ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31 березня 2026 р. м. Житомир Справа № 14/325"б"

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансенерго"

До боржника: Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод"

про визнання банкрутом

Суддя Гнисюк С.Д.

Представники:

- за участю: Зименко Л.О. - прокурор (в залі суду).

У провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа №14/325"б" про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод"

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 10.02.2026 призначено судове засідання для розгляду справи на 31.03.2026; постановлено кредиторам у справі, до судового засідання, у випадку відсутності заяви арбітражного керуючого на участь у справі, визначеного згідно запиту на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод", провести комітет кредиторів, на якому розглянути питання щодо визначення кандидатури арбітражного керуючого для участі у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод; відповідне рішення комітету кредиторів та заяву арбітражного керуючого на участь надати суду.

В засіданні суду 31.03.2026 вирішувалось питання щодо подальшого руху справи №14/325"б".

Судом встановлено, що процедура банкрутства боржника триває більше 26 років. Ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Горук В.А. помер. Заяви від арбітражних керуючих, визначених згідно запитів суду на автоматичне визначення кандидатури, до суду не були подані. Доказів проведення комітетом кредиторів засідання, на якому розглянуто питання щодо визначення кандидатури арбітражного керуючого для участі у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод та відповідне рішення, на виконання вимог ухвал суду, суду не надано.

Суд в засіданні 31.03.2026 з`ясував у прокурора думку щодо подальшого розгляду справи, враховуючи відсутність кандидатури арбітражного керуючого для участі у справі та невиконання комітетом кредиторів вимог ухвал суду.

Прокурор в засіданні суду 31.03.2026 зазначив, що не заперечує проти закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає про наступне.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 15.11.1999 порушено провадження у справі №14/325"б" про визнання банкрутом Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод".

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08.09.2000 введено процедуру розпорядження майном.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 14.11.2000 відкрито процедуру санації.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 23.05.2001 затверджено план санації, продовжено строк санації до 25.11.2002 року.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 31.05.2002 достроково припинено процедуру санації за участю трьох інвесторів: Укрнафтопродукт, Закритого акціонерного товариства "Тай Пен-Холдінг та Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансенерго", звільнено керуючого санацією Жеронкіна Д.П., призначено керуючим санацією Горука В.А., зазначено, що за клопотанням комітету кредиторів продовжено процедуру санації.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 12.02.2003 ТОВ "Нова економіка" (м. Харків) призначено інвестором боржника, якого зобов`язано подати план санації.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 21.03.2003 затверджено реєстр вимог кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод".

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 19.11.2004 на стадії санації боржника затверджено мирову угоду від 19.11.2004, укладену між кредиторами та боржником, провадження по справі №14/325"Б" припинено.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 03.12.2008, зокрема, визнано недійсною мирову угоду від 19.11.2004, затверджену ухвалою Господарського суду Житомирської області від 19.11.2004, поновлено провадження по справі №14/325"б" зі стадії санації боржника.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 04.09.2009 відновлено вимоги конкурсних кредиторів боржника.

Постановою Господарського суду Житомирської області від 18.07.2013, зокрема, визнано банкрутом Відкрите акціонерне товариство "Коровинецький цукровий завод"; відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 01.02.2018, зокрема, призначено ліквідатором Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" у справі № 14/325"б" арбітражного керуючого Горука Віктора Андрійовича.

У судовому засіданні 04.07.2024 судом встановлено, що на виконання вимог ухвали Господарського суду Житомирської області від 14.05.2024 документів не надходило.

12.08.2024 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшов лист №10101/10.2-24/вх44424/10-24 від 01.08.2024, згідно якого повідомляється про те, що 31.07.2024 наказом Міністерства юстиції України №2286/5 анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 19.07.2013 №1489, видане Горуку Віктору Андрійовичу, у зв`язку з його смертю.

В ході розгляду справи, судом було здійснено запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" (ухвала від 20.08.2024).

27.08.2024 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ систему "Електронний суд", надійшла заява від арбітражного керуючого Демчука О.М. від 23.08.2024 про участь у справі, з додатками.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.08.2024 прийнято та призначено до розгляду в засіданні суду заяву арбітражного керуючого Демчука О.М. від 23.08.2024 про участь у справі.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 03.12.2024 в задоволенні заяви арбітражного керуючого Демчука Олександра Миколайовича від 23.08.2024 про участь у справі - відмовлено. Оскільки комітетом кредиторів не погоджено умови, які арбітражний керуючий Демчук О.М. зазначив у своєму клопотанні, що унеможливлює призначення його ліквідатором у справі №14/325"б" про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод".

Надалі, судом було здійснено ряд запитів на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" (ухвали від 03.12.2024, 24.12.2024, 06.02.2025, 27.03.2025, 24.04.2025, 03.06.2025, 10.07.2025, 14.10.2025).

