ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2026 м. Івано-ФранківськСправа № 909/223/26
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Гули У. І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ БІЗНЕС", вул. Антоновича, буд. 51, м. Київ, 03150

до відповідача: Комунального некомерційного підприємства "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради", вул. Матейки, буд.53, м. Івано-Франківськ, 76018

про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 1 160 025 грн 97 коп.

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ БІЗНЕС" через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради" про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в грудні 2025 в розмірі 1 160 025 грн 97 коп., у тому числі ПДВ 193 337 грн 66 коп.

Стислий виклад позиції позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань, що виникли на підставі Договору про постачання електричної енергії споживачу №1712 від 18.12.2025 в частині своєчасної оплати за спожиту електричну енергію за грудень 2025. Позивач обгрунтовує позов ст. 509, 526, 611, 612, 714 ЦК України

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не надав.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Процесуальні дії у справі, вирішення заяв та клопотань.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Івано-Франківської області від 23.02.2026 для розгляду справи № 909/223/26 визначено суддю Гулу У.І.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25.02.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; відповідно до приписів ст. 252 ГПК України, суд постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення та повідомив, що останні мають право у разі наявності заперечень проти розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, подати суду відповідне обґрунтоване клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін: відповідач - в строк для подання відзиву; позивач - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі суд надіслав сторонам згідно вимог ст. 120, 242 ГПК України: позивачу та відповідачу - шляхом направлення її в електронній формі до електронного кабінету сторін.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, копія ухвали про відкриття провадження у справі доставлена до електронного кабінету позивача - 25.02.2026 об 11:58, відповідача - 25.02.2026 об 11:50.

Враховуючи те, що клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

18 грудня 2025 року між ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНИЙ БІЗНЕС» та Комунальне некомерційне підприємство "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради" (надалі - Споживач, Відповідач) був укладений Договір про постачання електричної енергії споживачу №1712 (надалі - Договір), за яким Постачальник ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНИЙ БІЗНЕС» зобов"язався постачати електричну енергію Споживачу, а Споживач зобов"язався оплатити вартість використаної електричної енергії.

Відповідно до умов вказаного договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу (відповідачу) для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (придбаної) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Код згідно з ДК 021:20-5 Електрична енергія (п. 2.1 договору).

Пунктом 13.1 Договору визначено, що Договір набирає чинності і вважається укладеним з моменту його підписання та діє до 31.12.2025 року, а в частині зобов`язань, які виникли в період дії Договору і відповідальності за їх виконання - до повного їх виконання, проведеного в належному порядку.

У відповідності до умов та положень Договору, Сторони попередньо узгодили період та обсяг електричної енергії яку Постачальник повинен продати, а Споживач купити та оплатити. Очікувальний обсяг закупівлі електричної енергії за цим Договором становить 110 000 кіловат годин (п. 13.5 договору).

Сторони також узгодили наступні умови продажу електричної енергії: «Ціна (тариф) 1 кВт*год електричної енергії: 10,54569 грн. з ПДВ, усього з ПДВ 1 160 025,97 грн (п.1 додатку №2 до договору).

Також пунктом 5 Додатка 2 до Договору Сторони передбачили, що строк оплати 10 робочих днів з моменту отримання Споживачем рахунку та акта. У випадку не отримання Споживачем акту або не повернення Постачальнику отриманого та підписаного з боку Споживача акту протягом десяти днів з дня його формування, він вважається підписаним та узгодженим сторонами, якщо в цей же строк Споживачем не буде надано обґрунтованих заперечень.

Додатком 3 до договору сторони погодили кількість електроенергії 110 000 кВт год.

