ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про скасування судового наказу

09.04.2026м. ХарківСправа № 922/679/26

Господарський суд Харківської області у складі судді Добрелі Н.С.

розглянувши заяву представника ВККУ ЛМР ХО про скасування судового наказу (вх. №8444/26 від 08.04.2026) у справі

за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТОВАНА ОПТИМІЗАЦІЯ ЕНЕРГЕТИЧНИХ РЕСУРСІВ"
до боржникаВодопровідно-каналізаційного комунального управління Люботинської міської ради
провидачу судового наказу про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ГОЕР" звернулося до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ВККУ ЛМР ХО заборгованості за спожиту електричну енергію на підставі Договору про постачання електричної енергії споживачу від 20.01.2025 №20/01.

09.03.2026 Господарським судом Харківської області був виданий судовий наказ у справі №922/679/26, яким стягнуто з ВККУ ЛМР ХО на користь ТОВ "ГОЕР" заборгованість за спожиту електричну енергію за 8 днів грудня 2025 в сумі 137.654,25 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 332,80 грн.

08.04.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від представника боржника надійшла заява про скасування судового наказу (вх. №8444/26), в якій просить суд скасувати судовий наказ у справі №922/679/26 про стягнення з ВККУ ЛМР ХО заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 137.654,25 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 332,80 грн.

При цьому представником боржника також була подана заява про поновлення процесуального строку на скасування судового наказу (вх. №8442/26 від 08.04.2026). В обґрунтування поданої заяви було наголошено, що копія судового наказу Господарського суду Харківської області від 09.03.2026 у справі №922/679/26 була отримана представником лише 06.04.2026 після надання доступу до матеріалів справи в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".

Надаючи оцінку вказаній заяві щодо поновлення процесуальних строків на подання заяви про скасування судового наказу, суд вказує наступне.

Відповідно до частини першої, другої статті 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Згідно з частиною другою статті 158 ГПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Як встановлено судом, строк для скасування судового наказу, у даному випадку, сплив 24.03.2026, про що зазначено в ухвалі Господарського суду Харківської області від 30.03.2026 у справі №922/679/26.

За загальним правилом метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.

При цьому, строк як відрізок часу обмежує дію суб`єктивних прав та обов`язків. Водночас процесуальний строк - це встановлений законом або визначений судом проміжок часу, протягом якого суд або учасники судового процесу мають право або зобов`язані вчинити певну процесуальну дію чи сукупність таких дій.

Процесуальні строки мають свою специфіку: вони завжди мають імперативний характер; процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу.

Отже, запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з заявами із процесуальних питань обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності та забезпечення здійснення судових процедур у межах розумних строків.

Питання щодо поновлення встановленого законом строку безпосередньо пов`язане з відповідним конкретним учасником справи, його процесуальним правом і обов`язком та спрямоване на реалізацією саме його суб`єктивних процесуальних прав (обов`язків).

Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05.06.2024 у справі №914/2848/22 виснувала, що процесуальні строки мають чітке нормативне розмежування залежно від того, чи вони встановлені законом, чи визначені судом, а відтак і різний правовий режим їх поновлення або продовження. Велика Палата підкреслила, що поновленню підлягає виключно пропущений процесуальний строк, встановлений законом, і лише за наявності сукупності умов: учасник має вчинити процесуальну дію, подати заяву про поновлення строку та обґрунтувати поважність причин його пропуску. Натомість продовженню підлягає лише строк, який був встановлений судом і який не сплив на момент звернення учасника з відповідною заявою; після його закінчення право учасника ініціювати продовження строку припиняється.

ГПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Відтак, оцінюючи доводи скаржника щодо можливості/неможливості останнього своєчасно вчинити процесуальну дію та, відповідно, наявності/відсутності незалежних та об`єктивних на це причин, суду необхідно оцінити конкретні обставини справи та зробить обґрунтований висновок щодо поважності/неповажності причин пропуску строку.

Судом враховано, що боржник вже звертався до суду із заявою про скасування судового наказу, яка була повернута судом, у зв`язку з несплатою судового збору та неподанням заяви про поновлення пропущеного процесуального строку. Через незначний проміжок часу, боржник повторно звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку поновити пропущений заявником строк для подання заяви про скасування судового наказу.

В поданій заяві про скасування судового наказу боржник зазначив, що на момент звернення заявника до суду із заявою про видачу судового наказу грошове зобов`язання було фактично виконано на підтвердження цього, боржником були надані платіжні інструкції від 01.03.2026 №661 на суму 105.000,00 грн, від 04.03.2026 №6868 на суму 4.000,00грн, від 05.03.2026 №6870 на суму 5.000,00 грн, від 07.03.2026 №871 на суму 23.654,26 грн. А всього на загальну суму 137.654,26 грн.

Підстав для повернення заяви про скасування судового наказу у зв`язку з недотриманням заявником вимог до форми та змісту такої заяви, які передбачені статтею 157 ГПК, судом не встановлено.

Частиною третьої статті 158 ГПК України визначено, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 333 цього Кодексу.

При цьому, положення ГПК України не ставлять в залежність можливість скасування судового наказу від обґрунтованості доводів боржника, викладених у заяві про скасування судового наказу. Пункт 5 частини третьої статті 157 ГПК України лише містить вимогу до боржника зазначити про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги доводи боржника про відсутність заборгованості, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування судового наказу від 09.03.2026 у справі №922/679/26, виданого за заявою ТОВ "ГОЕР".

На підставі викладеного, керуючись статтями 119, 157, 158, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Поновити Водопровідно-каналізаційному комунальному управлінню Люботинської міської ради пропущений процесуальний строк на подання заяви про скасування судового наказу.

2. Заяву Водопровідно-каналізаційного комунального управління Люботинської міської ради про скасування судового наказу задовольнити.

3. Скасувати судовий наказ Господарського суду Харківської області від 09.03.2026 у справі №922/679/26 про стягнення з Водопровідно-каналізаційного комунального управління Люботинської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТОВАНА ОПТИМІЗАЦІЯ ЕНЕРГЕТИЧНИХ РЕСУРСІВ" заборгованості за спожиту електричну енергію за 8 днів грудня 2025 в сумі 137.654,25 грн та витрат зі сплати судового збору в розмірі 332,80 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 09.04.2026.

Суддя Добреля Н.С.