ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" березня 2026 р. Справа № 924/136/26

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., з участю секретаря судового засідання Тлустої У.О., розглянувши у залі судового засідання № 305 справу

за позовом Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго», м. Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТК-Сервіс», м. Хмельницький

про стягнення 51512,27 грн основної заборгованості, 1277,85 грн 3 % річних, 2868,51 грн інфляційних втрат, 1453,31 грн пені,

Представники сторін:

позивача: Яковлев А.В. - представник за довіреністю;

відповідача: не з`явився.

У судовому засіданні 31.03.2026 відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 09.02.2026 відкрито провадження у справі № 924/136/26 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 03.03.2026 закрито підготовче провадження у справі № 924/136/26, призначено справу до судового розгляду по суті.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Міське комунальне підприємство «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулося до суду із позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТК-Сервіс» на підставі договору з індивідуальним споживачем на послугу з постачання теплової енергії від 24.10.2022 № 8632/312 51512,27 грн за надані послуги з постачання теплової енергії та з постачання теплової енергії для задоволення загально будинкових потреб за період з 01.10.2024 по 01.10.2025, а також 1277,85 грн 3 % річних за період з 02.12.2024 по 31.12.2025, 2868,51 грн інфляційних втрат за період грудень 2024 року грудень 2025 року, 1453,31 грн пені за період з 01.01.2025 по 31.12.2025. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що згідно з укладеним між сторонами договором позивач надає відповідачу послугу з постачання теплової енергії у приміщення площею 452,70 м.кв. у будинку № 24 по вул. Зарічанській у місті Хмельницькому та 100,3 м.кв. у будинку № 56 по вул. Соборній у місті Хмельницькому. За період з 01.10.2024 по 01.10.2025 відповідачем спожито теплової енергії та нараховано за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення житлового будинку: 1) в приміщенні площею 100,3 кв.м, що знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Соборна, 56, спожито 2,3189 Гкал теплової енергії на загальну суму 10103,28 грн; 2) в приміщенні площею 452,7 кв.м, що знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 24, спожито 9,509 Гкал теплової енергії на загальну суму 41408,99 грн. Всього за спірний період нараховано 51512,27 грн. Кошти за надані в період з 01.10.2024 по 01.01.2026 послуги відповідач не сплачував.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в позовній заяві.

Відповідач не скористалися правом участі свого представника на судовому розгляді справи, відзиву на позов не подав, причин не повідомив.

Ухвали суду від 09.02.2026, від 03.03.2026 у цій справі надіслані на адресу відповідача, однак були повернуті до суду із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Крім того, секретарем судового засідання телефонограмою від 05.03.2026 повідомлено відповідача на телефон, вказаний в ЄДР, про дату наступного судового засідання.

Згідно з ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи в порядку, встановленому ст. 242 цього кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього кодексу.

Положеннями ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. З наведеного, відповідач є такими, що належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, проте, відзиву на позов не подав та причин неявки та неподання відзиву не повідомив.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Ураховуючи викладене вище, відсутність клопотань сторін про відкладення розгляду справи, належне повідомлення сторін, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі відповідача та за наявними в матеріалах справи доказами.

Перелік обставин, які є предметом доказування; та доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність даних обставин.

18.08.2015 представниками Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» за адресою: вул. Зарічанська, 24 складено акт прийняття теплового вузла обліку, відповідно до якого показання приладів на день прийняття становили: температура подавального трубопроводу 22 °С, температура зворотного трубопроводу 24 °С; теплолічильник Sharky, теплообчислювач - № 51572231.

08.06.2016 представниками Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» за адресою: вул. Соборна, 56 складено акт прийняття теплового вузла обліку, відповідно до якого показання приладів на день прийняття становили: температура подавального трубопроводу 15 °С, температура зворотного трубопроводу 15 °С; теплолічильник Sharky 775, теплообчислювач - № 53670141.

15.06.2020 представником Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» за адресою: вул. Соборна, 56 складено акт про обстеження системи централізованого опалення, відповідно до якого виявлено, що у приміщенні площею 100 м.кв. проходять заізольовані стояки (транзитні) системи ц.о. ж/б. Поліпропіленові трубопроводи закриті гіпсокартонними перегородками.

