ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 рокум. ОдесаСправа № 916/3866/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Савицького Я.Ф., Ярош А.І.

секретар судового засідання: : Ісмаілова А.Н.

за участю представників сторін:

від позивача: Комунального некомерційного підприємства Херсонська міська клінічна лікарня імені О.С.Лучанського Херсонської міської ради, м. Херсон - Романова М.Ю., на підставі самопредставництва

від відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛСВІТ ПЛЮС», м. Київ не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства Херсонська міська клінічна лікарня імені О.С.Лучанського Херсонської міської ради, м. Херсон

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.01.2026 року про залишення позову без розгляду суддя першої інстанції Волков Р.В., повний текст складено та підписано 15.01.2026.

у справі № 916/3866/25

за позовом: Комунального некомерційного підприємства Херсонська міська клінічна лікарня імені О.С.Лучанського Херсонської міської ради, м. Херсон

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛСВІТ ПЛЮС», м. Київ

про стягнення 3 861 469 грн 20 коп.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та ухвали суду першої інстанції.

22.09.2025 Комунальне некомерційне підприємство Херсонська міська клінічна лікарня імені О.С.Лучанського Херсонської міської ради, м.Херсон звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю АЛСВІТ ПЛЮС, м.Київ грошових коштів у розмірі 3 861 469 грн 20 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/3866/25, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання .

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.01.2026 року у справі №916/3866/25 позов Комунального некомерційного підприємства Херсонська міська клінічна лікарня імені О.С.Лучанського Херсонської міської ради, м. Херсон до Товариства з обмеженою відповідальністю АЛСВІТ ПЛЮС, м. Київ про стягнення 3 861 469 грн 20 коп. залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Залишаючи позовну заяву без розгляду місцевий господарський суд, виходив з того, що позивач, якого належним чином було повідомлено про дату, час і місце судового засідання неодноразово не забезпечив явки свого представника у судові засідання, які були призначені на 03.12.2025, 15.12.2025 та 14.01.2026, тобто не виконав свого процесуального обов`язку із забезпечення явки у судове засідання, у тому числі, в режимі відеоконференції, а також не скористався процесуальним правом на подання суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Комунальне некомерційне підприємство Херсонська міська клінічна лікарня імені О.С.Лучанського Херсонської міської ради, м. Херсон з ухвалою суду першої інстанції не погодилося, тому звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.01.2026 у справі №916/3866/25, направити справу №916/3866/25 за позовом Комунального некомерційного підприємства «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С.Лучанського» Херсонської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛСВІТ ПЛЮС», м. Київ про стягнення коштів у розмірі 3 861 469 грн 20 коп. для продовження розгляду справи до Господарського суду Одеської області.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права, неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, скаржник, за доводами апеляційної скарги зазначив, що залишивши позов без розгляду, суд позбавив лікарню права на доступ до правосуддя, не надавши належного строку позивачу для надання пояснень щодо причин неявки у судове засідання.

Питання поважності причин є оціночними та залежать від доказів, якими підтверджуються відповідні обставини. Поважні причини є тільки ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, і пов`язуються з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне вчинення певної процесуальної дії.

Скаржник зазначає, що лікарня була інформована про час та місце судового засідання по справі шляхом отримання ухвали Господарського суду Одеської області від 15.12.2025, щодо призначення слухання справи на 10:00 годину 14.01.2026.

14.01.2026 представник лікарні, юрисконсульт Романова М.Ю., яка проживає у с.Антонівка вул. Травнева,26 (Кіндійка, входить у червону небезпечну зону) Дніпровського району м.Херсона, через масований артобстріл цього населеного пункту, де сталося пошкодження її будинку та прибудинкової території й відсутність зв`язку і інтернету, не мала змоги вчасно повідомити/прибути та прийняти участь у судовому засідання у режимі відео конференції.

Таким чином, як вважає апелянт, причини відсутності представника лікарні 14.01.2026 на засіданні суду в режимі відеоконференції є поважними та виникли незалежно від її волі.

До суду надавалася заява про забезпечення участі головного бухгалтера лікарні Волкової Т.М. у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.10.2025 року було відмовлено в задоволенні заяви в частині забезпечення участі у судовому засідання в режимі відеоконференції другому представнику лікарні, головному бухгалтеру Волковій Т.М.

Між тим, скаржник зазначає, що 14.01.2026 Волкова Т.М., дізнавшись про відсутність юриста на роботі, враховуючи небезпечне місце її проживання, додзвонилася до канцелярії господарського суду та повідомила працівника канцелярії про відсутність юрисконсульта лікарні на роботі та неможливість прийняти участь в судовому засіданні.

