РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.04.2026Справа № 910/10/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Д.Сервіс» (вул. Ґарета Джонса, буд. 8, літ.20 Д, м. Київ, 04119; ідентифікаційний код 34456687)

до Інституту відновлювальної енергетики національної академії наук України (вул. Драгоманова, буд. 17, м. Київ, 02068; ідентифікаційний код 26476029)

про стягнення 431 394, 02 грн,

без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Д.Сервіс» (далі за текстом - ТОВ «Д.Сервіс» Позивач) з позовом до Інституту відновлювальної енергетики національної академії наук України (далі за текстом - Інститут НАНУ, Відповідач) про стягнення 431 394, 02 грн, з яких: 334 926, 34 грн - основного боргу, 71 114, 21 грн - інфляційних втрат та 25 353, 47 грн - 3% річних за теплопостачання в частині зобов`язання за договором про взаємну експлуатацію будівлі та майна № 11948-ДС від 01.01.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач не виконує свої зобов`язання за Договором № 11948-ДС від 01.01.2020 про взаємну експлуатацію будівлі та майна та не відшкодовує Позивачу витрати на теплозабезпечення та гаряче водопостачання будівлі за адресою: вул. Гната Хоткевича, 20А за період з 01.01.2023 по 31.03.2023 у сумі 334 926, 34 грн, хоча Позивач повністю оплатив послуги ТОВ «Євро-Реконструкція» за всю будівлю.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2026 позовну заяву ТОВ «Д.Сервіс» залишено без руху, Позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 5 176,73 грн

21.01.2026 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

05.02.2026 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Позивача про перехід до розгляду справи із спрощеного до загального позовного провадження із викликом сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2026 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Д.Сервіс» про розгляд справи у загальному позовному провадженні.

24.03.2026 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшли додаткові пояснення Позивача.

Суд вказує, що ухвала суду про відкриття провадження у справі від 26.01.2026 згідно повідомлення Господарського суду міста Києва доставлена Відповідачу до електронного кабінету 26.01.2026 о 19:04 год.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частини 6 вказаної статті якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, судом встановлено, що 27.01.2026 ухвала суду від 26.01.2026 належним чином вручена Відповідачу.

За приписами частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить Відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 26.01.2026 у справі № 910/10/26 встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ТОВ «Д.Сервіс» є власником приміщень площею 3 991,00 кв.м. (50,3 % від загальної площі будівлі), що розташовані в 9-ти поверховій будівлі за адресою: вул. Гната Хоткевича, 20-А, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Інша частина приміщень в будівлі, площею 3 942,6 кв. м. (49,7% від загальної площі будівлі) закріплена на праві оперативного управління за Інститутом відновлювальної енергетики Національної академії наук України.

01.02.2018 між ТОВ «ДТЕК сервіс», яке змінило своє найменування на ТОВ «Д.Сервіс», (покупець) та ТОВ «Євро-Реконструкція» (енергопостачальна організація) укладено Договір на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води 410014, відповідно до якого енергопостачальна організація зобов`язується виробляти, систематично поставляти та передавати у власність Позивачу (адміністративна будівля по вулиці Хоткевича Гната, 20-А), теплову енергію у вигляді гарячої води.

Відповідно до пункту 1.2 Договору на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води 410014 від 01.02.2018 покупець зобов`язується прийняти товар та своєчасно здійснити оплату за нього на умовах даного договору.

Облік спожитої теплової енергії виконується по приладам обліку, що встановлені на межі балансової належності покупця та КП «Київтеплоенерго», у відповідності до чинного законодавства, у т.ч. Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж. Встановлення приладів обліку теплової енергії підтверджується Актом постановки на комерційний облік приладів обліку. Прилади обліку пломбуються у встановленому порядку (пункт 5.1 Договору на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води 410014 від 01.02.2018).

