ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

30 березня 2026 року м. ХарківСправа № 922/4687/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Чабан А.А.

розглянувши заяву відповідача про відстрочення виконання рішення суду (вх. №6616 від 19.03.2026) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ
до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
про стягнення коштів

за участю представників:

позивача Яковенко П.А.

відповідача - Панасейко О.Ю.

ВСТАНОВИВ:

19.03.2026 до Господарського суду Харківської області від відповідача надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду (вх. №6616), в якій відповідач просить відстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області від 09.03.2026 у справі № 922/4687/25 на один рік до 09.03.2027.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.03.2026 прийнято заяву Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про відстрочення виконання рішення суду (вх.№ 6616 від 19.03.2026) до розгляду. Призначено заяву до розгляду на "30" березня 2026 року о 12:00.

26.03.2026 до Господарського суду Харківської області від стягувача у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" надійшли заперечення на заяву про відстрочення виконання рішення (вх. №7179), в яких стягувач зазначив, що обставини вказані заявником в обґрунтування заяви не є тими виключними обставинами в розумінні статті 331 ГПК України, якими виконання рішення суду ускладнюється чи видається неможливим, а відповідно і не можуть бути підставами для надання відстрочення виконання судового рішення, оскільки спір у даній справі виник саме з вини Відповідача у зв`язку з несвоєчасною сплатою ним відповідних платежів, тобто саме Відповідачем порушено зобов`язання і через його винні дії виник цей спір. У заяві про відстрочення виконання рішення суду, просить відстрочити виконання рішення суду на один рік, однак не обґрунтовує доцільність відстрочення рішення суду саме на один рік та не надає доказів на підтвердження наявності у нього реальної можливості в майбутньому (через один рік) виконати рішення у цій справі. Відповідач не навів підстав та обставин, які зміняться чи настануть через один рік та які відповідно після спливу зазначеного у заяві строку відстрочення дадуть йому можливість виконати рішення суду.

Присутній у судовому засіданні 30.03.2026 представник відповідача (заявника та боржника) у судовому засіданні підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Присутній у судовому засіданні 30.03.2026 представник позивача (стягувача) проти поданої заяви заперечував та просив у її задоволенні відмовити.

Розглянувши заяву Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про відстрочення виконання рішення суду (вх.№ 6616 від 19.03.2026), вислухавши пояснення присутніх представників сторін у справі, суд зазначає наступне.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.03.2026 у справі №922/4687/25 позов задоволено повністю. Стягнуто з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" суму основного боргу за Договором постачання природного газу № 8746-ТКЕ(24)-19 від 02.09.2024 у розмірі ,36 грн. та судовий збір у розмірі 423920,00 грн. Також, вказаним рішенням повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 423920,00 грн., сплачений згідно платіжної інструкції: № від 12.12.2025.

В обґрунтування заяви про відстрочення виконання судового рішення у цій справі Відповідач посилається на важкий фінансовий стан та виключні обставини провадження діяльності підприємства в умовах воєнного стану. Також Відповідач зазначає, що він є джерелом теплопостачання в м. Харкові, а основними споживачами теплової енергії є бюджетні підприємства та населення міста. Відповідач вказує, що фінансування його господарської діяльності здійснюється за рахунок платежів від надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води населенню, підприємствам, установам і організаціям, при цьому посилається на наявну значну дебіторську заборгованість споживачів. Разом з тим, посилається на заборгованість державного бюджету з відшкодування різниці в тарифах та на невідповідність структури тарифів на теплову енергію реальним витратам в умовах дії мораторію на їх підвищення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до положень статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

За змістом наведених норм, відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

При цьому, відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

В основу ухвали про надання відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду.

У зв`язку з тим, що відстрочка виконання рішення подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні суду в цілях вирішення питання про можливість її відстрочення, а також визначення строку подовження виконання рішення необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права та допустимі межі надання відстрочки виконання судового рішення.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 26.06.2013 №5-пр/2013 відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співрозмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Водночас розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме відстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідним договором є незмінною.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні виняткові обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тобто, надання судом відстрочки виконання рішення повинна ґрунтуватися на обставинах справи, які носять виключний (надзвичайний) характер, що встановлені судом при дослідженні поданих сторонами належних, допустимих та достовірних доказів, враховуючи при цьому принципи розумності та справедливості, з врахування балансу інтересів сторін.

Відстрочення виконання судового рішення не повинно сприяти ухиленню від його виконання та впливати на фінансовий стан позивача. Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з урахуванням балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора.

Господарський суд під час розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення враховує не лише можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, а також наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не повинен допускати їх настання.

Отже, визначальним фактором у вирішенні вказаного процесуального питання є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення і при цьому повинні враховуватися інтереси обох сторін.

На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

Суд зауважує, що з аналізу статті 331 ГПК України вбачається, що відстрочка виконання рішення є правом суду, а не обов`язком суду (судова дискреція або "суддівський розсуд"), яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Відповідно до приписів статей 74, 76-79 ГПК України саме на заявника покладається обов`язок доведення існування відповідних обставин.

Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями статті 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що ускладнення підприємницької діяльності боржника у зв`язку з початком бойових дій, яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, та він знаходиться з боржником у рівних економічних умовах (правовий режим воєнного стану) і в одній державі не може бути безумовною підставою для надання відстрочки виконання судового рішення; при цьому, відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника. Відповідач зазначає про пошкодження його майна через активні бойові дії на значну суму, однак на підтвердження цього доказів не надає.

Також, наведені боржником обставини, щодо важкого фінансового стану підприємства, як то копія балансу (звіту про фінансовий стан) підприємства станом на 31.12.2025 не свідчить про неможливість виконання судового рішення в цій справі, а лише відображають поточну підприємницьку діяльність відповідача, тобто не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість відстрочення виконання судового рішення. Фінансова звітність підприємства є тільки одним з елементів, які свідчать про складний фінансовий стан підприємства, який в умовах ринкової економіки є одним із можливих ризиків підприємницької діяльності.

Негативні наслідки, що викликані введенням військового стану, неспроможністю боржника до беззбиткового господарювання, незадовільним станом планування власної економічної діяльності тощо, не можуть бути перекладені на стягувача, оскільки це суперечило б принципам справедливості, добросовісності, розумності цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України).

Суд також приймає до уваги, що заявником не надано й доказів, які б свідчили про майбутнє покращення скрутного фінансового становища КП "Харківські теплові мережі" у вказаний у заяві про відстрочку термін, а отже і про наявність реальної можливість виконання рішення через один рік, як те просить боржник.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що боржником у порушення статей 73, 74 ГПК України не доведено суду належними та допустимими доказами виняткових обставин, що можуть бути підставами для відстрочки виконання рішення суду.

З огляду на викладене та враховуючи те, що обставини, на які посилається боржник, не є винятковими у розумінні статті 331 ГПК України, з урахуванням матеріальних інтересів обох сторін, їх фінансового стану, неможливості перекладати комерційні ризики боржника на стягувача, а також оскільки боржником не надано доказів можливості погашення заборгованості через один рік, суд вважає, що заява Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про відстрочення виконання рішення суду (вх.№ 6616 від 19.03.2026) задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 73, 74, 76, 77, 86, 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про відстрочення виконання рішення суду (вх.№ 6616 від 19.03.2026) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 255 - 257 ГПК України, до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвалу складено та підписано 01.04.2026.

СуддяА.М. Буракова

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.