ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

м. Хмельницький

"30" березня 2026 р.Справа № 924/699/24

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Кочергіної В.О., розглянувши матеріали подання приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги В.В. (вх.№05-07/54/26 від 20.03.2026) про оголошення в розшук боржника

у справі в порядку наказного провадження за заявою Фізичної особи - підприємця Борисенко Олександра Михайловича м. Чернігів

до Фізичної особи - підприємця Бондар Ірини Володимирівни с. Педоси Хмельницького району Хмельницької області

про видачу судового наказу щодо стягнення з Фізичної особи - підприємця Бондар Ірини Володимирівни с. Педоси Хмельницького району Хмельницької області 248134,27грн заборгованості відповідно до Договору поставки №1.1122-1/2021 від 01.11.2021 та 302,80грн витрат по оплаті судового збору

ВСТАНОВИВ:

31.07.2024 Господарським судом Хмельницької області (суддею В.О. Кочергіною) видано судовий наказ у справі №924/699/24 в порядку наказного провадження про стягнення з Фізичної особи - підприємця Бондар Ірини Володимирівни (с. Педоси Хмельницького району Хмельницької області, РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи - підприємця Борисенко Олександра Михайловича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 248134,27грн заборгованості, 302,80грн витрат зі сплати судового збору.

27.08.2024 означений судовий наказ набрав законної сили.

20.03.2026 до суду через службу діловодства від приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги В.В. надійшло подання (вх.№05-07/54/26) про оголошення в розшук боржника ФОП Бондар І.В., ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у справі №924/699/24.

В обгрунтування надісланого подання вказує на те, що боржник Бондар Ірина Володимирівна маючи доходи від господарської діяльності, всупереч Закону України "Про виконавче провадження" систематично вчиняє дії (бездіяльність), які направлені на унеможливлення чи ускладнення виконання рішення суду, у свою чергу не погашає заборгованість з отриманих доходів, i взагалі вибула із свого місця реєстрації у напрямку міста Хмельницького. Станом на 20.03.2026 рішення суду у cправі №924/699/24 боржником ФОП Бондар І.В. так i залишається не виконаним, а не встановлене місце проживання боржника унеможливлює виконавцем подальше звернення стягнення на майно боржника, як особисте, так i на майно, як суб`єкта господарювання i взагалі несе загрозу не виконання рішення в цілому. На підставі наведеного, просить суд оголосити в розшук боржника відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗУ "Про виконавче провадження".

Подання приватного виконавця про оголошення в розшук боржника отримано суддею В.О. Кочергіною 30.03.2026, у зв`язку із перебуванням судді у відпустці в період з 23.03.2026 по 29.03.2026 включно.

Розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги В.В., суд зазначає таке.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

В силу статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частинами 1-2 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Частиною 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частин 1, 2 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до положень ст. 438 Цивільного процесуального кодексу України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку.

Тобто, питання розшуку особи-боржника врегульовано Цивільним процесуальним кодексом України. Натомість, розділ V Господарського процесуального кодексу України, який визначає порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у господарських справах, не містить положень, які б врегульовували порядок вчинення процесуальних дій щодо розшуку боржника.

В силу приписів ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання "судом, встановленим законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Оскільки Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості звернення до господарського суду з поданням про розшук боржника, а, відповідно, і порядку розгляду такого подання, суд на підставі п. 10 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України вважає за необхідне застосувати до даних правовідносин положення ст. 175 цього Кодексу (аналогія закону).

Так, за приписами п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Керуючись статтями 11, 175, 233-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті до розгляду подання приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги В.В. (вх.№05-07/54/26 від 20.03.2026) про оголошення в розшук боржника ФОП Бондар І.В. у справі №924/699/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання 30.03.2026 та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 254-259 ГПК України.

Суддя В.О. Кочергіна

Виготовлено 2 примірники:

1-до справи (в паперовому екз.),

2-приватному виконавцю Банадизі В.В. (до електронного кабінету).