Також ухвалами суду, визначеним кандидатурам арбітражних керуючих для участі у справі в якості ліквідатора, було запропоновано подати до суду заяву про участь у справі №14/325"б" про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" (ухвали від 05.12.2024, 26.12.2024, 10.02.2025, 27.03.2025, 28.04.2025, 04.06.2025, 22.07.2025, 15.10.2025). Однак, такі заяви не було подано.

Крім того, ухвалами Господарського суду Житомирської області від 06.02.2025, 27.03.2025, 24.04.2025, 03.06.2025, 10.07.2025, 14.10.2025, 20.01.2026, 10.02.2026 було постановлено кредиторам у справі, до судового засідання, у випадку відсутності заяви арбітражного керуючого на участь у справі, визначеного згідно запиту на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод", провести комітет кредиторів, на якому розглянути питання щодо визначення кандидатури арбітражного керуючого для участі у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод; відповідне рішення комітету кредиторів та заяву арбітражного керуючого на участь надати суду.

Відповідно до п. п. 3-1, 4 ч. 8 ст.48 Кодексу України з процедур банкрутства, до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про, зокрема: визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення у справі про банкрутство; звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого, припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого.

Станом на 31.03.3026 вимоги ухвал суду комітетом кредиторів не виконано. Кандидатуру арбітражного керуючого для участі у справі в якості ліквідатора не погоджено.

Отже, у даній справі комітет кредиторів самоусунувся і за півтора роки, питання щодо кандидатури арбітражного керуючого - не вирішив.

Крім того, матеріали справи не містять будь-яких пропозицій кредиторів щодо порядку здійснення подальшого провадження у цій справі про банкрутство, так як провадження у справі перебуває на стадії ліквідації з 18.07.2013 - більше 13 років, а сама справа розглядається - понад 26 років.

Ліквідація боржника - це припинення існування суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом. Ліквідаційна процедура, як стадія провадження у справі про банкрутство, є однією з найбільш ймовірних та прогнозованих процедур, які застосовуються до неплатоспроможного боржника та є механізмом виведення з ринку нерентабельних та неперспективних підприємств.

Кодексом України з процедур банкрутства передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення.

Водночас, процедура банкрутства є процесом, який характеризуються як специфічним складом учасників, кожен з яких вступаючи в провадження у справі наділяється особливим процесуальним правами та обов`язками, зумовленим характером відносин неплатоспроможності. Передусім це зумовлено особливістю провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні специфічних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників, стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного.

Участь кредитора у такому проваджені не може бути формальною. Будучи учасником провадження у справі про банкрутство кредитор наділений широким обсягом прав та повноважень, в тому рахунку правом на звернення до суду в межах провадження у справі про банкрутство із заявою про визнання недійсними правочинів боржника, звернення зі скаргою на дії (бездіяльність) ліквідатора, визнання недійсним правочину, вчиненого з порушенням порядку підготовки та проведення аукціону, реалізуючи які він має діяти своєчасно та у належний спосіб.

Тобто, під час здійснення провадження у справі про банкрутство кредитор в силу наявних у нього прав не може безумовно покладатися у здійсненні дій з оскарження правочинів чи інших дій направлених на виявлення, повернення майна банкрута, лише на ліквідатора. Як особа зацікавлена у задоволені наявних в нього грошових вимог до боржника у повному обсязі, кредитор має діяти розсудливо та проявляти уважність щодо стану своїх прав.

Втім, у даній справі кредитори не приймали активної участі у справі про банкрутство, зокрема не приймали участі у відповідних судових засіданнях; не ініціювали питання щодо скликання зборів кредиторів у відповідному складі для вирішення тих чи інших питань у даній справі (в тому числі щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство та/або прийняття рішення щодо подальшого розгляду справи) тощо.

При цьому, будь-яких заяв про відмову від своїх вимог до боржника, кредиторами, задля припинення своєї участі у процедурі банкрутства як учасниками провадження (сторони у справі), до суду не подавалося.

Вказане вказує на відсутність зацікавленості у кредиторів у найефективнішому вирішенні справи.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Параграф 1 статті 6 Конвенції зобов`язує держави-учасниці організовувати правові системи таким чином, аби забезпечити відповідність судів її різноманітним вимогам. Сукупність порушень держави створює судову практику, що несумісна з Конвенцією (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Боттацці проти Італії").

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд неодноразово встановлював порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, в яких порушувалися питання про тривалість провадження (рішення ЄСПЛ у справі "Фрідлендер проти Франції".

