РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.03.2026Справа № 910/11182/25 (910/14310/25)

За позовом 1) Акціонерного товариства Державний ощадний банк України (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12 Г, ідентифікаційний код 00032129)

2) Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ідентифікаційний код 00032112)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю Три О (01010, м. Київ, Спортивна площа, 1 а, ідентифікаційний код 23167814)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Автопарк Центр (03022, м. Київ, пров. Ященка Леопольда, 15, корп. 3, ідентифікаційний номер 43079236)

про визнання відсутнім права вимоги та стягнення безпідставно набутих коштів

в межах справи № 910/11182/25

За заявою Акціонерного товариства Державний ощадний банк України (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12 Г, ідентифікаційний номер 00032129);

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О" (01010, м. Київ, Спортивна площа, 1 а, ідентифікаційний номер 23167814)

за участю Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1, ідентифікаційний номер 41037901)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Секретар судового засідання Улахли О.М.

Представники сторін:

від позивача-1 Саковець І.В.,

від позивача-2 Олійник А.О.,

від відповідача-1 Вишневський Є.В.,

від відповідача-2 Ящук Т.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/11182/25 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Три О".

Акціонерне товариство Державний ощадний банк України та Акціонерне товариства Державний експортно-імпортний банк України подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Три О та Товариства з обмеженою відповідальністю Автопарк Центр про:

- визнання відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю Автопарк Центр права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю ТРИ О про стягнення авансових платежів в розмірі 5 990 966,51 грн, які було сплачено Товариством з обмеженою відповідальністю Автопарк Центр на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТРИ О за Договором оренди № 560/2-0 від 27.02.2024;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ТРИ О на користь Акціонерного товариства Державний ощадний банк України 4 792 773,21 грн безпідставно набутих коштів;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ТРИ О на користь Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України 1 198 193,30 грн безпідставно набутих коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2025 (суддя Пукшин Л.Г.) матеріали справи № 910/14310/25 за позовом Акціонерного товариства Державний ощадний банк України, Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України до Товариства з обмеженою відповідальністю Три О та Товариства з обмеженою відповідальністю Автопарк Центр про визнання відсутнім права вимоги та стягнення безпідставно набутих коштів передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи №910/11182/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Три О (ідентифікаційний код 23167814).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 23.01.2026.

07.01.2026 до суду надійшов відзив відповідача-1 на позовну заяву.

08.01.2026 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю Автопарк Центр на позовну заяву.

22.01.2026 до суду надійшла заява розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю Три О арбітражного керуючого Ткачука О.В. про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Товариства з обмеженою відповідальністю Три О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2026 відкладено судове засідання на 18.02.2026.Відмовлено розпоряднику майна Товариства з обмеженою відповідальністю Три О арбітражному керуючому Ткачуку О.В. у задоволенні заяви про його залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2026 відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 20.03.2026.

20.03.2026 до суду від Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України надійшли письмові пояснення по справі.

У судовому засіданні, призначеному на 20.03.2026, представники позивачів підтримали заявлені позовні вимоги.

Представники відповідача-1, відповідача-2 у задоволенні позову просили відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.06.2006 між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Відкритим акціонерним товариством Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», як кредитодавцями, та ТОВ «Три О», як позичальником, укладено Консорціумний кредитний договір №129/31/1 -2 (далі зі змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами - Кредитний договір).

У забезпечення виконання ТОВ «Три О» зобов`язань за Кредитним договором укладено іпотечні договори, предметом яких виступили земельні ділянки, на яких зведено торговельно-офісний комплекс з об`єктами громадського призначення та паркінгом (літера "В"), розташований за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1а, загальною площею 151 805,3 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 (т.з.торгівельно-офісний комплекс «Gulliver» у м. Києві, а також торговельно-офісний комплекс з об`єктами громадського призначення та паркінгом (літера "В"), розташований за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1а, загальною площею 151 805,3 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

26.07.2025 AT «Ощадбанк» та AT «Укрексімбанк» звернуто стягнення на предмети іпотеки в наступних частках: AT «Ощадбанк» - 4/5 (80%), AT «Укрексімбанк» - 1/5 (20%) без виділення частки в натурі.

Поряд із цим, 27.02.2024 між ТОВ «Три О» (Орендодавець) та ТОВ «Автопарк Центр» (Орендар) укладено Договір оренди №560/2-О (далі - Договір оренди), відповідно до якого Орендодавець зобов`язався передати Орендарю у строкове, платне користування приміщення, визначені Договором оренди.

