УХВАЛА

м. Київ

30.03.2026Справа № 910/3169/26

Суддя Господарського суду міста Києва Смирнова Ю.М., розглянувши заяву Приватного підприємства «Інвеста Фінанс Груп» про забезпечення позову до подання позовної заяви, особа, яка може отримати статус учасника справи: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Інвеста Фінанс Груп» звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту одночасно на земельні ділянки, що належать ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), а саме: кадастровий номер :02:004:0123, площею (га): 0.2, кадастровий номер :02:004:0156, площею (га): 0.2; кадастровий номер :04:001:0107, площею (га): 3.4875 та на кошти в межах суми позову, що належать або будуть належати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), які знаходяться на всіх відкритих і тих, що будуть відкриті, та/або виявлені після постановлення ухвали про забезпечення позову рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних, депозитарних установах і (або) в електронних гаманцях, і (або) які зберігаються в індивідуальному банківському сейфі, виявлених державним або приватним виконавцем під час виконання цієї ухвали.

Як вказує заявник, ОСОБА_1 станом на момент укладення і часткового виконання договору суборенди від 26.01.2024 №260124/АН/ІФГ/СО-319/РАА мала статус фізичної особи-підприємця, який припинила 26.01.2026 за власним рішенням.

За твердженнями заявника, ОСОБА_1 в односторонньому порядку відмовилася від виконання взятих на себе зобов`язань за вказаним договором і припинила підприємницьку діяльність маючи заборгованість перед заявником на суму 1231991,42 грн.

Приватне підприємство «Інвеста Фінанс Груп» зазначає, що вочевидь ОСОБА_1 добровільно відновлювати порушене право Приватного підприємства «Інвеста Фінанс Груп» та сплачувати заборгованість наміру немає, її господарські зобов`язання не припинені, а продовжують існувати, оскільки ОСОБА_1 як фізична особа не перестала існувати та відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Предметом майбутнього позову, як вказує заявник, буде стягнення заборгованості по суборендній платі та іншим платежам за договором суборенди від 26.01.2024 №260124/АН/ІФГ/СО-319/РАА за період з грудня 2025 року по березень 2026 року у сумі 772184,69 грн, стягнення гарантійного платежу за цим договором на суму 459806,73 грн з урахуванням ПДВ та штрафних санкцій, передбачених цих договором, які на дату подання цієї заяви не обчислені.

Як стверджує заявник у поданій заяві, виконання в майбутньому судового рішення у цій справі (після пред`явлення позову) та задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме ОСОБА_1 необхідну суму грошових коштів, а тому, беручи до уваги розмір позовних вимог, період розгляду справи, наявність у ОСОБА_1 боргу перед державою у розмірі 7287597,00 грн та можливость у будь-який час розпорядитися наявними земельними ділянками, на які не накладені обтяження, заявник має підстави вважати, що у разі задоволення його позовних вимог, рішення суду може бути невиконане через брак майна та (або) коштів, а отже єдиним способом ефективного захисту порушених прав або інтересів заявника є забезпечення позову шляхом накладення арешту на перелічені земельні ділянки та виявлені у порядку виконання ухвали суду (у разі задоволення цієї заяви) грошові кошти, що належать чи належатимуть ОСОБА_1 у межах суми, що підлягатиме стягненню, у зв`язку з чим існує необхідність у вжитті запропонованих заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до ч.4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання такою особою доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позову заявник не навів (та не надав доказів існування) фактичних обставин, з якими пов`язується необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, про застосування яких він просить, ним також не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З огляду на викладене, заява Приватного підприємства «Інвеста Фінанс Груп» про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.136 - 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Приватного підприємства «Інвеста Фінанс Груп» про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повної ухвали.

Суддя Ю.М. Смирнова