Відповідно до пункту 5.2 Договору на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води 410014 від 01.02.2018 у випадку встановлення приладів обліку не на межі балансової належності до спожитої теплової енергії, що врахована приладами, додаються теплові втрати на ділянці від межі балансової належності до місця встановлення приладів обліку.

Згідно з пунктом 5.3 Договору на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води 410014 від 01.02.2018 в разі відсутності приладів обліку кількість спожитої теплової енергії розраховується енергопостачальною організацією по максимальним годинним тепловим навантаженням, що визначені даним договором, по кожному параметру теплоносія з дати, зафіксованої в наряді встановленої форми, при первинній подачі теплової енергії та з початку розрахункового періоду при подальшому споживанні. При цьому покупець зобов`язаний в погоджені з енергопостачальною організацією строки встановити прилади обліку.

Згідно з пунктом 6.1 Договору на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води 410014 від 01.02.2018 розрахунки з покупцем за теплову енергію проводяться згідно з тарифами, по групах споживачів, що затверджені розпорядженнями (рішеннями) Київської міської державної адміністрації (а також органами місцевого самоврядування, актами інших органів, що затверджують (погоджують, встановлюють) тарифи на теплову енергію) для енергопостачальної організації за кожну відпущену Гігакалорію (грн./l Гкал). Тарифи можуть змінюватись у зв`язку зі змінами розмірів складових калькуляцій собівартості теплової енергії (ціни на паливо, тощо), а також в інших випадках, передбачених діючими законодавством та нормативними актами. У разі зміни тарифів на теплову енергію сторони здійснюють розрахунки за новими тарифами, з дня їх введення в дію згідно умов даного Договору. Діючі на час укладення договору тарифи (без урахування ПДВ) на теплову енергію обумовлені Додатком № 4 до Договору.

Усі розрахунки по цьому Договору виконуються на підставі рахунків, які покупець отримує від енергопостачальної організації, виключно у грошовій формі за винятком випадків, передбачених чинним законодавством України (пункт 6.4 Договору на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води 410014 від 01.02.2018).

Згідно з пунктом 6.5 Договору на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води 410014 від 01.02.2018 покупець щомісяця з 07 по 14 число отримує в енергопостачальній організації оформлені бланки актів приймання передачі товарної продукції, актів звірки розрахунків за прийняту теплову енергію на початок розрахункового періоду, табуляграми та рахунок-фактуру на сплату теплової енергії з урахуванням недоплати або переплати за попередні періоди, що включають у себе вартість теплової енергії спожитої в попередньому місяці, та суми передоплати за теплову енергію (що визначається енергопостачальною організацією з урахуванням максимального теплового навантаження, визначеного цим договором). По одному примірнику підписаних актів звірки та приймання передачі товарної продукції покупець повертає в енергопостачальну організацію не пізніше 15 числа поточного місяця. В разі не підписання або неповернення вчасно акту звіряння цей документ вважається прийнятим в редакції енергопостачальної організації. Розрахунковий період - період часу, за який визначається кількість спожитої теплової енергії та здійснюється розрахунок між покупцем та енергопостачальною організацією.

Згідно з пунктом 6.6 Договору на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води 410014 від 01.02.2018 покупець самостійно сплачує за прийняту теплову енергію згідно з отриманим рахунком-фактурою не пізніше 25 числа поточного місяця, в тому числі теплову енергію, яка використана субабонентами покупця.

У пункті 10.1 Договору на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води 410014 від 01.02.2018 визначено, що він укладений на термін з 26.01.2018 по 26.01.2019 і вважається подовженим на кожен наступний рік, якщо жодна із сторін даного договору не заявить іншій стороні протилежне не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору. В частині розрахунків дія Договору триває до повного їх завершення.

Отже, з умов Договору на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води 410014 від 01.02.2018 слідує, що постачання теплової енергії здійснюється для будівлі в цілому, а не лише для 50,3 % від загальної площі будівлі, що знаходиться у власності Позивача (вказані обставини не заперечуються сторонами).

