ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"09" квітня 2026 р. Справа № 916/1320/26
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г., розглядаючи заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви вх. №ГССО 4-23/26 від 08.04.2026р., подану Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОІНДУСТРІАЛЬ» відносно особи, яка може отримати статус учасника справи (відповідача) Компанії OCEAN COMPASS CO SA.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОІНДУСТРІАЛЬ» вх. №ГССО 4-23/23 від 08.04.2026р., розглядається судом відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України без повідомлення учасників справи.

Встановив: 08.04.2026р. Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОІНДУСТРІАЛЬ» звернулась до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, відповідно до якої просить суд накласти арешт на морське судно HAYA QUEEN (IMO №9185839), зареєстрованим власником якого є компанія ОУШЕН КОМПАС КО СА (мовою оригіналу OCEAN COMPASS CO SA), зареєстрована за адресою: Траст Компані Комплекс, Аджелтейк Роуд, Аджелтейк, Маджуро MH 96960, Маршаллові Острови (мовою оригіналу - Trust Company Complex, Ajeltake Road, Ajeltake, Majuro MH 96960, Marshall Islands), яке знаходиться в акваторії Морського Торговельного Порту Чорноморськ, шляхом заборони його виходу з акваторії Морського Торговельного Порту Чорноморськ.

В обґрунтування поданої заяви, заявником було зазначено суду, що заява подається задля забезпечення морської вимоги до відповідача про відшкодування збитків, завданих нестачею 64.126 метричних тон гранульованого карбаміду (сечовини) насипом туркменістанського походження відповідно до Коносаменту № 2 від 27 березня 2026 року.

Як вказує заявник, за результатами вивантаження в Чорноморському рибному порту інспекційною компанією було виявлено втрату/нестачу у розмірі 64.126 метричних тон Вантажу та факт нестачі підтверджується звітом інспекційної компанії Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЖНИЙ МОРСЬКИЙ СЮРВЕЙ" від 6 квітня 2026 року, звітом інспекційної компанії Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ ЕМ СІ УКРАЇНА" від 6 квітня 2026 року, Актом повідомлення № 1 від 6 квітня 2026 року, який було підписано представником Чорноморського рибного порту та експедитором Товариства з обмеженою відповідальністю Валлєтта Порт.

За посиланням Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОІНДУСТРІАЛЬ», дане порушення відповідача завдало заявнику шкоду у розмірі 32704,26 доларів США, що і є підставою морської вимоги заявника до відповідача.

Також заявником було зазначено суду, що подання цієї заяви мотивовано тим, що відповідач не має в Україні іншого майна, крім Судна.

Посилаючись на положення ч. 2 ст. 138 ГПК України, заявником було зазначено суду, що наразі Судно перебуває в акваторіі Чорноморського рибного порту біля причалу № 02 (адреса 68094, Україна, м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, 1) та це підтверджується відповіддю на адвокатський запит від 07 квітня 2026 року агента Судна Товариства з обмеженою відповідальністю ПІВДЕННЕ МОРСЬКЕ АГЕНТСТВО та, як вважає заявник, справа підлягає розгляду Господарським судом Одеської області.

Розглянувши заяву, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОІНДУСТРІАЛЬ», суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ГПК України, справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває або до якого прямує судно, або порту реєстрації судна.

Відповідно до 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За положеннями п.9 ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

Частиною 4 ст. 137 ГПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Положеннями ч. 2 ст . 138 ГПК України встановлено, що заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту.

Отже, арешт морського судна є окремим видом забезпечення позову у вигляді накладення арешту, відмінність якого полягає у специфіці об`єкту такого накладення.

За змістом статей 365, 366 Господарського процесуального кодексу України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Умовами ч. 3 ст. 139 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна подається в письмовій формі і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичної особи) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичної особи), що є відповідальною за морською вимогою, її місцезнаходження (для юридичної особи) або місце проживання чи перебування (для фізичної особи), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичної особи) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; розмір та суть морської вимоги, що є підставою для арешту судна; найменування судна, щодо якого подається заява про арешт, інші відомості про судно, якщо вони відомі заявнику.

Згідно з вимогами частин першої, третьої статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частини першої статті 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Разом з цим докази, які подаються до господарського суду, підлягають оцінці відповідно до статті 86 ГПК України, за якою суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. Суд звертається до правової позиції, наведеної у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі №904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18, від 13.01.2020 у справі №908/510/19, від 04.02.2020 у справі №918/104/18.

