ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

м. Одеса

"27" березня 2026 р. Справа № 916/4344/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

розглянувши зареєстровану 25.03.2025 за вх. № 2-577/26

заяву заступника керівника Доброславської окружної прокуратури Одеської області

про забезпечення позову

у справі № 916/4344/25

за позовом заступника керівника Доброславської окружної прокуратури Одеської області (67500, Одеська обл., Одеський р-н, смт Доброслав, вул. Центральна, буд. 85) в інтересах держави в особі Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області (67571, Одеська обл., Одеський р-н, с. Фонтанка, вул. Степна, буд. 4, Код )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЕКСТІН" (65016, м. Одеса, Фонтанська дорога, буд. 123, Код )

про розірвання договору оренди землі, звільнення земельної ділянки шляхом демонтажу тимчасових споруд, припинення володіння правом власності,

встановив:

Заступник керівника Доброславської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області використовуючи систему Електронний суд звернувся до Господарського суду Одеської області із позовною заявою, в якій просить:

розірвати договір оренди земельної ділянки площею 0,1418 га з кадастровим номером :01:002:2435, який укладений 01.10.2018 між Крижанівською сільською радою Лиманського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю ФОРЕКСТІН, відомості про право оренди за яким внесені 05.10.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису про інше речове право 28328838);

зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю ФОРЕКСТІН повернути земельну ділянку із кадастровим номером :01:002:2435 площею 0,1418 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Крижанівка, Бочарова Генерала, 64, в користування Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області;

скасувати проведену державним реєстратором Овідіопольської районної державної адміністрації Каменською О.А. від 15.01.2021 (індексний номер рішення 40164125) державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРЕКСТИН на господарську споруду загальною площею 20,1 кв.м., що розташована за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Крижанівка, Бочарова Генерала, 64, з закриттям відповідного розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Товариству з обмеженою відповідальністю ФОРЕКСТІН звільнити земельну ділянку площею 0,1418 га з кадастровим номером :01:002:2435 за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Крижанівка, Бочарова Генерала, 64, шляхом демонтажу (знесення) тимчасових споруд площею 20 кв.м, 150 кв.м та 108 кв.м.

Фактичними підставами звернення із позовом до суду Прокурором визначено те, що 01.10.2018 між Крижанівською сільською радою Лиманського району Одеської області як Орендодавцем (правонаступником якої є Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області) та Товариством з обмеженою відповідальністю ФОРЕКСТИН укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,1418 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Лиманський (на даний час Одеський) район, Крижанівська (на даний час Фонтанська) сільська рада, вул. Бочарова Генерала, 64, кадастровий номер :01:002:2435, для будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу).

Рішеннями виконавчого комітету Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області від 28.03.2017 № 67, № 68 та № 69 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:2435, надано дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю ФОРЕКСТИН на встановлення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, зокрема: згідно паспорту прив`язки ТС від 30.09.2019 № 14-07/014/19-К, загальна площа забудови ТС становить 20.0 м.кв; згідно паспорту прив`язки ТС від 16.10.2019 № 14-07/018/19-К загальна площа забудови ТС становить 150.0 м.кв; згідно паспорту прив`язки ТС від 30.09.2019 № 14-07/017/19-К загальна площа забудови ТС становить 108.0 м.кв.

Як зазначає Прокурор, строк дії вказаних паспортів прив`язки продовжено відповідним рішенням Ради до 31 грудня 2022 року.

При цьому 30.03.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю ФОРЕКСТИН отримано містобудівні умови та обмеження на нове будівництво господарської споруди за адресою: Одеська область, Одеський район, Фонтанська територіальна громада, с. Крижанівка (станом на 01.01.2021), вулиця Бувалкіна Владислава, б. 64, за № MU01:8569-4682-0133-8345.

А відповідно до технічного паспорту б/н, виготовленого 27.11.2020 ФОП Топалова С.О, господарська споруда, котра використовується Відповідачем, має площу 26.3 кв.м.

Згідно ж із даними декларації про готовність до експлуатації об`єкта нерухомого майна № ОД26, Товариством з обмеженою відповідальністю ФОРЕКСТИН введено в експлуатацію об`єкт нерухомого майна з кодом ДКБС:1230.9.