01.01.2020 між ТОВ «ДТЕК сервіс», яке змінило своє найменування на ТОВ «Д.Сервіс», та Інститутом відновлюваної енергетики Національної академії наук України укладено Договір № 11948-ДС про взаємну експлуатацію будівлі та майна, який регулює відносини щодо спільного використання будівлі за адресою: вул. Гната Хоткевича, 20А.

У пункті 1.2 Договору № 11948-ДС про взаємну експлуатацію будівлі та майна від 01.01.2020 загальна площа будівлі складає 7 933,6 кв.м. на підставі паспортів БТІ, у тому числі: - власність «Інституту» (3-4 поверхи, частково 1-2 поверхи) - 3 942,6 кв.м. (49,7%); - власність «ДТЕК Сервіс» (5-9 поверхи, надбудова, частково 1-2 поверхи) - 3 991,0 кв.м. (50,3%), детально в Додатку № 1 до Договору.

Відповідно до пункту 1.3 Договору № 11948-ДС про взаємну експлуатацію будівлі та майна від 01.01.2020 площа території земельної ділянки, відведеного під будівлю, складає 7 169,26 кв.м. Сплату земельного податку «ДТЕК Сервіс» та «Інститут» здійснюють самостійно, кожний за своїм розрахунком.

Згідно з пунктом 1.4 Договору №11948-ДС про взаємну експлуатацію будівлі та майна від 01.01.2020 «ДТЕК Сервіс» і «Інститут» спільно експлуатують системи електрозабезпечення, тепло- та водопостачання, каналізації, ліфти, спільно утримують будівлю та прилеглу територію у стані, що відповідає санітарно-гігієнічним нормам.

Згідно з пунктом 2.2 Договору №11948-ДС про взаємну експлуатацію будівлі та майна від 01.01.2020 «ДТЕК Сервіс» сплачує за: - використану разом з «Інститутом» гарячу воду та централізоване опалення; - комплексну підготовку теплотехнічного обладнання до опалювального сезону під форму Є-8; - вивіз спільних з «Інститутом» твердих побутових відходів.

Відповідно до пункту 2.4 Договору №11948-ДС про взаємну експлуатацію будівлі та майна від 01.01.2020 «Інститут» сплачує за: - ремонт та обслуговування ліфтів; - споживання холодної води та водовідведення.

У пункті 3.1 Договору №11948-ДС про взаємну експлуатацію будівлі та майна від 01.01.2020 сторони погодили, що щомісячно «ДТЕК Сервіс» надає «Інституту»: - копію акту приймання - передавання товарної продукції з Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» та довідку про показники лічильників по теплозабезпеченню та гарячому водопостачанню; - копію акту про сплату витрат по вивозу ТПВ; - копію акту про сплату витрат по комплексній підготовці теплотехнічного обладнання до опалювального сезону під форму Є-8 (один раз на рік згідно приписів ТОВ «Єврореконструкція»).

Згідно з пунктом 3.2 Договору № 11948-ДС про взаємну експлуатацію будівлі та майна від 01.01.2020 щомісячно «Інститут» зобов`язаний відшкодовувати «ДТЕК Сервіс»: - витрати по теплозабезпеченню та гарячому водопостачанню будівлі, відповідно до площ приміщень, що визначені в пункті 1.2 та Додатку № 1 до даного Договору, згідно з показниками облікових приладів (лічильників) на підставі акту наданих послуг; - 49,7% від загального обсягу витрат по вивозу ТПВ; - 49,7% від загальної вартості робіт з комплексної підготовки теплотехнічного обладнання до опалювального сезону під форму Є-8 (один раз на рік, згідно приписів ТОВ «Єврореконструкція»).

Відповідно до пункту 3.5 Договору №11948-ДС про взаємну експлуатацію будівлі та майна від 01.01.2020 сторони щомісяця, до 15 числа місяця, наступного за звітним, надають іншій стороні рахунок - фактуру та підписаний зі свого боку акт наданих послуг у 2 (двох) примірниках із зазначенням в ньому обсягу послуг за місяць.