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сюрмелі проти Німеччини" від 08.06.2006 визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції тривалість судового провадження, яке продовжувалося у судах понад 16 років та відсутність ефективних засобів оскарження затяжного характеру триваючого розгляду цивільної справи в національному законодавстві Німеччини.

Близького за змістом висновку ЄСПЛ дійшов у рішенні від 10.12.2020 у справі "Парінов проти України", в якому суд визнав тривалість провадження у справі про банкрутство понад дев`ять років такою, що не відповідала вимозі "розумного строку", а отже порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Водночас, на державні органи покладено обов`язок щодо дотримання принципу ''належного урядування'' і ті з них, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення ЄСПЛ від 20.11.2011 у справі ''Рисовський проти України'').

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 10.12.2019 у справі № 906/1290/15 зазначила, що «відсутність предмета спору» в розумінні пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України означає припинення існування спірних правовідносин внаслідок певних обставин (оплати боргу, знищення предмета спору, скасування оспорюваного акта).

Беручи до уваги, що провадження у справі про банкрутство триває понад 26 років, з яких понад 13 років на стадії ліквідаційної процедури; ліквідаційна процедура об`єктивно не здійснюється; з огляду на пасивну поведінку кредиторів у справі щодо погодження кандидатури ліквідатора та визначення джерел оплати послуг ліквідатора та на безрезультатність вжитих судом дій щодо визначення кандидатури арбітражного керуючого для участі у цій справі в якості ліквідатора, а також те, що чинний у справі про банкрутство мораторій упродовж тривалого часу забороняє задоволення вимог конкурсних кредиторів боржника, для забезпечення принципів розгляду справи впродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом і гарантування правової певності кредиторів, вимоги яких визнані судом, включені до реєстру згідно з ухвалою попереднього засідання у справі про банкрутство і не можуть бути задоволені через дію мораторію у справі про банкрутство, для забезпечення принципів розгляду справи впродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом та гарантування правової певності кредиторів, провадження у справі про банкрутство підлягає закриттю відповідно до загальних процесуальних норм (пункт 2 частини першої статті 231 ГПК України) з причин відсутності предмету спору та статті 6 Конвенції.

Вказані вище обставини в їх сукупності, а також відсутність встановлення обставин щодо наявності майна боржника, унеможливлюють успішне завершення процедури банкрутства боржника та позбавляють можливості досягнення легітимної мети Кодексу України з процедур банкрутства, що через призму судового контролю у цій категорії справ, не можуть бути залишені поза увагою господарського суду під час вирішення питання про закриття провадження у справі про банкрутство боржника.

У цій частині суд спирається на правову позицію щодо застосування за подібних обставин пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України та статті 6 Конвенції Верховного Суду викладених у постанові від 17.04.2024 у справі № 5006/27/116б/2012, де Верховний Суд вказав:

"27. Отже, у разі тривалого здійснення провадження у справі про банкрутство через неможливість його завершення із застосуванням спеціальних норм законодавства про банкрутство суд має право застосувати загальні процесуальні норми з метою забезпечення права на справедливий суд в розумінні строків розгляду справи і забезпечення балансу інтересів кредиторів та боржника під час судового провадження"…

…"35. Суд звертає увагу, що норми ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, які визначають порядок та підстави закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), як і інші положення цього Кодексу, не містять окремого визначення такої підстави для закриття провадження у справі про банкрутство як-то «відсутність предмета спору» (знищення предмета спору), однак протилежний підхід, тобто продовження провадження у справі за цих умов, матиме наслідком порушення прав та інтересів боржника, його кредиторів та в цілому суперечитиме спрямованості законодавства про банкрутство.".

Верховний Суд у своїй постанові по справі № 5027/805-б/2012 від 22.01.2026 дійшов висновку:

..."68. Що застосування судами першої та апеляційної інстанцій п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у поєднанні з положеннями КУзПБ та з урахуванням правових висновків Верховного Суду у справах №5/104б і №5006/27/116б/2012 є правомірним та обґрунтованим".

Матеріали справи не містять доказів, які свідчать про наявність невирішених судом питань (заяв, клопотань, тощо) в межах справи 14/325"б".

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про закриття провадження у справі.

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 28, 90 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 231-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Житомирської області, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Закрити провадження у справі №14/325«б» про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" (13200, Житомирська область, Чуднівський район, смт. Великі Коровинці, провулок Піонерський, будинок 2, ).

2. Скасувати дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, введений ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08.09.2000 року у справі №14/325«б».

3. Припинити повноваження ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" арбітражного керуючого Горука Віктора Андрійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №АВ592880 від 17.11.2011; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

4. Державному реєстратору внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про припинення повноважень ліквідатора та закриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту ухвали: 01.04.2026.

Суддя Гнисюк С.Д.