У той же час, 15.01.2021 за Товариством з обмеженою відповідальністю ФОРЕКСТИН зареєстровано право приватної власності на нерухоме майно господарську споруду загальною площею 20,1 кв.м., що розташована на орендованій земельній ділянці: в Одеській обл., Одеському р-н, с. Крижанівка, вул. Бочарова Генерала, буд. 64, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227.

Підставою ж реєстрації права власності зазначено: декларацію серія та номер ОД 26, видана 17.12.2020 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області.

Прокурор зазначає про використання Товариством з обмеженою відповідальністю ФОРЕКСТИН переданої в оренду земельної ділянки не за цільовим призначенням, що надає право вимагати розірвання відповідного договору оренди в судовому порядку.

Посилається на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю ФОРЕКСТИН зареєстровано право приватної власності на об`єкт, котрий не відноситься до об`єктів нерухомості, адже є тимчасовою спорудою, що наділяє правом вимагати скасування відповідної реєстрації та знесення (демонтажу) об`єкту.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 27.10.2025 позовній заяві заступника керівника Доброславської окружної прокуратури Одеської області присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/4344/25 та визначено суддю Гута С.Ф. для її подальшого розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.11.2025 позовну заяву заступника керівника Доброславської окружної прокуратури Одеської області залишено без руху та запропоновано усунути встановлені судом недоліки позовної заяви.

07 листопада 2025 року заступником керівника Доброславської окружної прокуратури Одеської області представлено відповідні докази на виконання приписі ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.11.2025 прийнято позовну заяву заступника керівника Доброславської окружної прокуратури Одеської області до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4344/25, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.01.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

25 березня 2026 року заступник керівника Доброславської окружної прокуратури Одеської області звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом:

накладення арешту на господарську споруду загальною площею 20,1 кв.м., що розташована за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Крижанівка, Бочарова Генерала, 64 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 227);

накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1418 га з кадастровим номером :01:002:2435, що розташована за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Крижанівка, Бочарова Генерала, 64 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 227);

заборони суб`єктам реєстраційних дій (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо господарської споруди загальною площею 20,1 кв.м., що розташована за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Крижанівка, Бочарова Генерала, 64 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 227) та земельної ділянки площею 0,1418 га зкадастровим номером :01:002:2435, що розташована за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Крижанівка, Бочарова Генерала, 64 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 227).

Фактичними підставами звернення із заявою визначено викладене у позовній заяві, окрім того зазначено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРЕКСТІН" з метою уникнення відповідальності та подальшого виконання рішення суду, у разі задоволення позову, укладено договір купівлі-продажу господарської споруди із фізичною особою ОСОБА_1 , при державній реєстрації якого внесено відомості щодо переходу права оренда до ОСОБА_1 на земельні ділянку із кадастровим номером :01:002:2435, площею 0,1418 га, а також договір купівлі-продажу із ОСОБА_2 групи тимчасових споруд у кількості 5 (п`яти) одиниць, розташованих на земельній ділянці із кадастровим номером :01:002:2435, площею 0,1418 га.

Відтак, прокурор зазначає, що необхідність у забезпеченні вказаної позовної заяви шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна за вищевказаною адресою викликана тим, що відповідач під час розгляду вказаної справи здійснив заходи щодо відчуження права власності на господарську споруду площею 20,1 кв.м (що є тимчасовою спорудою), що у свою чергу мало наслідком перехід права оренди на земельну ділянку комунальної власності 0,1418 га з кадастровим номером :01:002:2435 до ОСОБА_1 , а подальше невжиття заявлених заходів забезпечення позову призведе до порушення вимог щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, скільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду.

Дослідивши зміст заяви заступника керівника Доброславської окружної прокуратури Одеської області про забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно із частиною 1 статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

За своєю правовою природою забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Близькі за змістом висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями статті 137 ГПК України унормовано, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина 1 статті 137 ГПК України).