Якщо сторона має зауваження до наданих послуг, вона протягом 3-х днів з дня отримання актів та розрахунку зобов`язана направити іншій стороні у письмовій формі свої зауваження для розгляду, та в разі необхідності оформлення нових актів, розрахунку та рахунків-фактур. У випадку, якщо сторона не згодна з зауваженнями іншої сторони, врегулювання розбіжності сторін виконуються шляхом переговорів (пункт 3.6 Договору №11948-ДС про взаємну експлуатацію будівлі та майна від 01.01.2020).

У пункті 3.8 Договору №11948-ДС про взаємну експлуатацію будівлі та майна від 01.01.2020 визначено, що оплату сторони проводять шляхом перерахування коштів на розрахункові рахунки іншої сторони протягом 5-ти робочих днів від дати підписання актів наданих послуг, отримання розрахунків та рахунків-фактур.

Цей Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.04.2020, а в частині розрахунків - до остаточного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 6.1 Договору №11948-ДС про взаємну експлуатацію будівлі та майна від 01.01.2020).

Згідно з пунктом 6.2 Договору №11948-ДС про взаємну експлуатацію будівлі та майна від 01.01.2020, якщо за 30 календарних днів до закінчення строку дії даного Договору жодна зі сторін не повідомила іншу сторону про припинення дії даного Договору, Договір вважається пролонгований на наступний календарний рік на тих самих умовах.

Отже, відповідно до умов вказаного Договору № 11948-ДС про взаємну експлуатацію будівлі та майна від 01.01.2020 Відповідач зобов`язаний щомісячно, а саме - протягом 5-ти робочих днів від дати підписання актів наданих послуг, отримання розрахунків та рахунків-фактур відшкодовувати Позивачу витрати по теплозабезпеченню та гарячому водопостачанню будівлі, відповідно до площ приміщень, що визначені в пункті 1.2 та Додатку № 1 до даного Договору, згідно з показниками облікових приладів (лічильників) на підставі акту наданих послуг.

За період з 01.01.2023 по 31.03.2023 ТОВ «Євро-Реконструкція» поставило послуг з теплопостачання в будівлю на суму 681 390, 60 грн з ПДВ, що підтверджується актами приймання-передавання товарної продукції, підписаними між ТОВ «Євро-Реконструкція» та Позивачем.

Позивач належним чином та в повному обсязі оплатив послуги з теплопостачання енергопостачальній компанії за період з 01.01.2023 по 31.03.2023, що підтверджується платіжними інструкціями та актом звірки взаємних розрахунків.

Частка Відповідача у витратах на теплопостачання будівлі за період з 01.01.2023 по 31.03.2023, пропорційна його частці у праві власності (оперативного управління) приміщень, становить 334 926,34 грн з ПДВ.

Відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань та не відшкодував Позивачу зазначені витрати ні в добровільному порядку, самостійно не оплатив відповідну частку теплопостачання енергопостачальнику.

Позивач неодноразово звертався до Відповідача з вимогою погасити заборгованість, зокрема: листом від 13.06.2023 № 07/6-111/2023 (отриманий Відповідачем 14.06.2023); електронними листами від 15.06.2023 на адресу з направленням актів, рахунків-фактур та актів приймання-передавання; вимогою від 17.09.2024 № 7/6-201/2024, направленою Відповідачу та Національній академії наук України; претензією від 19.03.2025 № 07/6-53/2025.

Відповідач жодним чином не відреагував на вказані звернення та не погасив заборгованість.