Що стосується призначених попередніх засідань суду: 01.12.2025 лікарнею було надіслано електронної поштою клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 03.12.2025.

Як зауважує апелянт, 15.12.2025 помічник судді була інформована у телефонному режимі про технічні проблеми, які виникли через відсутність інтернет зв`язку в лікарні.

Суд, вирішуючи питання щодо подальшого розгляду справи у зв`язку неявкою позивача у судове засідання, не врахував положення п.4 ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України щодо наявності у суду обов`язку сприяти справи в реалізації їхніх процесуальних прав з дотриманням принципу розумності та пропорційності задля уникнення надмірного формалізму, з додержанням балансу між метою забезпечення належної процесуальної поведінки сторони та забезпечення її права на участь у розгляді справи, а тому дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства Херсонська міська клінічна лікарня імені О.С.Лучанського Херсонської міської ради, м. Херсон на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.01.2026 у справі №916/3866/25, призначено справу до судового розгляду.

Відповідач своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористались, відзив на апеляційну скаргу не надав, що згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції, скаржник підтримав доводи щодо апеляційної скарги з мотивів, що викладені письмово.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням викладеного, оскільки судом апеляційної інстанції було створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, явка сторін до суду ухвалами не визнавалася обов`язковою, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, учасники справи мали можливість подати всі необхідні клопотання та заяви, висловити свої позиції щодо суті спору та вимог і доводів апеляційної скарги, а затягування строку розгляду скарги в даному випадку може призвести до порушення прав осіб, що прийняли участь в засіданні суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 3 ч.1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про залишення позову (заяви) без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Заслухавши скаржника, обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Комунального некомерційного підприємства Херсонська міська клінічна лікарня імені О.С.Лучанського Херсонської міської ради, м. Херсон на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.01.2026 у справі №916/3866/25 відповідає вимогам чинного процесуального законодавства України і відсутні підстави для її скасування, виходячи з наступного.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.09.2025 Комунальне некомерційне підприємство Херсонська міська клінічна лікарня імені О.С.Лучанського Херсонської міської ради, м.Херсон звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю АЛСВІТ ПЛЮС, м.Київ грошових коштів у розмірі 3 861 469 грн 20 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/3866/25, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання .

15.10.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла заява представника позивача про забезпечення участі головного бухгалтера Лікарні Волкової Т.М. та юрисконсульта Романової М. Ю. у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.10.2025 частково задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечено представнику Романовій М. Ю. можливість взяти участь у судовому засіданні, яке призначено на 05.11.2025, та в усіх подальших судових засіданнях у справі № 916/3688/25 в режимі відеоконференції. У задоволенні заяви в частині забезпечення участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції Волкової Т. М. відмовлено в зв`язку з відсутністю доказів її повноважень представляти інтереси відповідача на умовах самопредставництва.

23.10.2025 до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю.

У підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 05.11.2025, суд в порядку ч. 5 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України запропонував представнику позивача надати письмові пояснення щодо клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю, з огляду на що підготовче судове засідання було відкладено на 03.12.2025.

27.11.2025 до Господарського суду Одеської області від представника позивача надійшли клопотання про долучення доказів, клопотання про об`єднання справ в одне провадження та письмові заперечення проти клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю.

У підготовче судове засідання, яке було призначено на 03.12.2025, учасники справи явку своїх представників у судове засідання не забезпечили.

Протокольною ухвалою від 03.12.2025 суд відклав підготовче судове засідання на 15.12.2025.

15.12.2025 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовче судове засідання, яке було призначено на 15.12.2025, представники учасників справи не з`явилися. Водночас, суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи та призначив наступне судове засідання на 14.01.2026.

13.01.2026 позивач подав до Господарського суду Одеської області клопотання про долучення доказів, а від представників відповідача надійшли заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та додаткові письмові пояснення по справі.

У судовому засіданні, яке було призначено на 14.01.2026 о 10 год. 00 хв., приймали участь представники відповідача.

Позивач явку свого представника не забезпечив, в той час як про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка вих. №916/3866/25/73701/25 від 17.12.2025 про доставку до електронного кабінету позивача ухвали від 15.12.2025, постановленої в порядку ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

Секретар судового засідання неодноразово запрошував представника позивача до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції (о 10 год.10 хв. 08 сек. та о 10 год. 10 хв. 34 сек.). Втім, встановити відеоконференцзв`язок не виявилось можливим, оскільки представник позивача перебував у режимі офлайн, що вбачається з протоколу судового засідання від 14.01.2026.