Отже, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України забезпечення судового процесу доказами покладено виключно на сторони у справі.

Порядок накладення арешту на морські судна врегульовано Міжнародною конвенцією з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна (Конвенція) від 10.05.1952, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 3702-VI від 07.09.2011 та яка набула чинності для України 16.05.2012, а також главою 4 Кодексу торговельного мореплавства України Арешт суден.

Так, Конвенцією визначено, що:

Морська вимога означає вимогу, що виникає на підставі одного чи більше із зазначених нижче пунктів: договору, що стосується перевезення вантажів будь-яким судном за договором про фрахтування або інакше (п.п. Е п. 1 ст. 1);

Арешт означає затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, але не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення (п. 2 ст. 1);

Судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портова або докова влада згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції (ст. 2);

З урахуванням положень пункту 4 цієї статті й статті 10, позивач може накласти арешт або на конкретне судно, щодо якого виникла морська вимога, або на будь-яке інше судно, власником якого є особа, яка була в момент виникнення морської вимоги власником конкретного судна, навіть якщо заарештоване судно готове до відплиття, але жодне судно, за винятком окремого судна, щодо якого виникла морська вимога, не може бути заарештоване стосовно будь-якої з морських вимог, перелічених у підпунктах "о", "р" або "q" пункту 1 статті 1 (п. 1 ст. 3);

Судно, що ходить під прапором Держави, яка не є Договірною Державою Конвенції, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав щодо будь-якої з морських вимог, що перераховані у статті 1, чи будь-якої іншої вимоги, щодо якої закон цієї Договірної Держави дозволяє арешт (п. 2 ст. 8);

Згідно зі ст. 41 Кодексу торговельного мореплавства України (КТМ), судно може бути арештоване чи звільнене з-під арешту тільки за рішенням суду, господарського суду або голови Морської арбітражної комісії. При цьому, арешт судна означає будь-яке затримання судна або обмеження його пересування, що здійснюється для забезпечення морських вимог під час перебування судна в морських портах України.

Відповідно до пункту 14 статті 42 КТМ, судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов`язаних з рятуванням судна, а саме вимога у зв`язку з будівництвом, ремонтом, перебудовою або переобладнанням судна.

Частиною другою статті 43 КТМ визначено, що будь-яке судно або судна можуть бути арештовані, якщо на момент початку процедури, пов`язаної з арештом судна або суден, вони перебувають у власності особи, яка несе відповідальність за морською вимогою і яка на час виникнення вимоги була власником судна, стосовно якого морська вимога виникла, або фрахтувальником такого судна за бербоут-чартером, тайм-чартером або рейсовим чартером.

В заяві про забезпечення позову заявником зазначено, що Судно перебуває в акваторії Чорноморського рибного порту біля причалу № 02 (адреса 68094, Україна, м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, 1).

Між тим, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин, до заяви про арешт судна не надано.

Матеріали, подані заявником, не містять розпорядження (довідки) капітана, в підтвердження обставини перебування судна саме в акваторії Чорноморського рибного порту, про що зазначається самим заявником за текстом поданої заяви.

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОІНДУСТРІАЛЬ», на підтвердження перебування судна в акваторії Чорноморського рибного порту біля причалу №02 було надано відповідь на адвокатський запит від 07 квітня 2026 року агента Судна Товариства з обмеженою відповідальністю ПІВДЕННЕ МОРСЬКЕ АГЕНТСТВО, поряд з цим, судом критично оцінюється даний доказів, як підтвердження обставин дійсного перебування судна в акваторії Чорноморського рибного порту, за відсутності підтвердження таких відомостей станом на момент розгляду питання щодо арешту судна розпорядженням або відповідною довідкою Капітана порту, в акваторії якого, за твердженням заявника, наразі перебуває судно.

З урахуванням наведеного, у суду відсутні підставі для задоволення заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви вх. №ГССО 4-23/26 від 08.04.2026р., поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОІНДУСТРІАЛЬ» відносно особи, яка може отримати статус учасника справи (відповідача) Компанії OCEAN COMPASS CO SA.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 234 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви (вх. №ГССО 4-23/26 від 08.04.2026р.), поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОІНДУСТРІАЛЬ» відмовити.

Ухвала набирає законної сили 09.04.2023р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Суддя Т.Г. Д`яченко