СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року м. Харків Справа № 913/477/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А.,

без участі представників сторін,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Старобільська багатопрофільна лікарня" Старобільської міської ради Луганської області (вх.№2418Л) та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (вх.№2429Л) на рішення Господарського суду Луганської області від 31.10.2025, ухвалене у приміщенні Господарського суду Луганської області суддею І. Голенко, дата складання повного рішення - 31.10.2025, у справі №913/477/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ,

до Комунального некомерційного підприємства "Старобільська багатопрофільна лікарня" Старобільської міської ради Луганської області, м. Старобільськ Луганської області,

про стягнення 270262 грн 01 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства "Старобільська багатопрофільна лікарня" Старобільської міської ради Луганської області про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу №11-1086/21-Б0-Т від 09.11.2021 у сумі 270 262 грн 01 коп., з яких: 172 985 грн 94 коп. - основний борг за лютий 2022 року, 36 540 грн 32 коп. - пеня, 12 771 грн 36 коп. - 3% річних, 47 964 грн 39 коп. - інфляційні втрати.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги порушенням відповідачем договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого природного газу.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 31.10.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства "Старобільська багатопрофільна лікарня" Старобільської міської ради Луганської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" основний борг у сумі 167 240 грн 38 коп., пеню в сумі 35 326 грн 67 коп., 3% річних у сумі 12 347 грн 17 коп., інфляційні втрати в сумі 46 371 грн 30 коп., судовий збір у сумі 3 135 грн 42 коп. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що оскільки природний газ був переданий та отриманий споживачем у спірний період, обов`язок відповідача оплатити вартість поставленого йому позивачем товару виникає в силу закону та не залежить від факту надсилання (або не надсилання) позивачем акту приймання-передачі природного газу; позивач правомірно визначив обсяг спожитого відповідачем природного газу у спірний період відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС. За поставлений природний газ у лютому 2022 року відповідач не розрахувався.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що місцезнаходженням відповідача згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: Луганська область, м. Старобільськ, вул. Монастирська, буд. 67. Територія Старобільської міської територіальної громади є тимчасово окупованою з 28.02.2022 відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025, яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Отже, позивач з 28.02.2022 не мав права здійснювати господарську діяльність щодо постачання природного газу відповідачу. Тому обсяг природного газу 347, 08куб.м на суму 5 745 грн 56 коп., поставлений відповідачу 28.02.2022, позивачем заявлено до стягнення безпідставно. Враховуючи встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовної вимоги про стягнення основного боргу за лютий 2022 року у сумі 167 240 грн 38 коп., у задоволенні решти вимоги в сумі 5 745 грн 56 коп. - відмовив.

Перевіривши розрахунок пені, з урахуванням часткового задоволення позовної вимоги з основного боргу, місцевий господарський суд встановив, що до стягнення з відповідача підлягають 35 326 грн 67 коп., у задоволенні решти вимоги в сумі 1 213 грн 65 коп. - відмовив.

Також, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, з урахуванням часткового задоволення позовної вимоги з основного боргу, суд першої інстанції встановив, що до стягнення з відповідача підлягають 3% річних у сумі 12 347 грн 17 коп. та інфляційні втрати в сумі 46 371 грн 30 коп. У задоволенні решти вимог про стягнення 3% річних у сумі 424 грн 19 коп. та інфляційних втрат у сумі 1593 грн 09 коп. відмовив.

До Східного апеляційного господарського суду від Комунального некомерційного підприємства "Старобільська багатопрофільна лікарня" Старобільської міської ради Луганської області надійшла апеляційна скарга на рішення Господарського суду Луганської області від 31.10.2025, в якій скаржник просить скасувати рішення місцевого господарського суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що активні бойові дії на території Луганської області та окупація території незаконними збройними формуваннями рф призвели до припинення виконання договору про постачання природного газу від 09.11.2021 №11-1086/21-БО-Т, а саме, постачальник припинив постачання природного газу споживачу. Звірка за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 сторонами за договором про постачання природного газу не відбулася у зв`язку зі збройною агресією рф проти України, тимчасовою окупацією території Луганської області та призвело до втрати первинних бухгалтерських документів. Відповідач був позбавлений можливості доступу в особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ для формування звітності та рахунків за надані послуги, а також ознайомитися з обсягами розподіленого та спожитого природного газу за період з 01.01.2022 по 28.02.2022.