27.06.2022 представниками Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТК-Сервіс» за адресою: вул. Зарічанська, 24 складено акт, відповідно до якого виявлено, що у приміщенні площею 452,7 м.кв. стояки (трубопроводи) системи ц.о. ж/б візуально не обстежуються (відсутній доступ).

24.10.2022 Міським комунальним підприємством «Хмельницьктеплокомуненерго» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛТК-Сервіс» (споживач) укладено договір з індивідуальним споживачем на послугу з постачання теплової енергії № 8632/312 (договір приєднання), відповідно до п. 1 якого виконавець зобов`язується надати споживачу послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку, визначена та розподілена згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік, теплової енергії та водопостачання", та складається з: обсягу теплової енергії на опалення, приміщення споживача; обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку; обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

У п. 3 договору зазначена інформація про споживача, а саме: м. Хмельницький, вул. Соборна, номер будинку 56, опалювальна площа (об`єм) приміщення споживача 100,30 кв. метрів; теплове навантаження будинку (об`єкта) Гкал/год 0,002200 (п. 3.1. договору); м. Хмельницький, вул. Зарічанська, номер будинку 24, опалювальна площа (об`єм) приміщення споживача 452,70 кв. метрів; теплове навантаження будинку (об`єкта) Гкал/год 0,024800 (п. 3.2. Договору); м. Хмельницький, вул. Героїв Маріуполя, номер будинку 9, опалювальна площа (об`єм) приміщення споживача 94,70 кв. метрів; теплове навантаження на будинок (об`єкта) Гкал/год.

Відповідно до п. 6 договору виконавець забезпечує постачання теплоносія безперервно з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури.

Згідно з п. 7 договору надання послуги здійснюється безперервно з урахуванням часу перерв, визначених ч. 1 ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Як передбачено п. 10 договору, визначення якісних та кількісних показників послуги здійснюється за показаннями вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії.

Умовами п. 12 договору передбачено, що обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями вузла (вузлів) комерційного обліку.

Пунктом 21 договору передбачено, що розподіл обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" здійснює виконавець.

У пункті 33 договору сторонами погоджено, що споживач вносить плату виконавцю, яка складається, зокрема із плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на теплову енергію та обсягу спожитої послуги; плати за абонентське обслуговування і відображаються окремим рахунком.

Ціною (вартістю) послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Станом на дату укладення цього договору тариф на послугу з постачання теплової енергії складає: для потреб інших споживачів (крім населення) 6467,22 грн з ПДВ за одну Гкал. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на зазначену комунальну послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачам з посиланням на рішення відповідних органів шляхом розміщення інформації на вебсайті виконавця: www.teplo.km.ua. У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору.

Відповідно до п. 35 договору тривалість розрахункового періоду для визначення обсягу спожитої послуги здійснення розподілу обсягу спожитих послуг, оплати послуги виконавцю становить з 26 по 26 числа місяця, але не може перевищувати місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Згідно з п. 36 договору виконавець формує та не пізніше 8 числа місяця, що настає за розрахунковим, надає рахунок, на оплату послуги. Рахунок надається на паперовому носії/в електронному вигляді. Рахунок на оплату спожитої послуги надається не пізніше ніж за сім днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Як передбачено п. 37 договору, сторони погодили, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше 15 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Умовами п. 39 договору передбачено, що під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів). За наявності заборгованості у споживача за цим договором виконавець зараховує кошти, що надійшли від споживача як погашення заборгованості за послуги, надані у минулі періоди за цим договором. Кошти, які надійшли від споживача, будуть зараховуватись як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором. Виконавець не має права зараховувати плату виконавцю за послугу в рахунок погашення пені та штрафів, нарахованих споживачеві.

Пунктом 41 договору погоджено, що у разі коли споживач не повністю вніс плату виконавцю за розрахунковий період, а також коли виконавець здійснює зарахування переплати в рахунок заборгованості за минулі періоди або в рахунок майбутніх платежів споживача відповідно до пункту 39 цього договору, отримані від споживача кошти зараховуються: в першу чергу - в рахунок плати за послугу, в другу чергу - в рахунок плати за абонентське обслуговування.