При вирішенні питання про вжиття заходів для забезпечення позову суд повинен врахувати, чи достатньо обґрунтовані доводи заявника щодо необхідності таких заходів. Оцінюється відповідність вимог заявника критеріям розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності, а також дотримання балансу інтересів сторін і зв`язок між обраним заходом і предметом позову. Крім того, суд розглядає, чи не завадить відсутність таких заходів виконанню рішення або належному захисту прав заявника, і чи не буде при цьому порушено інтереси інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають відповідати вимогам позову та бути співмірними з його змістом, щоб уникнути непотрібного обмеження прав іншої сторони чи сторонніх осіб. Для підтвердження необхідності таких заходів мають бути надані факти, що свідчать про ризик ускладнення виконання рішення або неможливість поновлення прав позивача. При цьому обґрунтованість самого позову в цей момент не досліджується, оскільки це буде предметом основного розгляду.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Таким чином, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до статті 136 ГПК України обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Близькі за змістом висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.01.2019 у справі № 902/483/18, від 28.08.2019 у справі № 910/4491/19, від 12.05.2020 у справі № 910/14149/19, від 13.01.2020 у справі № 922/2163/17.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення Відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Поряд із наведеним, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 зауважено, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Разом з тим, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Наведені висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Щодо обставин даної справи, суд зазначає, що прокурором заявлено наступні вимоги:

розірвати договір оренди земельної ділянки площею 0,1418 га з кадастровим номером :01:002:2435, який укладений 01.10.2018 між Крижанівською сільською радою Лиманського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю ФОРЕКСТІН, відомості про право оренди за яким внесені 05.10.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису про інше речове право 28328838);

зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю ФОРЕКСТІН повернути земельну ділянку із кадастровим номером :01:002:2435 площею 0,1418 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Крижанівка, Бочарова Генерала, 64, в користування Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області;

скасувати проведену державним реєстратором Овідіопольської районної державної адміністрації Каменською О.А. від 15.01.2021 (індексний номер рішення 40164125) державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРЕКСТИН на господарську споруду загальною площею 20,1 кв.м., що розташована за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Крижанівка, Бочарова Генерала, 64, з закриттям відповідного розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Товариству з обмеженою відповідальністю ФОРЕКСТІН звільнити земельну ділянку площею 0,1418 га з кадастровим номером :01:002:2435 за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Крижанівка, Бочарова Генерала, 64, шляхом демонтажу (знесення) тимчасових споруд площею 20 кв.м, 150 кв.м та 108 кв.м.

За таких обставин суд має оцінити, чи може відсутність вжиття заходів забезпечення позову призвести до неможливості ефективного та справедливого захисту прав позивача, тобто чи буде він спроможний реалізувати свої права у межах одного судового провадження без необхідності звернення з новими позовами.

Так, в обґрунтування позову Прокурор посилається на те, що 01.10.2018 між Крижанівською сільською радою Лиманського району Одеської області як Орендодавцем (правонаступником якої є Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області) та Товариством з обмеженою відповідальністю ФОРЕКСТИН укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,1418 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Лиманський (на даний час Одеський) район, Крижанівська (на даний час Фонтанська) сільська рада, вул. Бочарова Генерала, 64, кадастровий номер :01:002:2435.

Прокурор зазначає про використання Товариством з обмеженою відповідальністю ФОРЕКСТИН переданої в оренду земельної ділянки не за цільовим призначенням, що надає право вимагати розірвання відповідного договору оренди в судовому порядку.

Посилається на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю ФОРЕКСТИН зареєстровано право приватної власності на об`єкт, котрий не відноситься до об`єктів нерухомості, адже є тимчасовою спорудою, що наділяє правом вимагати скасування відповідної реєстрації та знесення (демонтажу) об`єкту.

В свою чергу, тимчасові споруди розміщено на земельній ділянці із кадастровим номером :01:002:2435 на підставі рішень виконавчого комітету Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області та паспортів прив`язки, термін дії яких сплив 31 грудня 2022 року.

Суд зазначає, що достатньо обґрунтованою підставою для вжиття заходів забезпечення позову є підтверджена належними та допустимими доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується необхідність застосування конкретного виду забезпечення позову.

Відповідний захід забезпечення повинен бути безпосередньо пов`язаний із предметом спору та спрямований на забезпечення балансу інтересів усіх учасників процесу, запобігаючи ситуаціям, коли судове рішення не зможе бути виконане або його виконання призведе до виникнення нових спорів.