Також апелянт вважає, що з огляду на недоведення позивачем періоду прострочення, неможливо встановити правильність нарахування пені.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2025, для розгляду справи №913/477/24 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А.

Відповідно до частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Крім того, дана справа не відноситься до категорії справ, зазначених у частині 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, що не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства "Старобільська багатопрофільна лікарня" Старобільської міської ради Луганської області на рішення Господарського суду Луганської області від 31.10.2025 у справі №913/477/24. Встановлено учасникам справи строк до 03.12.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження. Постановлено розпочати розгляд справи з 03.12.2025 без повідомлення учасників справи.

Також до Східного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" надійшла апеляційна скарга на рішення Господарського суду Луганської області від 31.10.2025, в якій скаржник просить скасувати рішення місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення основного боргу у розмірі 5 745, 56грн, пені у розмірі 1 213, 65грн, 3% річних у розмірі 424, 19грн, 1 593, 09грн інфляційних та ухвалити в цій частині нове рішення, яким ці позовні вимоги задовольнити. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги просить покласти на відповідача.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що зазначений період не підпадав під дію Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", однак, суд першої інстанції формально у рішенні зазначав про відсутність у позивача підстав для стягнення суми основного боргу.

Разом з тим, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що одномоментно припинити постачання газу непобутовому споживачу неможливо.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.11.2025, для розгляду справи №913/477/24 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А.

Враховуючи, що сторони оскаржують один процесуальний документ - рішення Господарського суду Луганської області від 31.10.2025 у справі №913/477/24, суд апеляційної інстанції вважає можливим здійснювати розгляд скарги в одному спільному апеляційному провадженні без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на рішення Господарського суду Луганської області від 31.10.2025 у справі №913/477/24. Встановлено учасникам справи строк до 04.12.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження. Постановлено розпочати розгляд справи з 04.12.2025 без повідомлення учасників справи.

20.11.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" надійшов відзив на апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Старобільська багатопрофільна лікарня" Старобільської міської ради Луганської області, просить залишити її без задоволення.

Позивач посилається на те, що у зв`язку з тим, що споживачем не підписано відповідний акт приймання-передачі природного газу за лютий 2022 року, дані Інформаційної платформи щодо обсягів споживання природного газу є встановленими, а вартість природного газу визначена з урахуванням ціни такого газу, що узгоджена сторонами в договорі. Будь-яких судових проваджень щодо врегулювання обсягів (перерахування, коригування даних платформи) спожитого природного газу у спірний період, які відображені, в тому числі, на інформаційній платформі Оператора ГТС України, відповідачем не ініційовано. Отже, з урахуванням обізнаності відповідача про спожиті обсяги природного газу, ціни природного газу та строки оплати, що визначено в договорі, відповідач знав про вартість природного газу, яка мала бути ним сплачена за відповідний період поставки та мав можливість здійснити таку оплату навіть не очікуючи відповідного акту приймання-передачі природного газу. З огляду на викладене, позивач вважає, що правомірно, відповідно до умов договору постачання природного газу від 09.11.2021 нарахував пеню, інфляційні та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання.

20.11.2025 від позивача надійшли додаткові пояснення, зазначає, що положення статей 3, 13 та 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (у редакції до 20.03.2022) визначали виключно територію Кримського півострову як зону дії особливого режиму тимчасової окупації та встановлювали конкретні заборони й обмеження для здійснення господарської діяльності саме на цій території.

Позивач вважає, що враховуючи положення вказаного Закону, за умови відсутності окремого рішення Кабінету Міністрів України щодо територій, тимчасово окупованих, починаючи з 24.02.2022, встановлену процедуру (порядок) з припинення (обмеження) постачання природного газу споживачу, положення статей 3, 13 та 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", не можуть бути застосовані до правовідносин сторін та, як наслідок, судом першої інстанції безпідставно здійснено перерахунок заявлених до стягнення нарахувань.

Позивач просить зупинити провадження у справі №913/477/24 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №280/5808/23.