Як зазначає Позивач, станом на момент подання позову у Відповідача існує непогашена заборгованість з відшкодування витрат на надання комунальних послуг (теплопостачання) за період з 01.01.2023 по 31.03.2023 у розмірі 334 926,34 грн, а також нараховані інфляційні втрати у сумі 71 114,21 грн та 3% річних у сумі 25 353,47 грн.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять заперечень по суті заявлених вимог чи то доказів на їх спростування.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Так, за змістом положень статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 04/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи № 902/761/18, від 20.08.2020 зі справи № 914/1680/18).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Крім того, відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (актами Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція»), у січні 2023 року до спірної будівлі поставлено теплову енергію на суму 126 909, 89 грн, у лютому 2023 року - 112 641, 44 грн, у березні 2023 року - 95 375, 01 грн, що оплачені Позивачем у повному обсязі

Отже, частка 49,7%, яку Відповідач відповідно до умов Договору № 11948-ДС про взаємну експлуатацію будівлі та майна від 01.01.2020, повинен відшкодувати Позивачу, становить 334 926, 34 грн.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 3.8 Договору №11948-ДС про взаємну експлуатацію будівлі та майна від 01.01.2020 визначено, що оплату сторони проводять шляхом перерахування коштів на розрахункові рахунки іншої сторони протягом 5-ти робочих днів від дати підписання актів наданих послуг, отримання розрахунків та рахунків-фактур.

Листом від 13.06.2023 №07/6-111/2023, який отриманий Відповідачем 14.06.2023 вх. №188, Позивач надав Відповідачу зокрема акти, рахунки на відшкодування витрат на теплопостачання та гаряче водовідведення будівлі за період січень 2022 - травень 2023 та розрахунок суми відшкодування комунальних послуг за 2022 рік.

Доказів сплати грошових коштів у сумі 334 926, 34 грн станом на дату розгляду справи у суді Відповідачем суду не надано.

Власного контррозрахунку позовних вимог Відповідачем суду не надано.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості Інституту відновлюваної енергетики Національної академії наук України з відшкодування вартості спожитої теплової енергії у період з січня 2023 по березень 2023 у сумі 334 926, 34 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та Відповідачем не спростовано, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Д.Сервіс» в частині стягнення з Інституту відновлюваної енергетики Національної академії наук України суми основного боргу у розмірі 334 926, 34 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивач також нарахував та заявляє до стягнення з Відповідача 3% річних у розмірі 25 353, 47 грн за період з 24.06.2023 по 31.12.2025 та інфляційні втрати у розмірі 71 114, 21 грн за період з липня 2023 року по листопад 2025 року.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2 статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку в їх обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Д.Сервіс» в частині стягнення з Інституту відновлюваної енергетики Національної академії наук України 3% річних у розмірі 25 353, 47 грн та інфляційних втрат у розмірі 71 114, 21 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

З огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що Позивачем доведено належними та достатніми доказами оплату ним послуг теплопостачання всієї будівлі за період з 01.01.2023 по 31.03.2023, які в свою чергу безпідставно не відшкодовані Відповідачем пропорційно його частці відповідно до умов Договору № 11948-ДС від 01.01.2020 про взаємну експлуатацію будівлі та майна у зв`язку з чим Відповідачем порушено виконання грошового зобов`язання, а вимоги Позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, судовий збір покладається на Відповідача у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Д.Сервіс» - задовольнити.

2. Стягнути з Інституту відновлювальної енергетики Національної академії наук України (02068, м. Київ, вул. Драгоманова, буд. 17; ідентифікаційний код: 26476029) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Д.Сервіс» (04119, м. Київ, вул. Гарета Джонса, буд. 8, літ. 20Д; ідентифікаційний код: 34456687) основний борг - 334 926 (триста тридцять чотири тисячі дев`ятсот двадцять шість) грн 34 коп., 3 % річних - 25 353 (двадцять п`ять тисяч триста п`ятдесят три) грн 47 коп., інфляційні втрати - 71 114 (сімдесят одна тисяча сто чотирнадцять) грн 21 коп. та судовий збір - 5 176 (п`ять тисяч сто сімдесят шість) грн 73 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 09.04.2026

Суддя Антон ПУКАС