У п. 41 договору сторонами погоджено, що споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього договору.

Відповідно до п. 43 договору споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості послугу згідно із законодавством та умовами цього договору (пп. 1); без додаткової оплати одержувати від виконавця інформацію про ціну/тариф на послугу, загальну вартість місячного платежу, структуру, ціни/тарифу на послугу, норми споживання та порядок надання послуги, а також про її споживчі властивості (пп. 2)

Згідно з п. 44 договору споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (пп. 3); у разі несвоєчасного здійснення платежу за послугу сплачувати пеню в розмірі, встановленому цим договором (пп. 5).

Як передбачено п. 47 договору, сторони несуть відповідальність за невиконання умов договору відповідно до законодавства та цього договору.

Пунктом 48 договору передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний оплатити пеню в розмірі не більш як 0,01 % суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 % загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

У п. 55 договору погоджено, що він набирає чинності з дати його підписання сторонами після скріплення печатками сторін з 24.10.2022 та діє до 24.10.2023. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду його умов передбачених п. 56 договору.

Умовами п. 57 договору передбачено, що припинення дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань, які на дату такого припинення залишилися невиконаними.

Умови цього договору, крім ціни (вартості) послуги, можуть бути змінені виключно за згодою сторін. У разі зміни, тарифу на теплову енергію з моменту його введення в дію застосовується відповідна нова ціна (вартість) послуги без внесення сторонами додаткових змін до цього договору (п. 58 договору).

На підставі наведеного вище договору позивачем виставлено відповідачу рахунки № 312 на оплату за використану теплову енергію, а саме: від 31.10.2024 на суму 2567,75 грн (вул. Соборна, 56 693,03 грн; вул. Зарічанська, 24 1874,72 грн); від 30.11.2024 на суму 8165,29 грн (вул. Соборна, 56 1528,25 грн; вул. Зарічанська, 24 6637,04 грн); від 30.12.2024 (вул. Соборна, 56 1538,22 грн; вул. Зарічанська, 24 7264,21 грн); від 31.01.2025 на суму 9827,71 грн (вул. Соборна, 56 2055,96 грн; вул. Зарічанська, 24 7771,75 грн); від 28.02.2025 на суму 11611,63 грн (вул. Соборна, 56 2289,92 грн; вул. Зарічанська, 24 9321,71 грн); від 312 від 31.03.2025 на суму 6407,16 грн (вул. Соборна, 56 1297,97 грн; вул. Зарічанська, 24 5109,19 грн); від 30.04.2025 на суму 4130,30 грн (вул. Соборна, 56 699,93 грн; вул. Зарічанська, 24 3430,37 грн).

Надіслання вказаних вище рахунків відповідачу підтверджується списками згрупованих відправлень «Рекомендований лист» від 12.12.2024, від 24.01.2025, від 13.05.2025.

Представниками Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТК-Сервіс» складалися акти звірки приладу обліку теплової енергії, відповідно до яких показники приладів на день перевірки становили: 1) по вул. Соборна, 56: станом на 25.04.2024 50,050 Гкал, станом на 25.04.2025 50,050 Гкал; 2) по вул. Зарічанська, 24: станом на 26.04.2024 593,682 Гкал, станом на 25.04.2025 593,682 Гкал.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 24.10.2024 № 1665 "Про встановлення та застосування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для населення, бюджетних установ, інших споживачів, релігійних організацій міському комунальному підприємству "Хмельницьктеплокомуненерго" для потреб інших споживачів встановлено тариф на теплову енергію в розмірі 3095,08 грн./Гкал (без ПДВ) (п. 1.1.3 рішення).