За результатами опрацювання відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, суд апеляційної інстанції встановив, що Верховний Суд ухвалою від 05.11.2025 справу №280/5808/23 передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступу від висновків щодо застосування статей 13 та 13-1 Закону "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", викладених у постановах Верховного Суду від 07.03.2024 у справі №910/9680/23, від 23.10.2025 у справі №916/1650/23 та від 03.10.2025 у справі №908/1162/23.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 зупинено апеляційне провадження у справі №913/477/24 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №280/5808/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого перегляду.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, на офіційній веб-сторінці в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвалою від 22.01.2026 Велика Палата Верховного Суду справу №280/5808/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов`янський пух Україна" до Запорізької митниці про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов`янський пух Україна" на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року, повернула відповідній колегії Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду.

10.02.2026 оприлюднено ухвалу Великої Палати Верховного Суду у справі 280/5808/23.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2026 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства "Старобільська багатопрофільна лікарня" Старобільської міської ради Луганської області та апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на рішення Господарського суду Луганської області від 31.10.2025 у справі №913/477/24. Постановлено розгляд апеляційної скарги Комунального некомерційного підприємства "Старобільська багатопрофільна лікарня" Старобільської міської ради Луганської області та апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на рішення Господарського суду Луганської області від 31.10.2025 у справі №913/477/24 продовжити здійснювати в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

09.03.2026 від позивача надійшли додаткові пояснення, зазначає, що на сьогоднішній день Радою національної безпеки і оборони України не приймалось рішення, в якому б визначались тимчасово окуповані території. При цьому, Кабінет Міністрів України не ухвалював рішень про поширення дії положень статей 13 і 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на тимчасово окуповані території, визначені пунктом 3 частини 1 статті 3 цього Закону. Рішення про визнання територій тимчасово окупованими, яке на момент виникнення спірних правовідносин відповідно до визначеного КМУ порядку приймалось Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, не може замінювати собою рішення КМУ про введення обмежень, передбачених статтями 13 та 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Так само, на думку позивача, загальновідомий факт окупації певних територій сам по собі не може вважатися достатньою правовою підставою для застосування встановлених законом економічних обмежень.

Дослідивши матеріали справи, які суд визнає достатніми для розгляду апеляційних скарг у спрощеному провадженні, викладені в апеляційних скаргах доводи апелянтів, доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу відповідача, а також доводи позивача, викладені у додаткових поясненнях, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, 09.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", ЕІС-код - 56Х10Х (далі - постачальник) та Комунальним некомерційним підприємством "Старобільська багатопрофільна лікарня" Старобільської міської ради Луганської області, ЕІС-код - 56XS00001RBJU006 (далі - споживач) укладено договір постачання природного газу №11-1086/21-БО-Т, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ, а споживач - прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Відповідно до пункту 1.3 договору, за цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України.

Згідно з пунктом 1.4 договору, споживач підтверджує та гарантує, що на момент підписання цього договору у споживача є в наявності укладений договір на розподіл природного газу між споживачем та оператором газорозподільної мережі (далі - Оператор ГРМ) та присвоєний оператором ГРМ персональний ЕІС-код та/або укладений договір транспортування природного газу між споживачем та оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) та присвоєний оператором ГТС персональний ЕІС-код (якщо об`єкти споживача безпосередньо приєднані до газотранспортної мережі). Відповідальність за достовірність інформації, зазначеної в цьому пункті, несе споживач.

У пункті 1.5 договору передбачено, що у разі якщо об`єкти споживача підключені до газорозподільних мереж, розподіл природного газу, який постачається за цим договором, здійснює(ють) оператор(и) газорозподільних мереж, а саме: АТ "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз", з яким (якими) споживач уклав відповідний договір.

Постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з жовтня 2021 року по грудень 2022 року (включно), в кількості 108тис.куб.метрів, в тому числі по місяцях: жовтень 2021 - 3,00тис.куб.м, листопад 2021 - 8, 95тис.куб.м, грудень 2021 - 12, 5тис.куб.м, січень 2022 - 15, 1тис.куб.м, лютий 2022 - 13, 9тис.куб.м, березень 2022 - 12, 7тис.куб.м, квітень 2022 - 5, 85тис.куб.м, травень 2022 - 3, 55тис.куб.м, червень 2022 - 2, 3тис.куб.м, липень 2022 - 1, 9тис.куб.м, серпень 2022 - 1, 8тис.куб.м, вересень 2022 - 2, 0тис.куб.м, жовтень 2022 - 3, 0тис.куб.м, листопад 2022 - 8, 95тис.куб.м, грудень 2022 - 12, 5тис.куб.м (пункт 2.1 договору).

Відповідно до пункту 2.1.3 договору, загальний обсяг природного газу, замовлений споживачем за цим договором, складається з сум загальних обсягів природного газу, замовлених споживачем на всі розрахункові періоди протягом строку дії договору.

Згідно з пунктом 2.3 договору, підписанням цього договору споживач дає згоду постачальнику на включення його до Реєстру споживачів постачальника (надалі - Реєстр або Реєстр споживачів), розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС.

У пункті 2.4 договору передбачено, що споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно надавати постачальнику для оформлення відповідну додаткову угоду на коригування замовлених обсягів за цим договором.

Режим використання природного газу протягом розрахункового періоду споживач визначає самостійно в залежності від своїх власних потреб (пункт 2.5 договору).

У пункті 3.1 договору передбачено, що постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Постачання газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС (пункт 3.2 договору).

Відповідно до пункту 3.4 договору, постачальник із застосуванням ресурсів Інформаційної платформи Оператора ГТС та споживач здійснюють щоденний моніторинг фактично відібраного споживачем обсягу природного газу.

Згідно з пунктом 3.5 договору, приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

У пункті 3.5.1 договору передбачено, що споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.

На підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також акт), підписані уповноваженим представником постачальника (пункт 3.5.2 договору).

Відповідно до пункту 3.5.3 договору, споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

Згідно з пунктом 3.5.4 договору, у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору.

Сторони у пункті 3.6 договору визначили, що звірка фактично використаного обсягу газу за цим договором на певну дату чи протягом відповідного розрахункового періоду ведеться сторонами на підставі даних комерційних вузлів обліку газу та інформації про фактично поставлений споживачу обсяг газу згідно з даними Інформаційної платформи Оператора ГТС.

У пункті 4.1 договору сторони передбачили, що ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином: ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ 13 658, 42грн, крім того, податок на додану вартість за ставкою 20%, крім того, тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 124, 16грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1, 10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136, 576грн, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 163, 89грн за 1000 куб. м.

Всього ціна газу за 1000куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на цим договором становить 16 554, 00грн.

Загальна вартість цього договору на дату укладання становить 1 489 860 грн 00 коп., крім того, ПДВ 297 972 грн 00 коп., разом з ПДВ 1 787 832 грн 00 коп. (пункт 4.3 договору).

Відповідно до пункту 5.1 договору, оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору. Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.

Згідно з пунктом 5.3 договору, оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 14 цього Договору. Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього договору. Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови оплати споживачем 100% вартості природного газу, замовленого на попередній розрахунковий період, та 100% оплати вартості фактично переданого природного газу у попередні розрахункові періоди.

Споживач зобов`язаний самостійно контролювати власне використання природного газу за цим договором (пункт 6.2 договору).

У пункті 7.1 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором.

У разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 договору та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (пункт 7.2 договору).

Відповідно до пункту 13.1 договору, даний договір набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки газу до 31.12.2022 включно, а в частині розрахунків до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору.

У пункті 13.5 договору сторони передбачали повідомляти одна одну рекомендованим листом з повідомленням про зміну власних платіжних реквізитів, ЕІС-коду, адреси, номерів телефонів, факсів у п`ятиденний строк з дня виникнення відповідних змін.

Договір постачання природного газу №11-1086/21-БО-Т від 09.11.2021 підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу природний газ у листопаді 2021 року - лютому 2022 року.

У лютому 2022 року (спірний період) позивач поставив відповідачу природний газ в обсязі 10, 44980 тис. куб. м на суму 172 985 грн 94 коп., що було зазначено у акті приймання-передачі природного газу від 28.02.2022, який підписаний лише ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг".

