УХВАЛА

07 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/15422/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Могил С.К.

перевіривши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Россола Віталія Володимировича

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2026

у справі № 910/15422/24

за первісним позовом Фізичної особи-підприємця Россола Віталія Володимировича

до Фізичної особи-підприємця Діми Івана В`ячеславовича

про стягнення 97 586,68 грн.

за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Діми Івана В`ячеславовича

до Фізичної особи-підприємця Россола Віталія Володимировича

про стягнення 200 869,76 грн.

В С Т А Н О В И В:

На адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 18.03.2026 надійшла касаційна скарга Фізичної особи-підприємця Россола Віталія Володимировича

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2026 (повний текст складено 25.02.2026) у справі № 910/15422/24, подана до Суду засобами поштового зв`язку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного господарського суду від 18.03.2026 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.

19.03.2026 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від Фізичної особи-підприємця Діми Івана В`ячеславовича надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження у справі № 910/15422/24 за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Россола Віталія Володимировича на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2026 у справі № 910/15422/24.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам ст. ст. 287 - 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та дослідивши матеріали справи, Суд дійшов висновку, що подана скарга їм не відповідає з огляду на таке.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" (далі - Закон).

Відповідно до п.п. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складає 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 у розмірі 3 028 грн.

З оскаржуваних рішень суду першої та апеляційної інстанцій (тексти розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень), вбачається, що Фізична особа-підприємець Россол Віталій Володимирович (далі - позивач, постачальник) звернувся з вимогами до Фізичної особи-підприємця Діми Івана В`ячеславовича (далі - відповідач, покупець) про стягнення 351 586,68 грн., з яких 309 238,82 грн. основного боргу, 20 894,74 грн. пені, 5 399,01 грн. 3% річних та 16 054,11 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2025 прийнято зустрічний позов Фізичної особи-підприємця Діми Івана В`ячеславовича про стягнення 313 016,71 грн. до розгляду з первісним позовом Фізичної особи-підприємця Россола Віталія Володимировича до Фізичної особи-підприємця Діми Івана В`ячеславовича про стягнення 351 586,68 грн.

30.06.2025 ухвалою Господарського суду міста Києва відмовлено позивачу у прийнятті заяви про зміну позовних вимог в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 3 741 789,72 грн. штрафу. В іншій частині прийнято заяву позивача про зміну позовних вимог (як заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми основного боргу).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.09.2025 у справі № 910/15422/24 первісний позов Фізичної особи-підприємця Россола Віталія Володимировича задоволено частково; закрито провадження у справі в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Діми Івана В`ячеславовича на користь Фізичної особи-підприємця Россола Віталія Володимировича суми основного боргу у розмірі 30 000,00 грн.; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Діми Івана В`ячеславовича на користь Фізичної особи-підприємця Россола Віталія Володимировича суму основного боргу у розмірі 25 238,82 грн., 3% річних у розмірі 5 399,01 грн., інфляційні втрати у розмірі 16 054,11 грн. та судовий збір у розмірі 1 448,79 грн. В іншій частині позову Фізичної особи-підприємця Россола Віталія Володимировича відмовлено, зустрічний позов Фізичної особи-підприємця Діми Івана В`ячеславовича задоволено повністю; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Россола Віталія Володимировича на користь Фізичної особи-підприємця Діми Івана В`ячеславовича пеню у розмірі 113 176,12 грн., штраф у розмірі 87 693,64 грн. та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Фізична особа-підприємець Россол Віталій Володимирович не погоджуючись із вказаним рішенням, звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій зокрема просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва у справі № 910/15422/24 від 30.06.2025 про відмову у прийнятті заяві про зміну позовних вимог та рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2025 у цій справі в частині відмови у задоволені позову в сумі 3 741 789,72 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2026 рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2025 у справі № 910/15422/24 змінено в частині розгляду позовних вимог за первісним позовом. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2025 у справі № 910/15422/24 залишено без змін. Викладено п. 3 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2025 у справі № 910/15422/24 в такій редакції:" 3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Діми Івана В`ячеславовича на користь Фізичної особи-підприємця Россола Віталія Володимировича суму основного боргу у розмірі 25 238 (двадцять п`ять тисяч двісті тридцять вісім) грн.. 82 коп., 3% річних у розмірі 5 399 (п`ять тисяч триста дев`яносто дев`ять) грн.. 01 коп., інфляційні втрати у розмірі 16 054 (шістнадцять тисяч п`ятдесят чотири) грн. 11 коп., пеню в розмірі 53 298 (п`ятдесят три тисячі двісті дев`яносто вісім) грн. 65 коп. та судовий збір у розмірі 1 949 (одна тисяча дев`ятсот сорок дев`ять) грн. 86 коп.".

Фізична особа-підприємець Россол Віталій Володимирович в прохальній частині касаційній скарзі просить змінити постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2026, а позовні вимоги в частині стягнення з відповідача Фізичної особи-підприємця Діми Івана В`ячеславовича суми штрафу в розмірі 3 741 782, 89 грн. задовольнити, отже, враховуючи вимоги прохальної частини касаційної скарги за подання касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір у сумі 112 253,48 грн (3 741 782,89 х 1,5 %) х 200 %.

Зазначений розмір судового збору визначений Судом, виходячи з заявлених скаржником в прохальній частині вимог касаційної скарги, при цьому суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями за скаржника уточнювати вимоги касаційної скарги.

До матеріалів касаційної скарги в якості доказу сплати судового збору заявником додано платіжну інструкцію від 17.03.2026 № 994 про сплату 110 654,76 грн судового збору.

Таким чином, скаржник має доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у сумі 1 598,72 грн (112 253,48 грн - 110 654,76грн).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Таким чином, із огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, касаційна скарга має містити:

пункт 1) - формулювання висновку щодо застосування норми права із зазначенням цієї норми права з викладенням правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також покликання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах;

пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та мотивів такого обґрунтування відступлення;

пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у ч.ч. 1, 3 ст. 310 цього Кодексу.

Отже, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 287 ГПК України у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) ч. 2 ст. 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

З урахуванням змін до ГПК України, які набрали чинності 08.02.2020, Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить лише обґрунтування порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та процесуального права без зазначення цих норм, виклад обставин справи, посилання на постанови Верховного Суду, проте підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ч. 2 ст. 287 ГПК України підстави (підстав), у касаційній скарзі не зазначено, що порушує правило, встановлене п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, у зв`язку з чим Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Частиною 2 ст. 174 ГПК України унормовано, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, способом усунення недоліків касаційної скарги є викладення касаційної скарги у новій редакції з зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав), належним обґрунтуванням наявності цієї підстави (цих підстав).

Суд звертає увагу, що уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши Суду докази такого надіслання.

Беручи до уваги викладене, касаційна скарга Фізичної особи-підприємця Россола Віталія Володимировича підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме - заявнику касаційної скарги необхідно надати докази доплати судового збору за подання касаційної скарги у сумі 1 598,72 грн. (або уточнити вимоги касаційної скарги) та викласти касаційну скаргу у новій редакції та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав), належним чином обґрунтувати наявність цієї підстави (цих підстав).

Керуючись ст. ст. 174, 234, 287-288, 290, 292 ГПК України, Суд,-

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Россола Віталія Володимировича на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2026 у справі № 910/15422/24 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Могил С.К.