РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.04.2026Справа № 910/12255/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом державної установи «Всеукраїнський центр материнства та дитинства Національної академії медичних наук України»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Ескулаб центр»

про стягнення 132436,48 грн,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду звернулась з позовом державна установа «Всеукраїнський центр материнства та дитинства Національної академії медичних наук України» до товариства з обмеженою відповідальністю «Ескулаб центр» про стягнення 145050,36 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконував зобов`язання щодо сплати орендної плати та відшкодування витрат балансоутримувача.

Суд своєю ухвалою від 02.10.2025 відкрив провадження у справі № 910/12255/25, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог до 132436,48 грн, зокрема, 109064,01 грн боргу, 19904,09 грн пені, 2061,02 грн інфляційних втрат, 1407,37 грн 3% річних.

Відповідач не подав відзив на позов.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 165 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Державна установа «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології імені академіка О.М. Лук`янової Національної академії медичних наук України» (наразі державна установа «Всеукраїнський центр материнства та дитинства Національної академії медичних наук України») (орендодавець) та товариство з обмеженою відповідальністю «Ескулаб центр» (орендар) уклали чотири договори оренди державного нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Платона Майбороди, 8, а саме: договір № 39 від 01.03.2023, договір № 40 від 21.04.2023, договір № 41 від 01.05.2023 та договір № 42 від 18.05.2023 (далі - договори оренди).

Умови всіх договорів оренди є типовими та передбачають обов`язок орендаря щомісячно до 15 числа поточного місяця сплачувати орендну плату (п. 3.3 договорів оренди).

Крім того, на підставі договорів оренди сторони уклали договори про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг, за якими орендар зобов`язувався сплачувати земельний податок та брати участь у витратах балансоутримувача (№ 2/2023 від 01.03.2023, № 3/2023 від 21.04.2023, № 4/2023 від 01.05.2023, № 5/2023 від 18.05.2023).

Згідно з п. 12.7 договорів оренди договір може бути достроково припинений на вимогу орендодавця, якщо орендар прострочив сплату орендної плати на строк більше трьох місяців або сумарна заборгованість з орендної плати більша, ніж плата за три місяці.

У зв`язку з істотним порушенням умов договорів оренди з боку відповідача позивач своїм листом від 05.05.2025 повідомив відповідача про дострокове припинення чотирьох договорів оренди з 12.05.2025 та надіслав на адресу відповідача акти повернення майна з оренди для підписання, а також розрахунки заборгованості.

Відповідач отримав це повідомлення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (№ 040).

Припинення договорів оренди має наслідком також автоматичне припинення договорів відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, оскільки вони є похідними від договорів оренди.

Відповідач не підписав акти, майно не повернув.

13.05.2025 комісія позивача склала акт обстеження орендованого майна, в якому зафіксувала, що майно не пошкоджене та придатне до використання, а також факт відсутності представників орендаря.

За період дії договорів відповідач неналежним чином виконував зобов`язання по договорам, внаслідок чого у нього виник борг на суму 109064,01 грн.

Станом на день розгляду справи в суді відповідач не сплатив 109064,01 грн боргу.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем на суму 109064,01 грн належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 3.9 договорів оренди на суму заборгованості орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.

При несвоєчасному внесення плати, орендар зобов`язаний сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочення (п. 2.2.3 договорів про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю).

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 19904,09 грн пені.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягають 2061,02 грн інфляційних втрат, 1407,37 грн 3% річних за період з 13.05.2025 по 16.10.2025.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача, оскільки його неправильні дії призвели до звернення з позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити повністю позов державної установи «Всеукраїнський центр материнства та дитинства Національної академії медичних наук України» до товариства з обмеженою відповідальністю «Ескулаб центр».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ескулаб центр» (вул. Шевченка, 313, м. Львів, 79069, код 44589291) на користь державної установи «Всеукраїнський центр материнства та дитинства Національної академії медичних наук України» (вул. Платона Майбороди, 8, м. Київ, 04050, код 45460659) 109064,01 грн боргу, 19904,09 грн пені, 2061,02 грн інфляційних втрат, 1407,37 грн 3% річних, 3028,00 грн судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С. А. Ковтун