На виконання Договору оренди ТОВ «Автопарк Центр» сплачено на рахунок ТОВ «Три О» за період з 01 червня 2025 року по 31 липня 2025 року грошові кошти в сумі 12 617 741,39 грн. авансових платежів, що підтверджується платіжними інструкціями кредитового переказу коштів, а саме: №1747 від 04.06.2025 про оплату 850 000,00 грн; №1751 від 11.06.2025 про оплату 1 000 000,00 грн; №1757 від 13.06.2025 про оплату 550 000,00 грн; №1762 від 18.06.2025 про оплату 500 000,00 грн; №1771 від 26.06.2025 про оплату 500 000,00 грн; №1772 від 30.06.2025 про оплату 500 000,00 грн; №1779 від 03.07.2025 про оплату 800 000,00 грн; №1785 від 10.07.2025 про оплату 800 000,00 грн; №1796 від 17.07.2025 про оплату 800 000,00 грн; №1801 від 24.07.2025 про оплату 1 000 000,00 грн; №1805 від 31.07.2025 про оплату 600 000,00 грн; №1806 від 31.07.2025 про оплату 900 000,00 грн; №1807 від 31.07.2025 про оплату 900 000,00 грн; №1808 від 31.07.2025 про оплату 601 510,27 грн. Також, що у зв`язку із закінчення терміну дії раніше укладеного договору оренди №560/1-О від 04.02.2022, Сторони домовились що залишок суми в розмірі 2 017 741,39 грн. за цим договором переноситься в рахунок авансових платежів по Договору оренди.

Листом від 04.08.2025 ТОВ «Автопарк Центр» звернулося до ТОВ «Три О» з вимогою про повернення авансового платежу в розмірі 5 990 966,51 грн., який був сплачений згідно Договору оренди.

AT «Державний Ощадний Банк України» звернулося з листом від 08.08.2025 до ТОВ «Автопарк Центр», в якому вимагало від останнього припинити користування приміщеннями ТОК Gulliver та звільнити їх у строк не пізніше 11.08.2025, також передати 12.08.2025 об 11:00 приміщення згідно Акту приймання- передачі.

Заперечуючи проти вимог позову, ТОВ «Три О» зауважило, що позивачі не є учасниками правовідносин ТОВ «Три О» та ТОВ «Автопарк Центр» щодо повернення авансових платежів, сплачених на підставі Договору оренди, та права позивачів не порушені. Крім того, обраний спосіб захисту законодавством не передбачений.

У відзиві ТОВ «Автопарк Центр» зазначило, що позивачами не обґрунтовано порушення їхніх прав правовідносинами ТОВ «Автопарк Центр» та ТОВ «Три О» в рамках Договору оренди, зокрема здійснення платежів на виконання цього договору.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Суд зауважує, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Оцінка предмета заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (такий правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 19.09.2019 у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 22.09.2022 у справі № 924/1146/21, від 06.10.2022 у справі № 922/2013/21, від 17.11.2022 у справі № 904/7841/21).

Із матеріалів справи слідує, що між відповідачами в справі був укладений Договір оренди, на виконання якого ТОВ «Автопарк Центр» сплачувало ТОВ «Три О» авансові платежі в період із 01.06.2025 по 31.07.2025.

Разом із цим, починаючи з 26.07.2025 право власності на нерухоме майно, що передано ТОВ «Три О» в оренду ТОВ «Автопарк Центр» за Договором оренди, перейшло до позивачів без виділення частки в натурі.

Відтак, у межах даного позову позивачами вказано, що оскільки ТОВ «Автопарк Центр» не звільнило орендовані приміщення та продовжує ними користуватися, сплачені останнім на користь ТОВ «Три О» грошові кошти після 26.07.2025 підлягають поверненню позивачам на підставі статті 1212 ЦК України, як новим власникам нерухомого майна.

Відповідно до статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Отже, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

З огляду на наведене, суд відхиляє доводи позивачів про те, що отримані ТОВ «Три О» від ТОВ «Автопарк Центр» грошові кошти у вигляді авансових платежів після 26.07.2025 є безпідставно набутим майном саме позивачів.

Як слідує з матеріалів справи, грошові кошти сплачені ТОВ «Автопарк Центр» на користь ТОВ «Три О» на підставі Договору оренди, сторонами якого позивачі не виступали.

За частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Тобто, відповідні грошові кошти були майном ТОВ «Автопарк Центр», що виконуючи свої обов`язки за Договором оренди, сплатило на користь ТОВ «Три О» авансові платежі за цим правочином.

У зв`язку з цим, наявність чи відсутність правових підстав для отримання та збереження грошових коштів ТОВ «Три О» від ТОВ «Автопарк Центр», а також права вимоги останнього на повернення цих коштів, безпосередньо стосується правовідносин між зазначеними юридичними особами.

Разом із цим, виступаючи наразі новими власниками нерухомого майна, що передавалося ТОВ «Три О» в оренду ТОВ «Автопарк Центр», позивачі не позбавлені права на захист прав власника на розпорядження своїм майном у передбачений законом спосіб у разі його порушення орендарем.

Так, відповідні правовідносини між позивачами, як новими власниками нерухомого майна, та орендарем, який продовжує користуватися нерухомим майном, мають свій суб`єктний склад та підстави виникнення.

З огляду на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачами в межах даного позову наявності порушеного права, що підлягало би захисту шляхом стягнення з відповідачів безпідставно набутих коштів та визнання відсутнім права вимоги.

Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19).

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивачів.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивачів.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.04.2026

Суддя Д.В. Мандичев