Заборона органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно проводити будь-які реєстраційні дії щодо спірного об`єкту нерухомого майна мінімізує вірогідність перереєстрацію чи надання в користування третім особам прав на спірну земельну ділянки, а у випадку здійснення в процесі судового розгляду реєстраційних дій зі спірним об`єктом зазначене не сприятиме поновленню інтересів територіальної громади на мирне володіння, користування та розпорядження землями та по суті буде прихованим виведенням земель із користування відповідача.

Заборона відчуження майна або вчинення реєстраційних дій є одним із дієвих способів забезпечення позову, оскільки у разі зміни власника об`єкта ускладнюється можливість досягнення позивачем мети звернення до суду, що може зумовити необхідність подання нових позовів до нового власника майна.

З урахуванням потенційної можливості повторної державної реєстрації прав, доводи про ризик чергових реєстрацій, які можуть ускладнити або унеможливити ефективний захист прав позивача, є обґрунтованими.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 підкреслює, що суди мають оцінювати ризики ускладнення захисту прав у межах одного провадження.

Поряд із наведеним, суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до відображених в державних реєстрах відомостях, власником земельної ділянки із кадастровим номером :01:002:2435 упродовж 05.10.2018-27.03.2026 є територіальна громада в особі Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області (правонаступником якої є Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області).

В свою чергу, внесено інформацію про зареєстроване за ОСОБА_1 право оренди земельної ділянки із кадастровим номером :01:002:2435 на підставі укладеного 01.10.2018 із Крижанівською сільською радою Лиманського району Одеської області договору оренди землі (номер запису про інше речове право 28328838).

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що накладення арешту на земельну ділянку, яка перебуває у комунальній власності позивача, фактично призводить до обмеження прав самого власника (територіальної громади), в чиїх інтересах ініційовано судовий розгляд. Заходи забезпечення позову не можуть бути звернені проти особи, на захист якої подано позов, оскільки це нівелює мету звернення до суду та створює штучні перешкоди у здійсненні власником своїх законних повноважень, що не охоплюються предметом спору з орендарем.

Окрім того, у відповідних державних реєстрах відображено інформацію стосовно того, що за ОСОБА_1 зареєстровано 06.03.2026 право власності на господарську споруду загальною площею 20,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 227), на підставі укладеного 06.03.2026 із Товариством з обмеженою відповідальністю ФОРЕКСТИН договору купівлі-продажу.

Пункт 3 частини 1 статті 138 ГПК України передбачає, що заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

В свою чергу, відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу (частина 4 статті 45 ГПК України).

Відтак, суд доходить до висновку, що основною метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Під арештом майна слід розуміти заборону розпоряджатися майном, що належить відповідачу, а в певних випадках і користуватися ним. Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено: «конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Відповідно ж до частини 4 статті 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постановах Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 755/5333/20, від 30.07.2025 № 752/22157/20 вказано, що «при задоволенні заяви позивача про накладення арешту на нерухоме майно та заборони його відчуження, суди не звернули уваги, що позов забезпечується накладенням арешту на майно, що не належить відповідачу. Тому є помилковим накладення арешту на майно особи, яка не є відповідачем у справі».

Враховуючи вищенаведене, суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення запропонованих заходів забезпечення позову як в частині накладення арешту, так і заборони відповідним суб`єктам вчиняти реєстраційні дії, щодо об`єкту нерухомого майна із реєстраційним номером 227, оскільки його власником відповідно до відображених в державних реєстрах відомостей (станом на 27.03.2026) є ОСОБА_1 , тобто особа, котра не має статусу учасника справи (позовних вимог до неї не заявлено), адже у протилежному випадку матиме місце порушення принципу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Аналогічне стосується запропонованої заборони відповідним суб`єктам вчиняти реєстраційні дії стосовно земельної ділянки площею 0,1418 га з кадастровим номером :01:002:2435, адже у протилежному випадку матиме місце порушення принципу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, що може призвести до обмеження реалізації наявних прав в особи, котра не має статусу учасника справи (позовних вимог до неї не заявлено).

Керуючись ст.ст.136-138,140,234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити заступнику керівника Доброславської окружної прокуратури Одеської області у задоволенні заяви про забезпечення позову (зареєстрована 25.03.2025 за вх. № 2-577/26) у справі № 916/4344/25

Ухвала набрала чинності 27 березня 2026 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя С.Ф. Гут