Наказами Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» "Про зміну розміру нарахувань за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для інших споживачів" у зв`язку із зміною ціни природного газу для інших споживачів встановлено, зокрема коефіцієнти перерахунку вартості послуги з постачання теплової енергії, а саме: наказ від 01.11.2024 № 420 встановлено коефіцієнт на жовтень 2024 року в розмірі 1,087124; наказ від 04.12.2024 № 466 - встановлено коефіцієнт на листопад 2024 року в розмірі 1,102006; наказ від 03.01.2025 № 3 - встановлено коефіцієнт на грудень 2024 року в розмірі 1,114565; наказ від 03.02.2025 № 48 - встановлено коефіцієнт на січень 2025 року в розмірі 1,198931; наказ від 03.03.2025 № 88 - встановлено коефіцієнт на лютий 2025 року в розмірі 1,221813; наказ від 01.04.2025 № 128 - встановлено коефіцієнт на березень 2025 року в розмірі 1,258166; наказ від 01.05.2025 № 166 - встановлено коефіцієнт на квітень 2025 року в розмірі 1,187948.

Згідно з розрахунком позивача станом на 01.01.2026 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТК-Сервіс» за опалення, спожите приміщеннями по вул. Соборна, 56, по вул. Зарічанська, 24, за період з 01.10.2024 по 01.11.2025 становить 51512,27 грн.

Відповідно до розрахунку позивача за період з 01.10.2024 по 13.04.2025 відповідачу нараховано послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення житлового будинку по вул. Соборна, 56, м. Хмельницький 10103,28 грн.

Згідно з розрахунком позивача за період з 01.10.2024 по 13.04.2025 відповідачу нараховано послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення житлового будинку по вул. Зарічанська, 24, м. Хмельницький 41408,99 грн.

Відповідно до розрахунку позивача станом на 01.01.2026 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТК-Сервіс» за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії, спожите приміщеннями по вул. Соборна, 56, по вул. Зарічанська, 24, за період з 01.10.2024 по 01.01.2026 відсутня.

Згідно з довідкою позивача Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛТК-Сервіс» 01.07.2025 сплачено 109903,06 грн послуг по тепловій енергії (відповідно до рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.04.2025 у справі № 924/143/25).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.02.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛТК-Сервіс» зареєстровано за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, проспект Миру, 102/1, ідентифікаційний код 32402305.

Крім того, в матеріалах справи наявні копії: типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 08.10.2021, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830; заяви-приєднання до індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії

У зв`язку з простроченням виконання відповідачем договірних відносин позивач звернувся з позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів (визнання більш вірогідними), аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до норм статей 6 та 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Матеріалами справи, а саме квитанцією від 14.11.2022 № 951 та списком згрупованих відправлень «14.11.2022» стверджується, що позивач направив на адресу відповідача проект договору з індивідуальним споживачем з постачання теплової енергії від 24.10.2022 № 8632/312.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону "Про житлово-комунальні послуги" з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Згідно з ст. 640-646 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку.

Якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу.

Якщо відповідь про прийняття пропозиції укласти договір одержано із запізненням, особа, яка зробила пропозицію, звільняється від відповідних зобов`язань. Якщо відповідь про прийняття пропозиції укласти договір було відправлено своєчасно, але одержано із запізненням, особа, яка зробила пропозицію укласти договір, звільняється від відповідних зобов`язань, якщо вона негайно повідомила особу, якій було направлено пропозицію, про одержання відповіді із запізненням. Відповідь, одержана із запізненням, є новою пропозицією. За згодою особи, яка зробила пропозицію, договір може вважатись укладеним незалежно від того, що відповідь про прийняття пропозиції укласти договір було відправлено та (або) одержано із запізненням.

Відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію.

Аналізуючи вказані норми закону у контексті спірних правовідносин, слід вказати, що отримання пропозиції укласти договір (його проекту); ненадання жодних заперечень з приводу отриманого проекту договору у визначений законом строк; обов`язок споживача щодо укладення договору на основі типового; відсутність претензій, заперечень з приводу отримання послуг з теплопостачання, слід вважати бездіяльністю, що свідчить про бажання та прийняття споживачем пропозиції укласти договір.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач примірник договору зі своїм підписом не повернув, своїх заперечень або протоколу розбіжностей не надав, як і не висловив заперечень з приводу отримання послуг з теплопостачання.

Таким чином, судом констатується, що між Міським комунальним підприємством «Хмельницьктеплокомуненерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛТК-Сервіс» укладено договір з індивідуальним споживачем на послугу з постачання теплової енергії від 24.10.2022 № 8632/312, умовами якого передбачено, що виконавець зобов`язується надати споживачу послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором (п. 1 договору).

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

З положень ст. 655, 712 ЦК України убачається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець, постачальник) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) для використання у відповідних цілях, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; теплопостачальна організація - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Згідно зі ст. 1 Закону "Про житлово-комунальні послуги" - індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

У ч. 1 ст. 10 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" передбачено, що у будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.

Розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (ч. 4 ст. 10 вищезазначеного закону).

Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22.11.2018 (надалі Методика розподілу) встановлено порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.

Згідно з абз. 4 п. 2 розділу I Методики розподілу загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

Відповідно до п. 3 розділу І Методики розподілу розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду.

Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.

Пунктом 12 розділу IV Методики розподілу передбачено, що обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалювальних площ їх житлових/нежитлових приміщень.

У розділі IV Методики розподілу наведено визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення. Зокрема, пп. 8, 9 цього розділу передбачено спрощене визначення обсягу теплової енергії, витраченого на загальнобудинкові потреби опалення у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах.

Відповідно до п. 38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Згідно з п. 33 договору споживач вносить плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на теплову енергію та обсягу спожитої послуги, плати за абонентське обслуговування.

За умовами чч. 6, 7 ст. 276 ГК України (чинного на час укладення договору № 8632/312) розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат.

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається, зокрема з плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства.

Відповідно до абз. першого п. 32 Правил надання послуги плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

Як встановлено судом, у період з 01.10.2024 по 01.10.2025 діяли тарифи, встановлені рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 24.10.2024 № 1665, у розмірі 3095,80 грн/Гкал для потреб інших споживачів.

Наказами Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» від 01.11.2024 № 420, від 04.12.2024 № 466, від 03.01.2025 № 3, від 03.02.2025 № 48, від 03.03.2025 № 88, від 01.04.2025 № 128, від 01.05.2025 № 166 у зв`язку із зміною ціни природного газу на кожен місяць опалювального періоду встановлювались коефіцієнти перерахунку вартості послуги з постачання теплової енергії.

Згідно з п. 31 Правил надання послуги у разі зміни (коригування) тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію та не потребує внесення сторонами додаткових змін до договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити оприлюднення інформації про намір зміни (коригування) тарифів на послуги та їх нові розміри на своєму офіційному веб-сайті, а також через портал Єдиної платформи та електронні кабінети Єдиної платформи для споживачів (за наявності).

Пунктом 34 договору також визначено, що ціною (вартістю) послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на зазначену комунальну послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачам з посиланням на рішення відповідних органів шляхом розміщення інформації на веб-сайті виконавця: www.teplo.km.ua.

У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору.

Крім того, у п. 58 договору зазначено, що у разі зміни тарифу на теплову енергію з моменту його введення в дію застосовується відповідна нова ціна (вартість) послуги без внесення сторонами додаткових змін до цього договору.

Як слідує з матеріалів справи, зважаючи на наведені вище положення законодавства та договору, розмір плати за послугу з постачання теплової енергії розраховувався позивачем, виходячи із розміру тарифів, встановлених зазначеним рішенням виконкому Хмельницької міськради та відповідних наказів Міського комунального підприємства «Хмельницькотеплокомуненерго».

Згідно з п. 36 договору виконавець формує та не пізніше 8 числа місяця, що настає за розрахунковим, надає рахунок на оплату послуги. Рахунок надається на паперовому носії/в електронному вигляді. Рахунок на оплату спожитої послуги надається не пізніше ніж за 7 днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Матеріалами справи стверджується, що нарахування відповідачу за послуги з постачання теплової енергії у приміщеннях по вул. Соборна, 56, м. Хмельницький, площею 100,3 кв.м, яке не обладнане приладами опалення та через яке проходять транзитом заізольовані трубопроводи системи центрального опалення житлового будинку та по вул. Зарічанській, 24, м. Хмельницький, площею 452,7 кв.м, яке розташоване в цоколі 5-ти поверхового житлового будинку, здійснювалось відповідно до пп. 8, 9, 12 Розділу IV Методики розподілу та укладених договорів, при цьому відповідачем за період з 01.10.2024 по 01.10.2025 спожито 2,3189 Гкал теплової енергії в приміщенні площею 100,3 кв.м та 9,509 Гкал в приміщенні площею 452,7 кв.м.

Отже, ураховуючи наведене, позивач за період з 01.10.2024 по 01.10.2025 надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 51512,27 грн, з яких для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення житлового будинку в приміщенні площею 100,3 кв.м на суму 10103,28 грн та приміщенні площею 452,7 кв.м на суму 41408,99 грн, про що виставлено відповідні рахунки на оплату послуг з теплопостачання.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Частиною 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Обов`язок відповідача оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, закріплений також у п. 44 договору.

За умовами п. 37 договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше 15 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

В силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи слідує, що відповідач не оплатив послуги з теплопостачання в результаті чого у нього станом на 01.01.2026 утворилась заборгованість у розмірі 51512,27 грн, що відображено в розрахунках заборгованості. Доказів про сплату зазначеної суми та доказів, які б її спростовували, суду не надано.

Таким чином, з огляду на наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача за період з 01.10.2024 по 01.10.2025 боргу з оплати послуг з теплопостачання у розмірі 51512,27 грн, відтак позов в означеній частині задовольняє.

Також позивач просить стягнути з відповідача 1277,85 грн 3 % річних за період з 02.12.2024 по 31.12.2025, 2868,51 грн інфляційних втрат за період грудень 2024 року грудень 2025 року, 1453,31 грн пені за період з 01.01.2025 по 31.12.2025.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до положень статті 549 ЦК України за своєю правовою природою неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Законом України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб», який набув чинності 28.02.2025 та введений в дію з 28.08.2025, з дня якого визнано Господарський кодекс України таким, що втратив чинність, ч. 3 ст. 549 ЦК України доповнено абз. 2 наступного змісту: «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені».

Як визначено у ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 48 договору сторони погодили, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний оплатити пеню в розмірі не більш як 0,01 % суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 % загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

Суд зауважує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.10.2024 у справі № 911/952/22 виснувала про те, що у кожному конкретному випадку господарські суди повинні належним чином проаналізувати умови укладених між сторонами договорів щодо нарахування штрафних санкцій та встановити, чи містить відповідний пункт договору або певний термін, шляхом вказівки на подію (день сплати заборгованості, день фактичної оплати, фактичний момент оплати), або інший строк, відмінний від визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців. Якщо умовами укладеного договору сторони передбачили більш тривалий, ніж визначений ч. 6 ст. 232 ГК України, строк нарахування штрафних санкцій (зазначили про їх нарахування до дня фактичного виконання, протягом усього періоду існування заборгованості тощо), то їх нарахування не припиняється за період прострочення зобов`язання понад шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано, а застосуванню підлягає саме строк, встановлений договором (пункт 91 постанови).

Проаналізувавши зміст договору (п. 4.8.), суд установив, що його положеннями не визначено більш тривалий, ніж визначений ч. 6 ст. 232 ГК України, строк нарахування штрафних санкцій (по зобов`язаннях листопада 2024 року - січня 2025 року).

Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що обґрунтованою до стягнення буде пеня у розмірі 2,78 грн.

1. По зобов`язанню листопада 2024 року: за період з 01.01.2025 по 17.06.2025 (168 днів) на суму боргу 8165,29 грн = 0,38 грн (8165,29 * 0,01 % / 365 * 168). По зобов`язанню листопада 2024 року судом застосовано ч. 6 ст. 232 ГК України, оскільки вказана норма була чинною на період розрахунку.

2. По зобов`язанню грудня 2024 року: за період з 03.02.2025 по 16.07.2025 (164 дні) на суму боргу 8802,43 грн = 0,40 грн (8802,43 * 0,01 % / 365 * 164). По зобов`язанню листопада 2024 року судом застосовано ч. 6 ст. 232 ГК України, оскільки вказана норма була чинною на період розрахунку.

