 480 797,09 грн основного боргу, 96 668,13 грн 3 % річних, 389 322,60 грн інфляційних втрат та 351 344,45 грн пені.

27.10.2025 Господарський суд Одеської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2026 про часткове задоволення позову; стягнув з Одеської митниці на користь ДП "МТП "Чорноморськ" заборгованість у розмірі 3 142 460,05 грн, яка складається з суми основного боргу у розмірі 2 480 797,09 грн, 96 668,13 грн 3% річних, 389 322,60 грн інфляційних втрат, 175 672,23 грн пені та 49 771,98 грн судового збору; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, встановивши вірність цих розрахунків та відповідність вимогам чинного законодавства, приймаючи до уваги неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань у спірних правовідносинах, дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених ДП "МТП "Чорноморськ" позовних вимог про стягнення з відповідача 2 480 797,09 грн основного боргу, 96 668,13 грн 3% річних, 389 322,60 грн інфляційних втрат.

Крім того, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої останнім суми неустойки у розмірі 351 344,45 грн, суд першої інстанції, реалізуючи свої дискреційні повноваження, виснував про наявність підстав для зменшення розміру пені на 50 %, а саме, до суми в розмірі 175 672,23 грн.

06.03.2026 Одеська митниця звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Ухвалою Верховного Суду від 26.03.2026 у складі колегії суддів: Краснова Є. В. головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І. відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Одеської митниці; розгляд касаційної скарги призначено на 13.05.2026.

30.03.2026 від Одеської митниці до Верховного Суду надійшло клопотання про зупинення виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2026 та рішення Господарського суду Одеської області від 27.10.2025 у справі № 916/1879/25 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Вказане клопотання мотивовано тим, що у разі задоволення касаційної скарги поворот виконання буде дуже складним та тривалим, зважаючи на статус позивача (стягувача) та наявність у нього власної бюджетної програми для виконання судових рішень із обмеженим обсягом фінансування та можливість стягнення з нього коштів виключно через Державну казначейську службу в процедурі, визначеній Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 845 та виключно з рахунку спеціальної бюджетної програми.

Абзацом 2 частини 4 статті 294 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.

Частиною 1 статті 332 ГПК України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим поворот виконання судового рішення або зупинення його дії у разі, якщо воно буде скасовано.

Метою зупинення виконання судових рішень є запобігання невідворотним негативним наслідкам, які можуть виникнути з огляду на виконання судового рішення, що набрало законної сили у випадку його скасування судом касаційної інстанції.

Разом з тим, набуття судовими рішеннями чинності і, як наслідок, їх виконання, є законодавчо передбаченими стадіями судового процесу, а тому таке виконання саме по собі не є безумовною підставою, з якою закон пов`язує можливість (необхідність) зупинення виконання або зупинення дії оскаржених рішень.

Заява Одеської митниці про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень у справі № 916/1879/25 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку не може бути задоволена судом, оскільки скаржник не навів достатніх доводів та обґрунтувань того, що захист прав скаржника, його свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Водночас посилання відповідача на те, що поворот виконання може бути ускладненим через наявність у позивача власної бюджетної програми для виконання судових рішень із обмеженим обсягом фінансування є припущенням та не є тією безумовною підставою, з якою закон пов`язує можливість (необхідність) зупинення виконання судового рішення.

Оскільки зупинення виконання судового рішення в силу статті 332 ГПК України є правом, а не обов`язком суду, та беручи до уваги, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення й з огляду на відсутність у суду касаційної інстанції належно обґрунтованих підстав для висновку про зупинення виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2026 та рішення Господарського суду Одеської області від 27.10.2025 у справі № 916/1879/25, Верховний Суд вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 234, 235, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Одеської митниці про зупинення виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2026 та рішення Господарського суду Одеської області від 27.10.2025 у справі № 916/1879/25 до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач