У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі

02 квітня 2026 року

м. Чернігів справа № 927/285/26

Суддя Шморгун В. В., розглянувши матеріали позовної заяви б/н від 27.03.2026

За позовом: Ніжинської окружної прокуратури,

код ЄДРПОУ , вул. Овдіївська, 2, м. Ніжин, 16600, в інтересах держави в особі

позивача: Міністерства освіти і науки України,

, проспект Перемоги, 10, м. Київ, 01135

до відповідачів: 1. Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна»

, вул. Лейпцизька, буд.15, м. Київ, 01601

2. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях,

, проспект Голосіївській, буд.50, м. Київ, 03039

3.Державного навчального закладу «Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області», , вул. Незалежності, буд. 5А, м. Ніжин, 16600

Предмет спору: про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 101 176,61 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ніжинська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна», Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та Державного навчального закладу «Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області», у якому прокурор просить суд:

- визнати недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №13/22-24 від 29.04.2024, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, Державним навчальним закладом «Ніжинській професійний аграрний ліцей Чернігівської області» та Приватним акціонерним товариством «ВФ Україна» об`єктом якого є нежитлове приміщення будівлі гаражу площею 53,3 кв.м., розташоване за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Василівська,73, що обліковується на балансі ДНЗ «Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області»;

- зобов`язати Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» повернути ДНЗ «Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області» за актом повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, нерухоме майно - нежитлове приміщення будівлі гаражу площею 53,3 кв.м., розташоване за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Василівська,73.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що майно, яке обліковується на балансі Державного навчального закладу «Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області», передано в оренду відповідачу-1 з метою розміщення технічних засобів і антен операторів телекомунікацій, які надають послуги рухомого (мобільного) зв`язку, операторів та провайдерів телекомунікацій, які надають послуги доступу до інтернету, чим порушуються вимоги Закону України «Про освіту», адже він не допускає використання майна освіти поза межами цілей освітнього процесу або обслуговуванням учасників цього процесу.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Підстави для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, відсутні.

Частинами 1, 3 ст. 12 ГПК України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

За приписами ч. 2-5 ст. 250 ГПК України у випадку, передбаченому частиною другою статті 247 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може:

1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; або

2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про:

1) залишення заяви відповідача без задоволення;

2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

Якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

При цьому ч. 7 ст. 250 ГПК України передбачено, що частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Системний аналіз зазначених правових норм діє підстави для висновку, що питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує за клопотанням позивача тоді, коли справа не відноситься до категорії малозначних, однак за своїм характером допускає спрощений розгляд, тобто коли пріоритетним є її швидке вирішення.

При цьому ГПК України визначає малозначними справами, які по-перше, визнані такими (малозначними) в силу закону (п. 1 ч. 5 статті 12 ГПК України), і по-друге, справи незначної складності, визнані малозначними самостійно судом (п. 2 ч. 5 ст. 12 ГПК України).

Зважаючи на викладені підстави, за яких суд дійшов висновку про розгляд цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд не вбачає необхідності у проведенні судового засідання у цій справі з повідомленням (викликом) сторін.

Керуючись ст. 12, 50, 176, 233-235, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Визнати справу малозначною та здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

3. Встановити відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та одночасно іншим учасникам справи, з урахуванням положень ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позов.

Докази направлення відзиву іншим учасникам справи надати суду одночасно з поданням такого відзиву.

4. Встановити прокурору та позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду та одночасно іншим учасникам справи, з урахуванням положень ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, відповіді на відзив.

Докази направлення відповіді на відзив іншим учасникам справи надати суду одночасно з поданням такої відповіді на відзив.

5. Встановити відповідачам п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду та одночасно іншим учасникам справи, з урахуванням положень ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, заперечень на відповідь на відзив.

Докази направлення заперечень на відповідь на відзив іншим учасникам справи надати суду одночасно з поданням таких заперечень.

Докази направлення письмових пояснень іншим учасникам справи надати суду одночасно з поданням таких пояснень.

6. Звернути увагу учасників справи, що відповідно до приписів ч. 5-8 ст.6, ч. 7 ст. 42 та ч. 5,6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, п. 5.6, 5.8, 10, 16, 17, 29, 37 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, учасникам справи (їх представникам), які є користувачами ЄСІТС, судові рішення в паперовій формі не надсилаються і не вручаються. Суд надсилає такі рішення в електронній формі до електронного кабінету таких осіб, і вони вважаються врученими в день отримання повідомлення про доставку копії судового рішення на офіційну електронну адресу учасника справи (його представника), з якого і починається перебіг процесуального строку, встановленого законом або судом. Обмін процесуальними документами в електронній формі між судом та/або особами, що є (повинні бути) користувачами ЄСІТС, мають здійснюватися виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Звернути увагу учасників справи на те, що відповідно до ст. 135 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Вебадреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - https://cn.arbitr.gov.ua/sud5028.

Суддя В. В. Шморгун