У матеріалах справи відсутні докази направлення відповідачу у 2022 році цього акту.

Позивач у заяві про усунення недоліків позовної заяви зазначив про припинення з 24.02.2022 роботи низки відділень АТ "Укрпошта", у тому числі в Луганській області, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, тому такий акт було направлено лише електронною поштою (доказів направлення не зберіглося).

19.04.2024 Департамент житлово-комунального господарства Луганської обласної державної адміністрації листом №03-14-417 довів до відома начальникам місцевих військових адміністрації інформацію ТОВ "ГК "Нафтогаз України" щодо обсягів заборгованості бюджетних організацій та підприємств теплопостачання за спожитий природний газ, яка виникла на загальних умовах постачання та від постачальника "останньої надії", станом на 15.04.2024.

23.04.2024 відповідач надіслав на електронну пошту позивача,@naftogaztrading.com.ua (підтверджується скріншотами з електронної пошти) лист №333, у якому просив направити на поштову адресу 49000, м. Дніпро, вул. В. Мономаха, 17-А два примірники акту приймання-передачі природного газу за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 з метою проведення остаточного розрахунку за договором.

Позивач направив 24.05.2024 відповідачу вищевказаний акт приймання-передачі простим листом за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. В. Мономаха, 17-А, що підтверджується накладною від 24.05.2024, яка додана до відповіді на відзив.

На підтвердження поставки природного газу відповідачу та його споживання позивач надав дані з Інформаційної платформи щодо остаточної алокації відборів споживача з EIC-кодом 56XS00001RBJU006 в періоди з 12.11.2021 по 28.02.2022, які надало ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" у листі № ТОВВИХ-24-16347 від 28.10.2024, а саме: - з 12.11.2021 до 30.11.2021 6 952, 08куб.м; - з 01.12.2021 до 31.12.2021 11 485, 00 куб.м; - з 01.01.2022 до 31.01.2022 13 896, 28куб.м; -з 01.02.2022 до 28.02.2022 10 449, 80куб.м.

Всього у період з листопада 2021 по лютий 2022 року поставлено природний газ в обсязі 42, 78316тис.куб м на загальну суму 708 232 грн 25 коп.

Споживач з ЕІС-кодом 56XS00001RBJU006 у період з 12.11.2021 по 28.02.2022 був закріплений за постачальником ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг".

Відповідач частково розрахувався за отриманий природний газ у загальній сумі 535 246 грн 31 коп.: 05.01.2022 на суму 206 924 грн 94 коп. за природний газ, поставлений у грудні 2021 року; 21.01.2022 на суму 98 282 грн 41 коп.; 17.02.2022 на суму 230 038 грн 96 коп. за природний газ, поставлений у січні 2022 року (інформація від 23.10.2024 № 77/4-11/131680/2024 АТ "Ощадбанк" про надходження коштів).

Решту суми заборгованості за договором відповідач не сплатив, у зв`язку з чим, позивач звернувся з цим позовом до суду про стягнення з відповідача основного боргу за лютий 2022 року в сумі 172 985 грн 94 коп., пені в сумі 36 540 грн 32 коп. за період з 16.04.2022 до 15.10.2022, 3% річних у сумі 12 771 грн 36 коп. за період з 16.04.2022 до 30.09.2024, інфляційних втрат у сумі 47 964 грн 39 коп. за період з травня 2022 року до вересня 2024 року.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що місцезнаходженням відповідача згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: Луганська область, м. Старобільськ, вул. Монастирська, буд. 67.

Кабінет Міністрів України постановою від 06.12.2022 №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" установив, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.

Територія Старобільської міської територіальної громади є тимчасово окупованою з 28.02.2022 відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025, яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, яким був затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією, та встановлена аналогічна дата тимчасової окупації зазначеної вище території, втратив свою чинність від 20.03.2025 на підставі наказу Міністерства розвитку громад та територій № 376 від 28.02.2025.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем заявлено до стягнення заборгованість у сумі 172 985 грн 94 коп. за поставлений відповідачу природний газ у лютому 2022 року (з 01.02.2022-24.02.2022 та 28.02.2022), місцезнаходження якого з 28.02.2022 окуповане.

