ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2026 р.м. ХарківСправа №922/301/26

Господарський суд Харківської області у складі судді Добрелі Н.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ"
доТовариства з обмеженою відповідальністю -ФІРМА"СІД,ЛТД"
простягнення коштів

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ -ФІРМА"СІД,ЛТД", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті 3% річних за період з вересня 2024 по жовтень 2025 у сумі 4.391,24 грн та інфляційні витрати за період з вересня 2024 по жовтень 2025 у сумі 21.136,11 грн, а також судові витрати.

Фактичними підставами позову є невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної оплати вартості спожитої електричної енергії.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.02.2026 з урахуванням малозначності справи №922/301/26 в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи без повідомлення сторін та встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

Частиною п`ятою статті 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі була надіслана за місцезнаходженням відповідача (№ поштового відправлення R63), проте повернулася на адресу суду з відміткою поштового відділення "Одержувач відсутній за вказаною адресою".

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17).

При цьому, виходячи зі змісту статей 120, 242 ГПК, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 30.03.2023 у справі №910/2654/22).

Враховуючи факт направлення судом ухвали про відкриття провадження у справі на дійсну адресу відповідача та повернення такої ухвали з відміткою поштового відділення "Одержувач відсутній за вказаною адресою", суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача у даній справі.

Положеннями частини другої статті 14 ГПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини третя статті 13 ГПК України).

Відповідно до частини дев`ятої статті 165, частини другої статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 ГПК України відзиву на позов не подав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розгляну за наявними матеріалами справи.

Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне.

На підставі заяви-приєднання від 27.12.2018 ТОВ -ФІРМА"СІД,ЛТД" приєдналося до умов Договору про постачання електричної споживачу на умовах Комерційної пропозиції постачальника №2. У додатку до заяви зазначена інформація щодо об`єктів споживача.

Згідно з умовами укладеного між ПрАТ "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" (постачальник) та ТОВ -ФІРМА"СІД,ЛТД" (споживач) Договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 №735/0133 (далі - Договір) постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з пунктом 5.1. Договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору.

Розрахунковий період за цим Договором зазначений у комерційній пропозиції та, як правило, становить календарний місяць, і відповідає розрахунковому періоду за договором споживача з оператором системи розподілу/передачі (пункт 5.5. Договору).

У відповідності до пункту 6.2. Договору споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії з умовами цього Договору.

Згідно з пунктом 13.1. Договору цей Договір укладається на строк, визначений у комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору, та сплаченого рахунку (квитанції) постачальника.

З 01.12.2021 та з 01.01.2023 споживачу були змінені Комерційні пропозиції на №2Ф-Р та №2/23Ф-Р відповідно.

Як зазначає позивач, відповідачем у період січень-березень 2022 та в червні 2024 була спожита електрична енергія в загальній кількості 52.286,00 грн на суму 189.596,41 грн.

ПрАТ "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" були сформовані рахунки за електричну енергію нараховану в період січень-березень 2022 та червень 2024, котрі надсилалися відповідачу засобами поштового зв`язку. На зазначені в рахунках суми позивачем були складені Акти приймання-передачі електричної енергії за період січень-березень 2022 та червень 2024.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.06.2023 у справі №922/1424/23 стягнуто з ТОВ -ФІРМА"СІД,ЛТД" на користь ПрАТ "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" 186.386,22 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, 18.207,79 грн пені, 3.071,16 грн 3% річних, 22.954,63 грн індексу інфляції, 3.459,30 грн судового збору.

Також, Господарським судом Харківської області був виданий судовий наказ від 04.12.2024 у справі №922/4253/24 про стягнення з ТОВ -ФІРМА"СІД,ЛТД" на користь ПрАТ "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" суми заборгованості за електричну енергію у розмірі 3.210,19 грн, 3% річних у сумі 8.644,10 грн та інфляційних втрат у сумі 18.562,90 грн.

Позивач вказує, що заборгованість відповідача за електричну енергію, яка була стягнута рішенням Господарського суду Харківської області від 16.06.2023 у справі №922/1424/23 та за судовим наказом від 04.12.2024 у справі №922/4253/24, залишається несплаченою. У зв`язку з чим позивачем здійснено подальше нарахування 3% річних та інфляційних втрат, яке не було стягнуто за рішенням суду та судовим наказом.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту шляхом вжиття наведених у позові способів захисту права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За приписами статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу (пункт 14 частини першої статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Пунктом 1 частини третьої статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною четвертою статті 75 ГПК України передбачено, що обставини встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, §77, від 25.07.2002, Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007 одним з основних елементів верховенства права визнано принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Отже, обставини, встановлені рішенням Господарського суду Харківської області від 160.6.2023 у справі №922/1423/23 мають преюдиціальне значення та не доказуються при розгляді даної справи.

Окрім цього, Господарським судом Харківської області був виданий судовий наказ від 04.12.2024 у справі №922/4253/24 про стягнення з ТОВ -ФІРМА"СІД,ЛТД" на користь ПрАТ "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" суми заборгованості за електричну енергію у розмірі 3.210,19 грн, 3% річних у сумі 8.644,10 грн та інфляційних втрат у сумі 18.562,90 грн.

Таким чином, факт постачання електричної енергії в період січень-березень 2023 та в червні 2024, а також порушення строків оплати не підлягає доведенню знову.

Як зазначалося вище, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 4.391,24 грн за період з вересня 2024 по жовтень 2025 (до 31.10.2025) та інфляційні втрати в сумі 21.136,11 грн за період з вересня 2024 по жовтень 2025.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором (статті 610, 612 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наведені вище норми права та встановлені судом обставини, а саме факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, свідчать про правомірність нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат.

Перевіривши правильність здійснених позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено, що останні виконані арифметично вірно, згідно з нормами чинного законодавства та у відповідності до умов Договору. Доказів протилежного відповідачем не надано. Отже, позовні вимоги про стягнення 3% річних у сумі 4.391,24 грн за період з вересня 2024 по жовтень 2025 (до 31.10.2025) та інфляційні втрати в сумі 21.136,11 грн за період з вересня 2024 по жовтень 2025 є законними та обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 2.662,40 грн покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 4, 13, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю -ФІРМА"СІД,ЛТД" (Україна, 61174, Харківська обл., м. Харків, просп. Перемоги, буд. 59, кв. 173) на користь Приватного акціонерного товариства "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" (Україна, 61057, Харківська обл., м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10, ) заборгованість по оплаті 3% річних за період з вересня 2024 по жовтень 2025 у сумі 4.391,24 грн та інфляційні витрати за період з вересня 2024 по жовтень 2025 у сумі 21.136,11 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2.662,40 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "30" березня 2026 р.

СуддяН.С. Добреля