При цьому, секретарем судового засідання 14.01.2026 о 10 год. 11 хв. була здійснена спроба зв`язатися з представником позивача за номером телефону , який було вказано як контактний номер телефону у заяві про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 32280/25 від 15.10.2025).

Проте, спроба встановити зв`язок з представником позивача за вказаним номером телефону виявилася невдалою, оскільки абонент знаходився не в мережі, про що секретарем судового засідання складено інформаційну довідку (телефонограму) від 14.01.2026.

Разом з тим, позивач не подавав до суду клопотань про розгляд справи без його участі, а також не повідомляв суд про причини неявки свого представника.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.01.2026 року у справі №916/3866/25 позов Комунального некомерційного підприємства Херсонська міська клінічна лікарня імені О.С.Лучанського Херсонської міської ради, м. Херсон до Товариства з обмеженою відповідальністю АЛСВІТ ПЛЮС, м. Київ про стягнення 3 861 469 грн 20 коп. залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, місцевий господарський суд виходив з того, що позивач, якого належним чином було повідомлено про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 14.01.2026 у судове засідання не з`явився, тобто, не виконав свого процесуального обов`язку із забезпечення явки у судове засідання, у тому числі, в режимі відеоконференції, а також не скористався процесуальним правом на подання суду клопотання про розгляд справи за його відсутності

Предметом апеляційного перегляду у справі №916/3866/25 є ухвала Господарського суду Одеської області, якою позовну заяву Комунального некомерційного підприємства Херсонська міська клінічна лікарня імені О.С.Лучанського Херсонської міської ради, м. Херсон залишено без розгляду у зв`язку із неявкою позивача в судове засідання (п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України).

Зі вказаною вище ухвалою позивач не погодився та звернувся до апеляційного господарського суду з відповідною апеляційною скаргою.

Предметом апеляційного перегляду в даній справі є ухвала місцевого господарського суду про встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав щодо залишення без розгляду позовної заяви Комунального некомерційного підприємства Херсонська міська клінічна лікарня імені О.С.Лучанського Херсонської міської ради, м.Херсон до Товариства з обмеженою відповідальністю АЛСВІТ ПЛЮС, м.Київ про стягнення грошових коштів у розмірі 3 861 469 грн 20 коп.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст.8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За вимогами п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява залишається без розгляду якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Правова позиція щодо застосування п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України викладена в постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 13.09.2019 року у справі № 916/3616/15, від 05.06.2020 року у справі № 910/16978/19, від 16.10.2020 року у справі № 910/8816/19.

Так, у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 13.09.2019 року у справі № 916/3616/15 зазначено таке.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами п. 2 ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

При цьому зміст частини 4 статті 202 та пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду, як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання або неповідомлення про причини своєї неявки, не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою.

Подібний висновок викладено у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2022 у справі № 905/458/21, від 17.03.2023 у справі № 910/17906/21, від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19.

У постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.06.2020 року у справі № 910/16978/19 та від 16.10.2020 року у справі № 910/8816/19 викладено таку правову позицію щодо застосування п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, у разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, нормами статей 202, 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28.06.2024 у справі № 916/2316/23).

При цьому саме у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог ст. 120, 121 Господарського процесуального кодексу України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з такої підстави: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Отже, у випадку якщо позивач має намір взяти участь у судовому засіданні, однак не має можливості взяти участь у засіданні, він повинен повідомити суд про причини неявки, і у випадку визнання таких причин поважними суд може відкласти розгляд справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 15.10.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла заява представника позивача про забезпечення участі головного бухгалтера лікарні Волкової Т.М. та юрисконсульта Романової М. Ю. у судових засіданнях в режимі відеоконференції, яка ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.10.2025 була задоволена частково, забезпечено представнику Романовій М. Ю. можливість взяти участь у судовому засіданні, яке призначено на 05.11.2025, та в усіх подальших судових засідань у справі № 916/3688/25 в режимі відеоконференції. У задоволенні заяви в частині забезпечення участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції Волкової Т.М. відмовлено, у зв`язку з тим, що доказів наявності повноважень Волкової Т.М. представляти інтереси позивача в порядку самопредставництва, до суду надано.

23.10.2025 до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю.

У підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 05.11.2025, суд в порядку ч. 5 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України запропонував представнику позивача надати письмові пояснення щодо клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю, з огляду на що підготовче судове засідання було відкладено на 03.12.2025.

27.11.2025 до Господарського суду Одеської області від представника позивача надійшли клопотання про долучення доказів, клопотання про об`єднання справ в одне провадження та письмові заперечення проти клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю.

У підготовче судове засідання, яке було призначено на 03.12.2025, учасники справи явку своїх представників у судове засідання не забезпечили. Протокольною ухвалою від 03.12.2025 суд відклав підготовче судове засідання на 15.12.2025.

15.12.2025 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовче судове засідання, яке було призначено на 15.12.2025, представники учасників справи не з`явилися. Водночас, суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи та призначив наступне судове засідання на 14.01.2026.

13.01.2026 позивач подав до Господарського суду Одеської області клопотання про долучення доказів, а від представників відповідача надійшли заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та додаткові письмові пояснення по справі.

У судовому засіданні, яке було призначено на 14.01.2026 о 10 год. 00 хв., приймали участь представники відповідача.

Позивач явку свого представника не забезпечив, в той час як про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка вих. №916/3866/25/73701/25 від 17.12.2025 про доставку до електронного кабінету позивача ухвали від 15.12.2025, постановленої в порядку ст. 120 Господарського процесуального кодексу України. Секретар судового засідання неодноразово запрошував представника позивача до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції (о 10 год.10 хв. 08 сек. та о 10 год. 10 хв. 34 сек.). Втім, встановити відеоконференцзв`язок не виявилось можливим, оскільки представник позивача перебував у режимі офлайн, що вбачається із протоколу судового засідання від 14.01.2026.

При цьому, секретарем судового засідання 14.01.2026 о 10 год. 11 хв. була здійснена спроба зв`язатися з представником позивача за номером телефону , який було вказано, як контактний номер телефону у заяві про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 32280/25 від 15.10.2025).

Проте, спроба встановити зв`язок з представником позивача за вказаним номером телефону виявилася невдалою, оскільки абонент знаходився не в мережі, про що секретарем судового засідання складено інформаційну довідку (телефонограму) від 14.01.2026.

Разом з тим, позивач не подавав до суду клопотань про розгляд справи без його участі, а також не повідомляв суд про причини неявки свого представника.

Оскаржуваною ухвалою від 14.01.2026 року Господарський суд Одеської області у справі №916/3866/25 позовну заяву Комунального некомерційного підприємства Херсонська міська клінічна лікарня імені О.С.Лучанського Херсонської міської ради, м. Херсон у справі №916/3866/25 залишив без розгляду з мотивів неодноразові неявки позивача в судові засідання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність усіх обов`язкових умов для застосування передбачених частиною четвертою статті 202 та пунктом 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання у вигляді залишення позову без розгляду.

Як вже зазначалося вище, наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, зокрема, у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 18.11.2022 у справі № 905/458/21, а саме:

- проаналізувавши положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає про те, що у цих нормах законодавець не застосував слова "може", "має право", "за власної ініціативи" та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у частині четвертій статті 202 Господарського процесуального кодексу України, та формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. З огляду на викладене Верховний Суд зазначає про те, що повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права відносяться до імперативних (пункт 8.4);

- норми, закріплені у частині четвертій статті 202 та у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду (пункт 8.4);

- відповідно до частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України виключенням для обов`язкового залишення позову без розгляду можуть вважатися обставини, якщо позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто, суд розглядає справу по суті за умов, якщо: (1) позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та (2) його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. При цьому, суд може розглянути можливість вирішення спору за відсутності позивача (з`ясувати, чи не перешкоджає нез`явлення позивача вирішенню спору) лише якщо від позивача надійшло клопотання про такий розгляд (про розгляд справи за відсутності позивача). У разі, якщо від позивача до суду не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд не має права розглядати справу, а тому не зобов`язаний надавати оцінку наявності такої можливості (пункт 8.7).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що Господарський процесуальний кодекс України максимально забезпечує можливість для учасників справи добросовісно і ефективно реалізовувати свої процесуальні права та обов`язки, зокрема, учасники судового процесу завчасно повідомляються судом про час і місце судового засідання (мінімум за 5 днів); учасники справи мають процесуальне право дистанційно подати до суду документи в паперовій формі через установи зв`язку (Укрпошта, кур`єрські служби тощо); учасники справи мають процесуальне право дистанційно подати до суду документи в електронній формі у будь-який час за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля); учасники справи можуть залучити до представництва декількох представників або приймати участь у справі в порядку самопредставництва; учасники справи мають право дистанційно приймати участь в судовому засіданні поза межами суду або в приміщенні іншого суду в режимі відеоконференції.