Як зазначає позивач, у відповідності до положень Договору, враховуючи попередньо узгоджені показники щодо обсягу та вартості електричної енергії, Споживач спожив та купив а Постачальник у грудні 2025 року продав 114 551 кіловат годин електричної енергії на загальну суму 1 160 025,97 грн. з ПДВ. Відповідно до умов Договору договірний обсяг постачання електричної енергії становив 110 000 кіловат годин за ціною 10,54569 грн з ПДВ за 1 кіловат годину. За результатами розрахункового періоду фактичне споживання електричної енергії Споживачем у грудні перевищило договірний обсяг та склало 114 551 кіловат годин.

Позивач зазначає, що з метою недопущення перевищення загальної вартості Договору та без збільшення фінансового навантаження на Споживача, Сторонами було узгоджено зменшення ціни за одиницю електричної енергії до рівня 10,12672056 грн з ПДВ за 1 кіловат годину, що не призвело до зміни загальної суми договірних зобов`язань.

Ціна без ПДВ за 1 кВт у розмірі 8,4389338 була відображена в Акті купівлі-продажу електричної енергії, який підписаний Відповідачем без зауважень, що відповідно до пункту 12 Додатка 2 до Договору свідчить про погодження Сторонами ціни Товару.

Ціна товару вважається погодженою з моменту підписанні обома сторонами акту приймання-передачі товару (п.12 додатку 2 до договору).

Факт продажу електричної енергії Постачальником відповідного обсягу та на зазначену вище суму підтверджується Рахунком № 745 за грудень 2025 року та Актом купівлі-продажу електричної енергії № 0000-000838 .

Відповідач не здійснив оплату за надані послуги у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 1 160 025 грн 97 коп.

Оцінка доказів. Норми права, які застосував суд, та інші мотиви ухваленого рішення.

Внаслідок укладення договору № 1712 від 18.12.2025 між сторонами відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України), виникли цивільні права та обов`язки.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що зазначений вище договір та додатки до нього укладені у письмовій формі, підписані і скріплені печатками сторін, сторонами погоджено всі умови договору та досягнуто згоди щодо виконання умов останнього.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань згідно ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, двосторонній договір купівлі-продажу електричної енергії (двосторонній договір).

Двосторонній договір - договір купівлі-продажу електричної енергії, укладений між двома учасниками ринку поза організованими сегментами ринку, крім договору постачання електричної енергії споживачу (пункт 17 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії ).

Згідно з частиною 1 статті 66 Закону України «Про ринок електричної енергії» купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами здійснюють виробники, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, трейдери, гарантований покупець та споживачі.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ГПК України).

З матеріалів справи суд встановив, що між сторонами у справі існували договірні відносини, що виникли на підставі укладеного договору № 1712 про постачання електричної енергії споживачу від 18.12.2025 (далі - договору).

З акту № 0000-000838 купівлі - продажу електричної енергії за грудень 2025 року встановлено те, що позивач поставив відповідачу електричну енергію на суму 1 160 025 грн 97 коп. в обсязі 114 551,000 кВт. Акт підписаний сторонами та скріплений печатками сторін без будь-яких зауважень чи заперечень.

Доказів оплати матеріали справи не містять, суму заборгованості відповідач не спростував.

Виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих та досліджених у ході розгляду даної справи, враховуючи їх вірогідність та взаємозв`язок, відповідно до ст. 86 ГПК України, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

Судові витрати.

Згідно з приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 розділу I ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 17 400 грн 39 коп., що підтверджується платіжним документом № 3622 від 23.02.2026.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову, судовий збір у розмірі 17 400 грн 39 коп., покладається на відповідача.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 86, 123, 129, 165, 178, 236, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Центр інфекційних захворювань Івано-Франківської обласної ради" (, вул. Матейки, буд. 53, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичний бізнес" (, вул. Антоновича, буд. 51, м. Київ, 03150) заборгованість за спожиту в грудні 2025 року електричну енергію в розмірі 1 160 025 грн 97 коп., в т.ч. ПДВ 193 337 грн 66 коп. та 17 400 грн 39 коп. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у відповідності до глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Дата складення повного судового рішення 30.03.2026.

Суддя Гула У.І.