ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення апеляційного провадження у справі

"02" квітня 2026 р. Справа№ 910/11071/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Яценко О.В.

Сковородіної О.М.

за участю секретаря судового засідання Карпової М.О.

у присутності представників сторін:

від ПАТ "Златобанк": Ярошенко А.С. за довіреністю (у приміщенні суду)

від ТОВ "ТЛК "Арктика": Дороженко М.О. згідно ордера (в режимі відеоконференції)

ТОВ "ФК "Ю-Бейс": Биков І.С. згідно ордера (у приміщенні суду)

розглядаючи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Златобанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 року

у справі №910/11071/23 (суддя Івченко А.М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний

комплекс "Арктика"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 року у справі №910/11071/23, зокрема, відкрито провадження про банкрутство ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика"; визнано вимоги кредитора ТОВ "Інтер Вей Капітал" до ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" на загальну суму 1 023 862,68 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика"; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Баранова Т.О. та призначено попереднє засідання суду у справі.

Не погоджуючись із зазначеної вище ухвалою суду першої інстанції, ПАТ "Златобанк" 21.08.2023 року звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика".

Ухвалою суду від 24.02.2025 року у даній справі заяви ПАТ "Златобанк" та ТОВ "ФК "Ю-Бейс" про процесуальне правонаступництво задоволено, заяву ТОВ "Біппродукт" про заміну учасника апеляційного провадження (первісного апелянта) правонаступником задоволено частково, здійснено заміну учасника апеляційного провадження (первісного апелянта) ПАТ "Златобанк" в порядку правонаступництва на двох апелянтів: ТОВ "ФК "Ю-Бейс" та ТОВ "Біпродукт", апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ФК "Ю-Бейс" та ТОВ "Біпродукт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 закрито.

Постановою Верховного Суду від 17.06.2025 у справі №910/11071/23 ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 скасовано в частині задоволення заяв ПАТ "Златобанк" та ТОВ "ФК "Ю-Бейс" про процесуальне правонаступництво, закриття апеляційного провадження та в цій частині направлено справу на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду, в іншій частині ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 у справі №910/11071/23 залишено без змін.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді Козир Т.П., Отрюх Б.В

Ухвалою суду від 09.07.2025 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №910/11071/23 за апеляційною скаргою ПАТ "Златобанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 року та призначено справу до розгляду на 09.09.2025 року.

15.08.2025 року через систему "Електронний суд" від ТОВ "ФК "Ю-Бейс" надійшли додаткові письмові пояснення щодо клопотання про заміну сторони правонаступником, з урахуванням висновків постанови Верховного Суду від 17.06.2025 року.

19.07.2025 через систему "Електронний суд" від АТ "Державний ощадний банк України" надійшла заява про участь в судовому засіданні 09.09.2025 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за наслідками розгляду якої ухвалою суду від 08.09.2025 року дану заяву було задоволено.

Ухвалою суду від 09.09.2025 року розгляд даної апеляційної скарги відкладено на 30.09.2025 року на підставі ст. 216 ГПК України.

Ухвалою суду від 30.09.2025 року заяви ПАТ "Златобанк" та ТОВ "ФК "Ю-Бейс" про процесуальне правонаступництво задоволено, замінено учасника апеляційного провадження (первісного апелянта) за апеляційною скаргою ПАТ "Златобанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі №910/11071/23 за заявою ТОВ "Інтер Вей Капітал" до ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку правонаступництва на ТОВ "ФК "Ю-Бейс".

Іншою ухвалою суду від 30.09.2025 року оголошено перерву у справі до 28.10.2025 року на підставі ст. 216 ГПК України.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Станіка С.Р. у відпустці з 22.10.2025 по 01.11.2025 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із чим ухвалою суду від 03.11.2025 розгляд справи №910/11071/23 за апеляційною скаргою ПАТ "Златобанк" (процесуальними правонаступниками якого є ТОВ "ФК "Ю-Бейс" та ТОВ "Бі-Продукт") на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 призначено на 02.12.2025.

12.11.2025 року через відділ документального забезпечення суду надійшла ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.11.2025 року про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 року у справі №910/11071/23, якою витребувано з Господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи №910/11071/23.