Таким чином, з урахуванням вищевказаних норм законодавства та висновків Верховного Суду, у разі нез`явлення позивача (його представника) у судове засідання або не повідомлення позивачем про причини неявки та неподання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності, суд зобов`язаний залишити позов без розгляду, адже іншого процесуальним законом не передбачено.

Отже, враховуючи, що позивач був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, проте не з`являвся в судове засідання 03.12.2025, 15.12.2025 та 14.01.2026, не повідомляв суд про неможливість з`явитись у судові засідання, не подав заяв про розгляд справи за його відсутності, колегія суддів вважає такими, що відповідають нормам Господарського процесуального кодексу України та практиці Верховного Суду висновки суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду на підставі ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Крім цього, судом першої інстанції вірно роз`яснено позивачу, що згідно з ч. 4 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Колегія суддів враховує посилання скаржника на обставини, викладені останнім в апеляційні скарзі, зокрема, про те, що 14.01.2026 представник лікарні, юрисконсульт Романова М.Ю., через масований артобстріл населеного пункту, де проживає остання та пошкодження її будинку та прибудинкової території й відсутність зв`язку і інтернету, не мала змоги вчасно повідомити/прибути та прийняти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, що станом на момент проведення 14.01.2025 судового засідання могло бути поважною причиною нез`явлення представника позивача у судове засідання.

Водночас, вказане не свідчить про неможливість повідомлення суду про наявність поважних причин такої неявки, а скаржником не доведено таку неможливість до початку судового засідання надіслати заяву про причини неявки представника позивача за підписом його керівника, з урахуванням того, що в матеріалах справи наявні заяви процесуального змісту за підписом останнього.

При цьому колегія судів враховує, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, а тому позивач мав або повідомити суд першої інстанції про причини своєї неявки (та надати відповідні докази на підтвердження цього), або надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності (див. п. 57 постанови Верховного Суду від 12.02.2025 у справі № 923/1891/14).

Суд апеляційної інстанції також відхиляє доводи скаржника, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.10.2025 року відмовлено в задоволенні заяви позивача в частині забезпечення участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції, головному бухгалтеру Волковій Т.М., оскільки, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не виявив у відповідної особи право представляти позивача у суді в порядку самопредставництва, у розумінні ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, що є обов`язковою умовою для можливості представляти інтереси юридичної особи в судовому засіданні.

Також, спростовуються матеріалами справи і доводи скаржника про те, що 01.12.2025 останнім надіслано електронної поштою клопотання про відкладення розгляду справи призначеної на 03.12.2025 та про те, що 15.12.2025 помічник судді була інформована у телефонному режимі про технічні проблеми, які виникли через відсутність інтернет зв`язку в лікарні. Крім того, відсутні належні та допустимі докази того, що суд в телефонному режимі був повідомлений про наявність поважних причин відсутності представника позивача в судовому засіданні, як стверджує апелянт, тому відхилені його доводи і в цій частині.

З огляду на зазначене, судова колегія вважає, що звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не спростував висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі та не довів суду апеляційної інстанції неправильного застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення.

Отже, враховуючи, що позивач був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, проте не з`являвся в судові засідання, не повідомляв суд про неможливість з`явитись у судові засідання, зокрема, 03.12.2025, 15.12.2025 та 14.01.2026, не подав заяв про розгляд справи за його відсутності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанцій дійшов правильного висновку щодо залишення позовної заяви без розгляду на п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства Херсонська міська клінічна лікарня імені О.С.Лучанського Херсонської міської ради, м. Херсон залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки відсутні визначені процесуальним законом підстави для її скасування.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства Херсонська міська клінічна лікарня імені О.С.Лучанського Херсонської міської ради, м. Херсон необґрунтованою та такою, що не потребує задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області про залишення позовної заяви без розгляду від 14.01.2026 року у справі №916/3866/25 такою, що відповідає обставинам справи та процесуальним вимогам і достатніх правових підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства Херсонська міська клінічна лікарня імені О.С.Лучанського Херсонської міської ради, м. Херсон на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.01.2026 про залишення позовної заяви без розгляду у справі №916/3866/25 залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.01.2026 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №916/3866/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 09.04.2026 року.

Повний текст постанови складено 09.04.2026 року.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Я.Ф.Савицький
А.І. Ярош