УХВАЛА

07 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/7978/21

Суддя Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду Мачульський Г. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства ?Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат ?Пуща-Водиця?

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2026 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2025

за первісним позовом Державного підприємства ?Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат ?Пуща-Водиця?

до Товариства з обмеженою відповідальністю ?Проектінвестбуд?,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) Фонду державного майна України;

2) Кабінету Міністрів України;

3) Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області;

4) Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),

про визнання правочину недійсним

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ?Проектінвестбуд?

до Державного підприємства ?Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат ?Пуща-Водиця?

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2026 (через систему ?Електронний суд?) Державне підприємство ?Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат ?Пуща-Водиця? звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2026 (повний текст складений 11.03.2026) та рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2025 разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що її подано з порушенням статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), виходячи із наступного.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що підставою касаційного оскарження заявник визначив пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України, оскільки апеляційним господарським судом застосована норма права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 11.07.2023, яка прийнята в цій справі. Інших виключних випадків на оскарження судових рішень скаржником у касаційній скарзі не зазначено.

Водночас у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що подібність правовідносин свідчить не про ті ж самі правовідносини в межах однієї справи, а під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Тобто скаржник у касаційній скарзі повинен обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

Між тим у касаційній скарзі посилається на постанову Верховного Суду від 11.07.2023, прийняту у цій справі, якою суд касаційної інстанції скасувавши попередні судові рішення частині відмови в задоволенні первісного позову передав справу на новий розгляд в цій частині до Господарського суду міста Києва.

Проте правовідносини у цій справі є тотожними, а із положень пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України вбачається, що подібними є правовідносини в іншій справі.

Отже, Державне підприємство ?Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат ?Пуща-Водиця? на усунення недоліків касаційної скарги має навести постанову Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, про яку воно зазначає у касаційній скарзі, у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги.

З огляду на викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху для надання скаржнику можливості належним чином обґрунтувати підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України.

При цьому слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 298 ГПК особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.

Разом з тим, за наслідками усунення недоліків поданої касаційної скарги скаржнику не надається право доповнити її іншими пунктами частини 2 статті 287 ГПК чи іншими нормами права.

Частиною 3 статті 169 ГПК України встановлено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Оскільки порядок усунення недоліків касаційної скарги чинним ГПК України не визначений, Суд визначає, що скаржнику необхідно направити на адресу Суду заяву про усунення недоліків, а іншим учасникам справи направити копії такої заяви і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу, та надати Суду докази такого направлення.

Згідно із частиною 2 статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, касаційна скарга скаржника визнається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства і підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України.

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державного підприємства ?Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат ?Пуща-Водиця? залишити без руху.

2. Встановити Державному підприємству ?Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат ?Пуща-Водиця? строк усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

3. У разі усунення недоліків документи подати через ?Електронний суд? або направити поштою на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 із наданням доказів про дату вручення даної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Г. М. Мачульський