Ухвалою суду від 13.11.2025 зупинено апеляційне провадження у справі №910/11071/23 за апеляційною скаргою ПАТ "Златобанк" (процесуальними правонаступниками якого є ТОВ "ФК "Ю-Бейс" та ТОВ "Бі-Продукт") на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 до розгляду Верховним Судом касаційної скарги ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 та направлено матеріали справи до Верховного Суду

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.01.2026 року касаційну скаргу ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" задоволено, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 (про процесуальне правонаступництво) у справі №910/11071/23 скасовано, справу №910/11071/23 у скасованій частині передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

16.02.2026 року матеріали справи №910/11071/23 повернуто Північному апеляційному господарському суду.

03.03.2026 року колегією суддів у складі: головуючого судді Станіка С.Р., суддів: Козир Т.П., Отрюха Б.В. заявлено самовідвід у справі №910/11071/23, який ухвалою суду від 03.03.2026 року задоволено, а матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2026 року вказану апеляційну скаргу у справі №910/11071/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Яценко О.В., Сковородіна О.М.

Ухвалою суду від 09.03.2026 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №910/11071/23 за апеляційною скаргою ПАТ "Златобанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 року та призначено її до розгляду на 02.04.2026 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

27.03.2026 року через систему "Електронний суд" від представника ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" адвоката Дороженко М.О. надійшла заява про проведення судового засідання 02.04.2026 в режимі відеоконференції, проведення якого просить забезпечити поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів, за наслідками розгляду якої ухвалою суду від 31.03.2026 року вказану заяву було задоволено.

31.03.2026 від ТОВ "ФК "Ю-Бейс" надійшло клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі №910/11071/23 за апеляційними скаргами ПАТ "Златобанк" та АТ "Ощадбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 року до розгляду Господарським судом міста Києва заяви ПАТ "Златобанк" з кредиторськими вимогами до ТОВ "ТЛК "Арктика".

В судове засідання 02.04.2026 з`явились представники ПАТ "Златобанк" і ТОВ "ФК "Ю-Бейс" (у приміщення суду) та ТОВ "ТЛК "Арктика" (в режимі відеоконференції).

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання ТОВ "Фінансова Компанія "Ю-Бейс" про зупинення апеляційного провадження з наведених у ньому мотивів та заслухавши позицію присутніх представників учасників провадження у справі з цього приводу, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового його задоволення з огляду на наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 року за заявою ТОВ "Інтер Вей Капітал" відкрито провадження у справі №910/11071/23 про банкрутство ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика".

21.08.2023 ПАТ "Златобанк" подало апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ТЛК "Арктика", в якій просило скасувати вказану ухвалу та відмовити у відкритті провадження у цій справі.

ПАТ "Златобанк" зазначило, що ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ТЛК "Арктика" порушує інтереси ПАТ "Златобанк" з огляду на те, що внаслідок штучного, на думку банку, ініціювання судового процесу про банкрутство, відповідно до ст. 7 КУзПБ, буде змінено підсудність усіх спорів за участю ПАТ "Златобанк" та ТОВ "ТЛК "Арктика", а отже банк вважає, що буде порушено право на розгляд судових спорів за участю ПАТ "Златобанк" та ТОВ "ТЛК "Арктика" судом, визначеним законом, що є порушенням права банку на доступ до правосуддя.

Крім того, на переконання ПАТ "Златобанк", наявні підстави вважати банк забезпеченим кредитором з огляду на передачу ТОВ "ТЛК "Арктика" в іпотеку банку нерухомого майна, яке згодом відчужено за нікчемними правочинами. Наразі існують кілька судових справ за участю ПАТ "Златобанк" та ТОВ "ТЛК "Арктика", розгляд яких не завершений, а саме: №911/2666/15, №910/6176/18, №911/3958/15, №911/3956/15. Додатково тривають дві справи за участю ТОВ "ТЛК "Арктика" про недійсність торгів з останнього переходу права власності на нерухоме майно (справи №911/1147/23 та №911/909/23), а у справі №911/909/23 учасником також є ПАТ "Златобанк".

ПАТ "Златобанк" зазначило про своє право на оскарження відповідної ухвали, оскільки має ознаки учасника справи про банкрутство, а оскаржувана ухвала порушує права банку з огляду на таке:

- банк є учасником судових спорів за участю боржника ТОВ "ТЛК "Арктика", які, відповідно до імперативних положень статті 7 КУзПБ, підлягають передачі для розгляду в межах справи про банкрутство, а отже порушується право на розгляд справ банку судом встановленим законом. Також участь банку у судових справах щодо боржника є підставою вважати банк учасником справи, визначеним у статті 1 КУзПБ;

- банк є іпотекодержателем майна ТОВ "ТЛК "Арктика", яке відчужено від боржника по ланцюжку нікчемних правочинів, які не тягнуть юридичних наслідків.

Під час здійснення апеляційного провадження до Північного апеляційного господарського суду надійшли:

- клопотання ПАТ "Златобанк" про його заміну на правонаступника - ТОВ "ФК "Ю-Бейс" згідно зі статтею 52 ГПК України;

- заява ТОВ "ФК "Ю-Бейс" про заміну сторони у справі правонаступником, а саме ПАТ "Златобанк" на його правонаступника - ТОВ "ФК "Ю-Бейс";

- 24.01.2025 заява ТОВ "Біпродукт" про заміну учасника апеляційного провадження (первісного апелянта) за апеляційною скаргою ПАТ "Златобанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 в порядку правонаступництва на двох апелянтів - ПАТ "Златобанк" та ТОВ "Біпродукт".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025:

- заяви ПАТ "Златобанк" та ТОВ "ФК "Ю-Бейс" про процесуальне правонаступництво задоволено;

- заяву ТОВ "Біпродукт" про заміну учасника апеляційного провадження (первісного апелянта) правонаступником задоволено частково;

- здійснено заміну учасника апеляційного провадження (первісного апелянта) ПАТ "Златобанк" в порядку правонаступництва на двох апелянтів: ТОВ "ФК "Ю-Бейс" та ТОВ "Біпродукт";

- апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ФК "Ю-Бейс" та ТОВ "Біпродукт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 закрито.

17.06.2025 постановою Верховного Суду у справі №910/11071/23 ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 скасовано в частині задоволення заяв ПАТ "Златобанк" та ТОВ "ФК "Ю-Бейс" про процесуальне правонаступництво та закриття апеляційного провадження. В цій частині справу №910/11071/23 направлено на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду. В іншій частині ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 у справі №910/11071/23 залишено без змін.

Верховний Суд зазначив таке:

- апеляційний господарський суд визнав ТОВ "ФК "Ю-Бейс" правонаступником ПАТ "Златобанк", зокрема у правовідносинах з ТОВ "ТЛК "Арктика" за кредитним договором №153/10/KL від 29.10.2010 з усіма договорами забезпечення, в тому числі за договором іпотеки, укладеним між ПАТ "Златобанк" та ТОВ "ТЛК "Арктика" від 31.05.2012 №2614;

- разом з цим, з`ясовуючи питання щодо права ПАТ "Златобанк" і відповідно ТОВ "ФК"Ю-Бейс", як його правонаступника, на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ТЛК "Арктика", суд апеляційної інстанції зазначив про те, що ПАТ "Златобанк" не доведено факт існування та чинності застави або іпотеки, як способу забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "ТЛК "Арктика" перед ПАТ "Златобанк", адже між ТОВ "ТЛК "Арктика" та ПАТ "Златобанк" було укладено договір від 29.10.2014 про розірвання Договору іпотеки. Доказів наявності інших договорів застави або іпотеки до апеляційної скарги додано не було.

Наведене, за висновком Верховного Суду, свідчить про те, що оскаржувана ухвала апеляційного господарського суду містить в собі суперечливі (взаємовиключні) висновки. Так, суд апеляційної інстанції не взяв до уваги зазначеного вище та всупереч вимогам норм процесуального права не дослідив наданих до матеріалів справи пояснень і доказів, не надав їм належну правову оцінку, у зв`язку з чим касаційний суд визнав необґрунтованим висновок щодо наявності правових підстав для задоволення заяв ПАТ "Златобанк" та ТОВ "ФК "Ю-Бейс" про процесуальне правонаступництво ПАТ "Златобанк".

За наслідками нового розгляду справи ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 заяви ПАТ "Златобанк" та ТОВ "ФК"Ю-Бейс" про процесуальне правонаступництво задоволено. Замінено учасника апеляційного провадження (первісного апелянта) за апеляційною скаргою ПАТ "Златобанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі №910/11071/23 за заявою ТОВ "Інтер Вей Капітал" до ТОВ "ТЛК "Арктика" про відкриття провадження у справі про банкрутство - ПАТ "Златобанк" в порядку правонаступництва на ТОВ "ФК "Ю-Бейс".

Північний апеляційний господарський суд виходив з того, що відповідно до пункту 1 Договору відступлення прав вимоги та пункту 24 Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги від 06.06.2024, від ПАТ "Златобанк" до ТОВ "ФК "Ю-Бейс" перейшло право вимоги до ТОВ "ТЛК "Арктика" за кредитним договором №153/10/KL від 29.10.2010 та договорами забезпечення до нього, на підставі яких банк обґрунтовує порушення своїх прав/інтересів при апеляційному оскарженні ухвали Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі №910/11071/23, у зв`язку з чим наявні підстави для заміни ПАТ "Златобанк", як учасника справи №910/11071/23 та особи, яка подала апеляційну скаргу, на правонаступника - ТОВ "ФК "Ю-Бейс".

Суд апеляційної інстанції зазначив, що оцінка відповідних правочинів (договору про відступлення права вимоги від 06.06.2024 між AT "Златобанк" та ТОВ "ФК "Ю-Бейс" за результатами відкритих торгів (аукціону) як укладеного чи неукладеного в частині відчуження прав вимог до ТОВ "ТЛК "Арктика", як і чинності або нечинності договору про розірвання договору іпотеки від 29.10.2014) не здійснюється в рамках розгляду клопотань ПАТ "Златобанк" та ТОВ "ФК "Ю-Бейс" про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво).

При цьому, за висновком суду, факт існування та чинності застави або іпотеки, як способу забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "ТЛК "Арктика" перед ПАТ "Златобанк", з урахуванням того, що між ТОВ "ТЛК "Арктика" та ПАТ "Златобанк" було укладено договір від 29.10.2014 про розірвання Договору іпотеки, так і факт наявності або відсутності доказів наявності інших договорів застави або іпотеки, встановлюється за наслідками оцінки наявних у справі доказів, що здійснюється за результатами розгляду відповідних вимог по суті, а не на стадії розгляду клопотань ПАТ "Златобанк" та ТОВ "Фінансова компанія "Ю-Бейс" про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво).

Крім того, суд апеляційної інстанції врахував, що ПАТ "Златобанк" 31.08.2023 було подано до суду першої інстанції заяву про визнання кредиторських вимог до боржника - ТОВ "ТЛК "Арктика" за Кредитним договором від 29.10.2010 №153/10-KL станом на 02.08.2023 на суму 586 471 841,04 грн. і врахуванням наявності вимог, забезпечених заставою боржника за договором іпотеки від 31.05.2012, укладеним між ПАТ "Златобанк" та ТОВ "ТЛК "Арктика", посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. за реєстровим №2614, за кредитними договорами №153/10-KL від 29.10.2010, укладеним між ПАТ "Златобанк" та ТОВ "ТЛК "Арктика", №123/12-KLMV від 30.05.2012, укладеним між ПАТ "Златобанк" та ТОВ "Пашківочка", №110/12-KL від 21.05.2012, укладеним між ПАТ "Златобанк" та ТОВ "Пашківка", у загальній сумі 1 108 521 883,00 грн. станом на 02.08.2023, посилаючись зокрема на те, що договір про розірвання від 29.10.2014 має ознаки нікчемного правочину на підставі частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а подальший ланцюжок угод з відчуження іпотечного майна та обтяження його новими іпотеками в силу частини третьої статті 12 Закону України "Про іпотеку" є також нікчемними, з огляду на відсутність згоди банку, як іпотекодержателя, на такі угоди. Подана заява станом на час вирішення питання про процесуальне правонаступництво не була розглянута.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.01.2026 року касаційну скаргу ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" задоволено, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 (про процесуальне правонаступництво) у справі №910/11071/23 скасовано, справу №910/11071/23 у скасованій частині передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Направляючи справу на новий розгляд суд касаційної інстанції наголосив на передчасності розгляду поданих заяв та зазначив, що з огляду на наявність у суді першої інстанції нерозглянутої заяви з грошовими вимогами ПAT "Златобанк" у справі про банкрутство ТОВ "ТЛК "Арктика", враховуючи особливості провадження у справі про банкрутство та необхідність дотримання стадійності її розгляду, суд апеляційної інстанції не був позбавлений права вирішити питання щодо зупинення апеляційного провадження до розгляду означеної заяви з грошовими вимогами. Таке зупинення саме за даних умов, з урахуванням стадійності провадження у справі про банкрутство, було б імовірно більш виправданим і розумним, аніж будь-яка інша процесуальна поведінка суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Беручи до уваги вказівки Верховного Суду, які є обов`язкові для суду апеляційної інстанції під час нового розгляду, судова колегія зазначає, що пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Згідно з частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 ЦК України), дарування (частина друга статті 718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України)), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 ЦК України) чи спадкування (стаття 1216 ЦК України)). Якщо означена заміна є неможливою внаслідок того, що правовідношення не допускає правонаступництва, таке правовідношення припиняється (статті 608, 609, 1219 ЦК України).

Зобов`язання припиняється і тоді, коли правовідношення допускає правонаступництво, боржник був замінений правонаступником, але до останнього кредитор не заявив вимогу у визначений законом строк (див., наприклад, висновок Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ч.1 ст.598 і ч. 4 ст. 1281 ЦК України, сформульований у постановах від 17.04.2018 у справі №522/407/15-ц (пункти 59-62), від 13.03.2019 у справі №520/7281/15-ц (пункт 69.5), від 01.04.2020 у справі №520/13067/17(пункт 39)).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

У вирішенні доводів касаційних скарг Верховний Суд зазначає, що згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права від однієї особи до іншої. Правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи може мати місце у разі коли до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 52 ГПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 ГПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує.

Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами (подібний правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 30.06.2020 у справі №264/5957/17).

Водночас, для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником), тобто процесуальне правонаступництво є наслідком матеріального правонаступництва. У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/3411/14 зроблено висновок про те, що правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а обставини щодо відступлення права вимоги шляхом укладення цивільно-правової угоди не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Тобто на відміну від перевірки дійсності та чинності самої вимоги, оцінка договору відступлення прав вимоги на предмет суперечності приписам законодавства під час вирішення судом заяви про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача у виконавчому листі, сторони у справі) є обмеженою та має узгоджуватися з презумпцією правомірності правочину, закріпленою в статті 204 ЦК України.

Недійсність вимоги не зумовлює недійсності відповідного договору, за яким була передана така вимога, а має наслідком відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором, врегульовану положеннями ЦК України. Недійсність переданої вимоги, про яку йдеться в статті 519 ЦК України, не можна ототожнювати з недійсністю правочину, а законодавець не пов`язує питання дійсності/недійсності правочину про заміну кредитора з дійсністю вимоги, яка передається новому кредитору (див. пункти 92, 96 постанови Верховного Суду у справі №910/19199/21).

У пункті 132 постанови від 15.09.2022 у справі №910/12525/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором.

Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача.

У вирішенні питання заміни сторони її правонаступником (як на будь-якій стадії судового процесу, так і на будь-якій стадії виконання судового рішення) у кожному конкретному випадку здійснюється судом, шляхом дослідження та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви.

Разом з тим Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, застосуванням спеціальних способів захисту та стадійністю.

КУзПБ абсолютно чітко та однозначно регламентує стадійність розгляду справи про банкрутство, послідовне виконання та проходження яких дозволяє, зокрема, сформувати коло й обсяг вимог кредиторів, дотриматися балансу інтересів усіх учасників справи про банкрутство тощо.

Зокрема, завданням попереднього засідання є формування складу конкурсних кредиторів та визначення обсягу їхніх вимог. На цій стадії суд здійснює перевірку заяв з грошовими вимогами до боржника, вирішує питання їх визнання чи відхилення, визначає черговість задоволення вимог, розглядає заперечення боржника та інших учасників провадження і створює процесуальні передумови для подальшого руху справи про банкрутство.

Колегія суддів звертає увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду про те, що національне законодавство має тлумачитися таким чином, щоб результат тлумачення відповідав принципам справедливості, розумності та узгоджувався з положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №815/1226/18 (пункт 80), від 08.02.2022 у справі №209/3085/20 (пункт 42), від 13.07.2022 у справі №199/8324/19).

Тлумачення законодавства судам слід здійснювати системно, враховувати правову природу спірних відносин, загальну спрямованість законодавства та права України в цілому, а результат тлумачення законодавства має бути розумним та справедливим (пункт шостий статті 3 ЦК України). Зокрема, законодавство слід тлумачити у відповідності з розумними цілями регулювання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі №911/1278/20 (пункт 7.33).

Набуття статусу кредитора у справі про банкрутство є наслідком перевірки судом заявлених вимог у межах справи про банкрутство та їх визнання повністю або частково, що відображається перш за все в ухвалі попереднього засідання, а також включення визнаних вимог до реєстру вимог кредиторів в подальшому заміни кредитора правонаступником.

Як встановлено судом, вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками судового провадження, 31.08.2023 ПАТ "Златобанк" було подано до суду першої інстанції заяву про визнання кредиторських вимог до боржника - ТОВ "ТЛК "Арктика" за Кредитним договором від 29.10.2010 №153/10-KL станом на 02.08.2023 на суму 586 471 841,04 грн. і врахуванням наявності вимог, забезпечених заставою боржника за договором іпотеки від 31.05.2012, укладеним між ПАТ "Златобанк" та ТОВ "ТЛК "Арктика", посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. за реєстровим №2614, за кредитними договорами №153/10-KL від 29.10.2010, укладеним між ПАТ "Златобанк" та ТОВ "ТЛК "Арктика", №123/12-KLMV від 30.05.2012, укладеним між ПАТ "Златобанк" та ТОВ "Пашківочка", №110/12-KL від 21.05.2012, укладеним між ПАТ "Златобанк" та ТОВ "Пашківка", у загальній сумі 1 108 521 883,00 грн. станом на 02.08.2023, посилаючись зокрема на те, що договір про розірвання від 29.10.2014 має ознаки нікчемного правочину на підставі частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а подальший ланцюжок угод з відчуження іпотечного майна та обтяження його новими іпотеками в силу частини третьої статті 12 Закону України "Про іпотеку" є також нікчемними, з огляду на відсутність згоди банку, як іпотекодержателя, на такі угоди. Подана заява станом на час вирішення питання про процесуальне правонаступництво не була розглянута.

Таким чином, з огляду на необхідність дотримання стадійності розгляду справи про банкрутство, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що за наявності у цій же справі поданої та не розглянутої заяви ПАТ "Златобанк" з грошовими вимогами до боржника, в рамках розгляду клопотань ПАТ "Златобанк" та ТОВ "ФК "Ю-Бейс" щодо процесуального правонаступництва на стадії даного апеляційного провадження не може здійснюватися оцінка відповідних правочинів (договору про відступлення права вимоги між ПAT "Златобанк" та ТОВ "ФК "Ю-Бейс" як укладеного чи неукладеного в частині відчуження прав вимог до ТОВ "ТЛК "Арктика", як і чинності або нечинності договору про розірвання договору іпотеки від 29.10.2014).

Відтак, оскільки процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва - заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником за наявності підтверджених вимог первісного кредитора, суд апеляційної інстанції в даному випадку за відсутності перевірки наявності права вимоги та його чинності (встановлення матеріального правонаступництва), позбавлений можливості здійснити розгляд відповідних клопотань по суті заявлених в них вимог.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку, зокрема, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

За змістом наведеної статті причиною зупинення є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду в кожному конкретному випадку слід з`ясувати як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Тобто, господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.

За викладених вище обставин, враховуючи наявність у суді першої інстанції нерозглянутої заяви з грошовими вимогами ПAT "Златобанк" у справі про банкрутство ТОВ "ТЛК "Арктика", беручи до уваги особливості провадження у справі про банкрутство та необхідність дотримання стадійності її розгляду, а також виконуючи вказівки Верховного Суду у даній справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зупинення апеляційного провадження до розгляду означеної заяви з грошовими вимогами на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

За висновками колегії суддів, таке зупинення саме за даних умов, з урахуванням стадійності провадження у справі про банкрутство, є більш виправданим і розумним, аніж будь-яка інша процесуальна поведінка суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, суд звертає увагу ТОВ "Фінансова Компанія "Ю-Бейс", що постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 у даній справі, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 17.06.2025, залишено без задоволення апеляційну скаргу АТ "Державний ощадний банк України", а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 02.08.2023 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ТЛК "Арктика" - без змін.

Тобто, судом вже було розглянуто апеляційну скаргу АТ "Державний ощадний банк України", як наслідок апеляційне провадження наразі здійснюється лише за апеляційною скаргою ПАТ "Златобанк", а оскільки у поданому клопотанні про зупинення апеляційного провадження заявник просить суд зупинити апеляційне провадження у справі №910/11071/23 за апеляційними скаргами ПАТ "Златобанк" та АТ "Ощадбанк", таке клопотання підлягає задоволенню судом частково.

Керуючись статтями 227, 234 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1.Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Ю-Бейс" про зупинення апеляційного провадження у справі задовольнити частково.

2.Зупинити апеляційне провадження у справі №910/11071/23 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Златобанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 року до розгляду Господарським судом міста Києва заяви Публічного акціонерного товариства "Златобанк" з кредиторськими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика".

3.Зобов`язати учасників провадження у справі повідомити суд про усунення обставин, що стали підставою для зупинення апеляційного провадження у справі №910/11071/23.

4.Копію ухвали суду надіслати учасникам провадження у справі.

5.Справу №910/11071/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст ухвали складено 06.04.2026 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді О.В. Яценко

О.М. Сковородіна