Таким чином, період, за який позивачем нараховано основну заборгованість, частково охоплюється періодом перебування території місцезнаходження відповідача в тимчасовій окупації, а саме за 28.02.2022.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Укладений сторонами у справі договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач у період з 01.02.2022 по 28.02.2022 був закріплений за постачальником ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (лист №ТОВВИХ-24-16347 від 28.10.2024 ТОВ "Оператор газотранспортної системи України"). Фактичне виконання позивачем зобов`язання щодо поставки відповідачу природного газу в обсязі 10, 44980тис.куб.м на загальну суму 172 985 грн 94 коп. у лютому 2022 року підтверджується вказаним листом та даними з Інформаційної платформи щодо остаточної алокації відборів споживача.

Відповідач посилається на те, що активні бойові дії на території Луганської області та окупація території незаконними збройними формуваннями рф призвели до припинення виконання договору про постачання природного газу від 09.11.2021 №11-1086/21-БО-Т, а саме, зазначає, що постачальник припинив постачання природного газу споживачу.

Проте, судова колегія зазначає, що, по-перше, матеріали справи не містять відомостей щодо припинення постачання споживачу природного газу з 24.02.2022, коли розпочались активні бойові дії на території Луганської області; тимчасова окупація території місцезнаходження відповідача відбулась 28.02.2022. І по-друге, відповідач не розрахувався за спожитий газ у лютому 2022 року в цілому, тобто, коли ще не мали місце бойові дії на території Луганської області та окупація території незаконними збройними формуваннями рф.

Також відповідач зазначає, що звірка за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 сторонами за договором про постачання природного газу не відбулася у зв`язку зі збройною агресією рф проти України, тимчасовою окупацією території Луганської області та призвело до втрати первинних бухгалтерських документів. Відповідач був позбавлений можливості до доступу в особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ для формування звітності та рахунків за надані послуги, а також ознайомитися з обсягами розподіленого та спожитого природного газу за період з 01.01.2022 по 28.02.2022.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що умовами договору передбачено, що споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу (пункти 2.4, 6.2 договору); режим використання природного газу споживач визначає самостійно (пункт 2.5 договору); сторони договору здійснюють щоденний моніторинг фактичного відібраного споживачем обсягу природного газу (пункт 3.4 договору).

Тобто, саме на відповідача покладено обов`язок із вчинення дій щодо ознайомлення з обсягами розподіленого та спожитого природного газу, у тому числі за період з 01.02.2022. Проте, матеріали справи не містять доказів дотримання відповідачем цього обов`язку.

Відповідач не надав доказів відсутності у нього протягом більш ніж двох років доступу в особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ для формування звітності та рахунків за надані послуги, а також з метою ознайомитися з обсягами розподіленого та спожитого природного газу; відповідач не звертався до позивача з метою отримання вказаної інформації.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки природний газ був переданий та отриманий споживачем у спірний період, обов`язок відповідача оплатити вартість поставленого йому позивачем товару виникає в силу закону (статті 655, 692, 712 Цивільного кодексу України) та не залежить від факту надсилання (або не надсилання) позивачем акту приймання-передачі природного газу.

Відтак, суд вважає безпідставними доводи відповідача і про те, що з огляду на недоведення позивачем періоду прострочення, неможливо встановити правильність нарахування пені.

Щодо апеляційної скарги відповідача, судова колегія зазначає таке.

Відмова у стягненні заявлених сум щодо стягнення основного боргу у розмірі 5 745, 56грн, пені у розмірі 1 213, 65грн, 3% річних у розмірі 424, 19грн, 1 593, 09грн інфляційних обумовлена тим, що територія місцезнаходження відповідача визнана тимчасово окупованою з 28.02.2022, у зв`язку з чим, з вказаної дати позивач не мав права здійснювати господарську діяльність щодо постачання природного газу відповідачу, враховуючи положення статей 13 та 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (в редакції Закону №1207-VII від 21.11.2021), тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 3 вказаного Закону (в редакції Закону №1207-VII від 21.11.2021) передбачено, що для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Частиною 1 статті 13 Закону №1207-VII від 21.11.2021 передбачено, що здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України. Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу другого частини другої статті 215 Цивільного кодексу України.