3. По зобов`язанню січня 2025 року: за період з 03.03.2025 по 18.08.2025 (169 днів) на суму боргу 9827,71 грн = 0,46 грн (9827,71 * 0,01 % / 365 * 169). По зобов`язанню січня 2025 року судом застосовано ч. 6 ст. 232 ГК України, оскільки вказана норма була чинною на період розрахунку.

4. По зобов`язанню лютого 2025 року: за період з 01.04.2025 по 31.12.2025 (275 днів) на суму боргу 11611,63 грн = 0,87 грн (11611,63 * 0,01 % / 365 * 275).

5. По зобов`язанню березня 2025 року: за період з 01.05.2025 по 31.12.2025 (245 днів) на суму боргу 6407,16 грн = 0,43 грн (6407,16 * 0,01 % / 365 * 245).

6. По зобов`язанню квітня 2025 року: за період з 02.06.2025 по 31.12.2025 (213 днів) на суму боргу 4130,30 грн = 0,24 грн (4130,30 * 0,01 % / 365 * 213).

У задоволенні 1450,53 грн пені суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» наданий позивачем розрахунок 3 % річних по кожному зобов`язанню окремо, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно нараховано 3 % річних у розмірі 1277,85 грн.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.1997 № 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга" (п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобов`язання" №14 від 17.12.2013 року).

При застосуванні індексу інфляції необхідно брати до уваги, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно необхідно рахувати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня (лист Верховного Суду України №62-97р від 03.04.97 "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ").

Щодо заявленої до стягнення суми втрат від інфляції судом враховується правовий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19. Зокрема, при розрахунку "інфляційних втрат" у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 27.07.2007 № 265, а також визначений порядок нарахування інфляційних втрат у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу (пункти 25 - 29 постанови Верховного Суду від 26.06.2020р. у справі № 905/21/19). Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про те, що у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення (пункт 23 постанови Верховного Суду від 26.06.2020р. у справі № 905/21/19).

Також об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у справі № 905/21/19 наведено формулу, за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн. - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості, від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

У випадку, якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100% (п. 28 постанови у справі № 905/21/19).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду в постанові від 20.11.2020 року у справі № 910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

При цьому, Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05.07.2019 у справі № 905/600/18 дійшов висновку, що до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат по кожному зобов`язанню окремо, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно нараховано інфляційні втрати у розмірі 2868,51 грн.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ураховуючи вищезазначені обставини справи у їх сукупності, положення законодавства, проведені розрахунки, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 51512,27 грн основної заборгованості, 1277,85 грн 3 % річних, 2868,51 грн інфляційних втрат, 2,78 грн пені. У задоволенні позову в частині стягнення 1450,53 грн пені суд відмовляє.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам (97,46 %).

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 231, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго», м. Хмельницький до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТК-Сервіс», м. Хмельницький про стягнення 51512,27 грн основної заборгованості, 1277,85 грн 3 % річних, 2868,51 грн інфляційних втрат, 1453,31 грн пені задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТК-Сервіс» (Хмельницька область, м. Хмельницький, проспект Миру, 102/1, ідентифікаційний код 32402305) на користь Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» (Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Чорнобрового, 5, ідентифікаційний код 03356571) 51512,27 грн (п`ятдесят одну тисячу п`ятсот дванадцять гривень 27 копійок) основної заборгованості, 1277,85 грн (одну тисячу двісті сімдесят сім гривень 85 копійок) 3 % річних, 2868,51 грн (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім гривень 51 копійку) інфляційних втрат, 2,78 грн (дві гривні 78 копійок) пені, 3243,47 грн (три тисячі двісті сорок три гривні 47 копійок) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

У задоволенні позову в частині стягнення 1450,53 грн пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31.03.2026.

Суддя С.В. Заверуха

Відрук. 2 примір.:

1 - до справи;

2 - відповідачу (29015, м. Хмельницький, Проспект Миру, 102/1, код 32402305) рек. з повід.

Направити рішення позивачу до електронного кабінету Електронного суду.