ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.04.2026 Справа № 908/843/26

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Зінченко Н.Г., розглянувши матеріали заяви Запорізької міської ради, м. Запоріжжя про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 908/843/26

за позовом Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖТЕПЛОЕНЕРГО», (69005, м. Запоріжжя, вул. Професора Анатолія Бойка (кол. Адм. Нахімова), буд. 4)

про стягнення 1 831 870,80 грн.

Без виклику учасників справи

УСТАНОВИВ

03.04.2026 через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС 03.04.2026, (вх. № 1023/08-07/26 від 03.04.2026) Запорізької міської ради, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖТЕПЛОЕНЕРГО», м. Запоріжжя про стягнення 1 831 870,80 грн. несплаченої орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :05:012:0077 площею 1,1328 га за договором оренди землі від 04.09.2006 (зареєстрований 02.10.2006 за № 66) за період з 01.01.2021 по 28.02.2022 та з 01.01.2023 по 31.12.2025.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2026 справу № 908/843/26 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Разом із позовною до Господарського суду Запорізької області Запорізькою міською радою подана Заява вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС 03.04.2026, (вх. № 7443/08-08/26 від 03.04.2026) про вжиття заходів забезпечення позову, якою позивач на підставі ст., ст. 136-138 ГПК України просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

накладення арешту на нерухоме майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖТЕПЛОЕНЕРГО» (, місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Професора Анатолія Бойка, буд. 4), а саме: на будівлю складу літера Б-3, інв. № 410013, площею 2094,80 кв.м, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. вул. Професора Анатолія Бойка (кол. Адм. Нахімова), 4 в межах суми заявлених позовних вимог 1 831 870 грн. 80 коп.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.04.2026 заяву про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 908/843/26 розподілено судді Зінченко Н.Г.

Як зазначено в заяві про вжиття заходів забезпечення позову підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі стали наступні обставини:

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 466989674 від 06.03.2026 ТОВ «ЗАПОРІЖТЕПЛОЕНЕРГО» () на підставі договору міни № 15 від 15.08.2003 та Акту приймання-передачі нерухомого майна № 1 від 15.08.2003 є власником нерухомого майна, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя вул. Професора Анатолія Бойка (кол. Адмірала Нахімова), 4. До складу майна увійшли: будівлі складу літ. Б-3 інв. № 410013, площею 2094,8 кв.м; тимчасові складські приміщення та частина диспетчерського пункту літ. В-2 інв. № 410070, площею 922,3 кв.м; тимчасові складські приміщення та частина диспетчерського пункту літ. О-3 інв. № 41007 площею 1062,6 кв.м.

Згідно вищевказаного Акту приймання-передачі нерухомого майна № 1 від 15.08.2003 будівля складу літера Б-3, інв. № 410013, площею 2094,80 кв.м має вартість 1 498 331,93 грн., тимчасові складські приміщення в будівлі центрального диспетчерського пункту літери В-2, площею 922,30 кв.м та літ. О-3, площею 1062,60 кв.м. мають вартість 938 036,16 грн.

Відповідно до рішення Запорізької міської ради № 68 від 20.05.2024 вулицю Адмірала Нахімова у м. Запоріжжі перейменовано на вулицю Професора Анатолія Бойка.

Згідно Інформаційної довідки з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 12.03.2026 власником земельної ділянки з кадастровим номером: :05:012:0077, загальною площею 1,1328 га, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Професора Анатолія Бойка (кол. Адмірала Нахімова), 4 є територіальна громада міста Запоріжжя, а право оренди на ділянку зареєстровано за ТОВ «ЗАПОРІЖТЕПЛОЕНЕРГО».

Так, 04.09.2006 між Запорізькою міською радою (Орендодавець) та ТОВ «ЗАПОРІЖТЕПЛОЕНЕРГО» (Орендар) укладено договір оренди землі, зареєстрований 02.10.2006 за № 66 в Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах».

За умовами п. 1 договору Орендодавець відповідно до рішення Запорізької міської ради № 13/3 від 28.04.2006 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування виробничої бази, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, 4.

Відповідно до п., п. 2, 4 договору оренди землі в оренду надана земельна ділянка загальною площею 1,1328 га, нормативна грошова оцінка, якої становила 1 484 194,56 грн. в цінах 2006 року.

Строк його дії договору - двадцять років (до 03.09.2026). (п. 8 договору)

Запорізька міська рада відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки повністю виконала покладені на неї зобов`язання передбачені договором та передала Орендарю земельну ділянку загальною площею 1,1328 га, кадастровий номер: :05:012:0077 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, 4, а Орендар прийняв вказану земельну ділянку в оренду без зауважень.

Крім того, сторони договору погодили визначення меж вказаної вище земельної ділянки в натурі (на місцевості), що підтверджується відповідним актом, підписаним між Запорізькою міською радою та ТОВ «ЗАПОРІЖТЕПЛОЕНЕРГО» без зауважень та доповнень.

Відповідно до п. 9 договору орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі: 6 183,96 грн. на протязі строку будівництва об`єкта та в розмірі 14 841,95 грн. з дня введення об`єкту в експлуатацію на загальну площу земельної ділянки за календарний рік в цінах 2006 року.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції; орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. (п., п. 10-11 договору)

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.05.2018 у справі № 908/4582/15, залишеному без змін постановами Донецького апеляційного господарського суду від 28.08.2018 та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.11.2018, внесено зміни до пунктів 5, 9 договору оренди землі № 66 від 04.09.2006 (зареєстрованого 02.10.2006) та викладено їх в такій редакції:

« 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 5683257,60 грн. (п`ять мільйонів шістсот вісімдесят три тисяч двісті п`ятдесят сім грн. 60 коп.) в цінах 2015 року»;

« 9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 170497,73 грн. (сто сімдесят тисяч чотириста дев`яносто сім) грн. 73 коп., що складає 3 % від нормативної грошової оцінки землі за календарний рік в цінах 2015 року».

30.06.2015 Запорізька міська рада прийняла рішення № 6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)». Відповідно до додатку 3 цього рішення, встановлено розмір орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки).

Крім того, рішенням Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя та з 01.01.2016 введено в дію нову нормативну грошову оцінку земель міста Запоріжжя.

Згідно з п. 8 Рішення № 7 нормативна грошова оцінка земель міста Запоріжжя підлягає щорічній індексації відповідно до вимог діючого законодавства.

Пунктом 11 вказаного рішення відповідному управлінню Запорізької міської ради доручено здійснити з 01.01.2016 нарахування земельного податку і орендної плати за землю на підставі відповідних витягів з нормативної грошової оцінки земель.

В подальшому, 28.11.2018 Запорізька міська рада прийняла рішення № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю», яким було встановлено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки). Відповідно до додатку до вказаного рішення, річний розмір орендної плати за інші земельні ділянки становить 3 відсотки від їх нормативної грошової оцінки.

Відповідно о положень п. 29 договору оренди землі обов`язком орендаря є, серед іншого: своєчасно вносити орендну плату , самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством.

Таким чином, на підставі умов договору оренди землі відповідач повинен у повному обсязі сплачувати орендну плату у встановленому договором розмірі з урахуванням коефіцієнту щорічної індексації за попередній рік за наростаючим підсумком, оскільки вона є складовою орендної плати, а також з урахуванням нової НГО земельної ділянки при прийнятті Орендодавцем відповідного рішення про встановлення нової НГО та ставок орендної плати.

Відповідно до п. 26 договору Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Як стверджує позивач, за ТОВ «ЗАПОРІЖТЕПЛОЕНЕРГО» за період з 01.01.2021 по 28.02.2022 та з 01.01.2023 по 31.12.2025 рахується заборгованість зі сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 04.09.2006 (зареєстрований 02.10.2006 за № 66) у сумі 1 831 870,80 грн.

02.02.2026 Запорізька міська рада звернулася до ТОВ «ЗАПОРІЖТЕПЛОЕНЕРГО» з претензією (вих. № 01/02-11/0172) про сплату заборгованості за договором оренди.

Проте, відповідачем вказана претензія залишена без відповіді та задоволення, заборгованість не погашена.

У зв`язку з цим позивач вимушений звернутись з позовом у цій справі до суду, оскільки оренда плата є одним із основних джерел наповнення міського бюджету, а отже існуюча заборгованість відповідача з орендної плати за землю порушує інтереси територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в частині позбавлення можливості ефективного використання права комунальної власності та недоотримання місцевим бюджетом відповідного доходу, які можуть бути використані для задоволення її нагальних потреб

Відповідно до Витягу від 15.01.2026 за № НВ-026 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки встановлено нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :05:012:0077 у розмірі 21 010 834,56 грн.

Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землі є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідач упродовж періоду з 01.01.2021 по 28.02.2022 та з 01.01.2023 по 31.12.2025 користувався спірною земельною ділянкою без сплати обов`язкових платежів у встановлених законом порядку та розмірі, у зв`язку з чим бюджет міста недоотримав орендну плату у розмірі 1 831 870,80 грн.

У зв`язку із цим має місце наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення з боку відповідача.

Позивач вважає, що у спірних правовідносинах не накладення арешту на нерухоме майно відповідача може призвести до його відчуження, що у подальшому унеможливить виконання судового рішення, і у свою чергу, призведе до порушення принципу обов`язковості судових рішень, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод та пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України.

Отже, накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно, а саме: будівлю складу літера Б-3, інв. № 410013, площею 2094,80 кв.м, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. вул. Професора Анатолія Бойка (кол. Адм. Нахімова), 4, буде співмірним заходом забезпечення позову про стягнення з нього коштів, ураховуючи відсутність у відповідача іншого, менш вартісного майна.

Такі заходи є достатніми та співмірними у співвідношенні до заявлених позовних вимог.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості.

Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому, обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Таким чином, позивач стверджує, що обраний вид забезпечення позову накладення арешту на майно, що належить відповідачу на праві власності, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Зазначений захід забезпечення позову не матиме наслідком припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачу майна чи зниження його вартості.

Отже, вжиття заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді та в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду.

Навпаки, невжиття зазначеного заходу забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення позовних вимог прокурора, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У відповідності до ч. 4 цієї ж статті заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану Запорізькою міською радою заяву про вжиття заходів забезпечення позову, позовну заяву та додані до неї документи відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновків, що подана заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню судом, виходячи з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з обраними заявником заходами забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. (Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 12.09.2018 у справі № 910/7912/18, від 21.09.2019 у справі № 902/483/18, від 08.10.2018 у справі № 913/257/18 та від 10.01.2019 у справі № 910/11906/18).

За змістом норм Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Оцінюючи обґрунтованість та адекватність заходів забезпечення позову щодо яких позивачем подана відповідна заява, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову спроможне унеможливити ефективний захист чи поновлення порушених (оспорюваних) прав та інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Одним із завдань господарського судочинства у відповідності до вимог статті 2 ГПК України є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів юридичних осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішення Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» зазначено, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Враховуючи викладене, у даному випадку, за висновками суду, застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ «ЗАПОРІЖТЕПЛОЕНЕРГО», направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів позивача.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ «ЗАПОРІЖТЕПЛОЕНЕРГО», сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді і в разі задоволення позову забезпечить захист прав і законних інтересів позивача.

Отже, заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ «ЗАПОРІЖТЕПЛОЕНЕРГО», є розумним, адекватним та ефективним способом забезпечення позову та відповідають меті вжиття заходів щодо забезпечення позову, якою є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів заявника, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ «ЗАПОРІЖТЕПЛОЕНЕРГО».

Керуючись ст., ст. 73, 74, 86, 137, 140, 234, 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ

1. Заяву Запорізької міської ради, м. Запоріжжя вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС 03.04.2026, (вх. № 7443/08-08/26 від 03.04.2026) про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту нерухоме майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖТЕПЛОЕНЕРГО», (69005, м. Запоріжжя, вул. Професора Анатолія Бойка (кол. Адм. Нахімова), буд. 4, ідентифікаційний код юридичної особи 31920825), а саме: на будівлю складу літера Б-3, інв. № 410013, площею 2094,80 кв.м, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. вул. Професора Анатолія Бойка (кол. Адм. Нахімова), 4 у межах суми ціни позову 1 831 870,80 грн. до постановлення у даній справі рішення суду та набрання ним законної сили.

Боржником за даним заходом забезпечення позову є: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖТЕПЛОЕНЕРГО», (69005, м. Запоріжжя, вул. Професора Анатолія Бойка (кол. Адм. Нахімова), буд. 4, ідентифікаційний код юридичної особи 31920825).

Стягувачем за даним заходом забезпечення позову є: Запорізька міська рада, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код юридичної особи 04053915).

3. Дана ухвала підлягає обов`язковому виконанню на всій території України з моменту її винесення та набрання законної сили, а саме з 06.04.2026, виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень, є виконавчим документом зі строком пред`явлення до 06.04.2029.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 06.04.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.

Суддя Н.Г. Зінченко