На період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено (частина 1 статті 13-1 Закону №1207-VII від 21.11.2021).

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв. 24.02.2022, який у подальшому неодноразово було продовжено і який станом на теперішній час продовжує діяти.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України внесено зміни до статей 1, 3, 9, 11, 11-1, 13, 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (в редакції Закону №1207-VII від 20.03.2022) для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, крім тих, що були зазначені у попередній редакції Закону, інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України та надра під такими територіями (пункт 3).

Згідно з частиною 3 статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (в редакції Закону №1207-VII від 20.03.2022), дата початку тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначається рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України.

Частиною 1 та 2 статті 13 Закону №1207-VII від 20.03.2022 передбачено, що положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями. В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.

Здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України. Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним.

Згідно з частинами 1, 2 статті 13-1 Закону №1207-VII від 20.03.2022, положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями. В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями. На період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено.

Територія Старобільської міської територіальної громади є тимчасово окупованою з 28.02.2022 відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025, яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, яким був затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією, та встановлена аналогічна дата тимчасової окупації зазначеної вище території, втратив свою чинність від 20.03.2025 на підставі наказу Міністерства розвитку громад та територій №376 від 28.02.2025.

У постанові у справі №908/1162/23 Об`єднана палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у постанові у справі №910/9680/23 про поширення положень статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на території, тимчасово окуповані в період воєнного стану, лише з огляду на загальновідомий факт окупації таких територій за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрів України.

Колегія суддів враховує зазначені вище висновки Верховного Суду у справі №908/1162/23 відповідно до положень частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, оскільки правовідносини у справах є подібними за змістовим критерієм.

З огляду на викладене, судова колегія відхиляє доводи позивача, що за умови відсутності окремого рішення Кабінету Міністрів України щодо територій, тимчасово окупованих, починаючи з 24.02.2022, встановлену процедуру (порядок) з припинення (обмеження) постачання природного газу споживачу, положення статей 3, 13 та 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", не можуть бути застосовані до правовідносин сторін та, як наслідок, судом першої інстанції безпідставно здійснено перерахунок заявлених до стягнення нарахувань.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 03.10.2025 у справі №908/1162/23 зазначив, що у відповідності до регулювання, запровадженого Законом України від 21.04.2022 № 2217-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України", правовий статус тимчасово окупованої території російською федерацією в розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Закону не залежить від того, чи ухвалив (і якщо ухвалив - то коли саме) той чи інший повноважний орган державної влади України (РНБО, Кабінет Міністрів України чи інший орган в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України) рішення про визнання певної частини території України тимчасово окупованою. Таке рішення повноважного органу державної влади України (зокрема - і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону, має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася.

Виходячи із зазначеного, враховуючи, що окупація території місцезнаходження відповідача фактично відбулась у спірний період 28.02.2022 та є загальновідомим фактом, а також положення статті 13-1 Закону №1207-VII суд зауважує, що сам факт постачання природного газу на окуповану територію ставить під сумів факт переходу права власності на газ до відповідача.

Отже, на час постачання 28.02.2022 власником газу був позивач та на ньому залишаються всі ризики, пов`язані з споживанням газу невстановленими особами на окупованих територіях.

Відтак, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач 28.02.2022 не мав права фактично здійснювати господарську діяльність щодо постачання природного газу відповідачу за його місцезнаходженням, отже, у позивача відсутнє право на отримання заявлених до стягнення грошових коштів за поставлений природний газ на окуповану територію та відповідно, відсутнє у відповідача кореспондоване зобов`язання їх сплачувати, а, відтак, і підстав для нарахування 3% річних, інфляційних та пені за вказаний період.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, та дав належну правову оцінку спірним правовідносинам, а доводи апелянтів не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги Комунального некомерційного підприємства "Старобільська багатопрофільна лікарня" Старобільської міської ради Луганської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Луганської області від 31.10.2025 у справі №913/477/24 залишити без змін.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на апелянтів.

Керуючись статтями 129, 256, 269-270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст.ст. 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Старобільська багатопрофільна лікарня" Старобільської міської ради Луганської області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Луганської області від 31.10.2025 у справі №913/477/24 залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко