ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.03.2026м. ДніпроСправа № 904/2585/23

Суддя Ніколенко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебет" про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником,

у справі

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебет", м. Київ

до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас", с. Воронове, Дніпропетровська область

про стягнення інфляційної складової у розмірі 849 302,02 грн., 3% річних у розмірі 197391,78 грн.

Представники:

Від позивача: ЛЕГКА ОЛЕНА ЮРІЇВНА (поза межами приміщення суду) - довіреність б/н від 29.12.2025.

Від відповідача: не з`явився

Від КП Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Павлоградської міської ради: Фурсов Р.М. (в залі суду) - витяг з ЄДР

СУТЬ СПОРУ:

Дочірнє підприємство "Евода Трейд" Комунального підприємства "Луцькводоканал" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" про стягнення інфляційної складової у розмірі 849 302,02 грн., 3% річних у розмірі 197391,78 грн.

Рішенням суду від 10.10.2023 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.06.2024 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2023 у справі № 904/2585/23 залишено без змін.

На виконання вищевказаних рішення та постанови апеляційного суду, 09.07.2024 було видано наказ про примусове виконання.

Ухвалою суду від 03.03.2025 замінено позивача у справі № 904/2585/23 з Дочірнього підприємства "Евода Трейд" Комунального підприємства "Луцькводоканал" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Дебет".

Наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.2024 у справі №904/2585/23 було пред`явлено до примусового виконання.

Синельниківським відділом державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 07.04.2025 було відкрито виконавче провадження № 77732446 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.2024 у справі № 904/2585/23.

На адресу суду, 13.02.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебет" надійшла заява про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником. Заявник просить суд звернути стягнення на грошові кошти Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради (ідентифікаційний код: 03341345), яке має заборгованість перед Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» згідно договору №304 від 16.01.2025 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебет» у розмірі 1 062 394,21 грн. в рахунок погашення заборгованості за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2023 у справі № 904/2585/23.

В обґрунтування наявності безспірної заборгованості Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради перед Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» за договором № 304 від 16.01.2025 стягувач послався на акт звіряння взаєморозрахунків між КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради та Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" за договором № 304 від 16.01.2025 за період липень 2022 року - травень 2025 року (том 4, а.с. 120).

Ухвалою суду від 18.02.2026 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебет" про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 24.02.2026.

Судове засідання, призначене на 24.02.2026, не відбулось через відсутність електропостачання будівлі суду, внаслідок чого не працювали всі електронні системи, за допомогою яких здійснюється судочинство (спеціалізована програма ДСС, підсистема "Електронний суд", системи відеоконференцзв`язку, системи аудофіксації та відеотрансляції судових засідань тощо).

Ухвалою суду від 24.02.2026 відкладено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебет" про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, на 09.03.2026.

Ухвалою суду від 09.03.2026 відкладено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебет" про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, на 23.03.2026.

Ухвалою суду від 23.03.2026 відкладено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебет" про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, на 30.03.2026.

Представник Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради, в свою чергу, надав до суду письмові заперечення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебет" про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

Представник Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради зазначив, що наданих стягувачем доказів недостатньо для підтвердження наявності заборгованості та визнання її безспірною в порядку ст. 336 ГПК України з таких причин:

- акт звіряння взаємних розрахунків між КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради та Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" станом на 31.05.2025 є внутрішнім обліковим документом, який фіксує стан розрахунків на конкретну дату, але не є остаточним доказом непогашення заборгованості станом на грудень 2025 року. Він не містить детального помісячного розрахунку з урахуванням усіх платежів після дати підписання;

- дані порталу spending.gov.ua підтверджують лише факт надходження коштів на рахунки боржника або пов`язаних осіб, але не є первинними документами і не розкривають призначення платежів, не підтверджують, що саме ці кошти стосуються договору № 304 від 16.01.2025, і не включають помилок.

Боржником також надано до суду письмові заперечення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебет" про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником. Боржник наполягає на тому, що стягувачем не надано до суду доказів безспірності заборгованості Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради перед Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас".

Дослідивши матеріали поданої заяви, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист та охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців, є Закон України "Про виконавче провадження".

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (пункт 1 частини першої статті 10 Закону України "Про виконавче провадження").

Порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, визначено статтею 336 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, що має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Подана в порядку статті 336 Господарського процесуального кодексу України виконавцем чи стягувачем заява про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є по суті вимогою про стягнення коштів з такої особи з визначених законом підстав, що у разі її задоволення судом має відповідати та забезпечувати досягнення мети виконавчого провадження - реальне виконання судового рішення, шляхом стягнення грошових коштів з особи, яка має заборгованість перед боржником. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №905/1642/19.

Під час розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, відповідно до статті 336 Господарського процесуального кодексу України предметом дослідження є наявність заборгованості, що підтверджується належними доказами. Такими доказами, зокрема, є відповідне рішення суду та докази беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які стягувач просить звернути стягнення.

Особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою. Наведене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, сформованими у постанові від 08.11.2019 у справі № 910/7023/19.

Системний аналіз приписів статті 53 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 336 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем задля неупередженого, ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій з метою фактичного виконання рішення суду. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.01.2023 у справі № 904/1182/20, від 02.11.2021 у справі № 910/10579/19, від 12.05.2021 у справі № 910/8613/19.

Під час розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, відповідно до статті 336 Господарського процесуального кодексу України, предметом дослідження має бути факт наявності заборгованості, що повинен підтверджуватись доказами, які відповідають вимогам статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які просять звернути стягнення.

Послідовна та стала правова позиція щодо предмета дослідження у цій категорії справ щодо застосування положень статті 336 Господарського процесуального кодексу України висловлена в численних постановах суду касаційної інстанції, зокрема у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2020 у справі № 910/5300/17, постановах Верховного Суду від 23.07.2018 у справі № 925/1048/17, від 11.09.2019 у справі № 902/1260/15, від 01.08.2019 у справі № 927/313/18, від 06.02.2020 у справі № 913/381/18.

Водночас, остаточне рішення за результатами розгляду заяви, поданої в порядку статті 336 Господарського процесуального кодексу України, має бути прийняте з урахуванням усіх обставин справи та відомостей про всіх учасників процесу. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.01.2023 у справі № 904/1182/20.

При розгляді такої заяви судам необхідно враховувати, що факт існування заборгованості не обов`язково має підтверджуватись судовим рішенням. За відсутності такого рішення суд має надати власну оцінку доводам заявника щодо наявності відповідної заборгованості, її розміру, а також з`ясувати обставини не пропуску строку позовної давності для відповідної вимоги боржника до особи, яка має заборгованість перед ним.

Спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент звернення особи із заявою в порядку статті 336 ГПК України боржник мав заборгованість перед кредитором, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначає заявник, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на момент такого звернення (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.12.2024 у справі № 902/831/23).

Частина друга статті 336 ГПК України не встановлює виключних підстав для відмови в задоволенні такої заяви, а тому суд, встановивши обставини, за яких звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, неможливе, може відмовити в задоволенні відповідної заяви з дотриманням норм процесуального законодавства (такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 09.01.2024 у справі № 908/1276/21 (908/921/22).

Так, відповідно до акту звіряння взаєморозрахунків між КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради та Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" за договором № 304 від 16.01.2025 за період липень 2022 року - травень 2025 року, КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради має заборгованість перед Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас": у розмірі 23 072 641,34 грн. (за даними КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради), у розмірі 23 467 365,36 грн. (за даними Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас"), розбіжність 394 724,02 грн.

При цьому, як боржник (Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас") так і КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради, під час розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебет" про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, обмежились лише твердженнями про недоведеність позивачем наявності заборгованості у КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради перед Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" у розмірі 23 072 641,34 грн.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Представники КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради та Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" не спростували належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості у КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради перед Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" у розмірі 23 072 641,34 грн. за договором № 304 від 16.01.2025, зокрема, і погашення такої заборгованості у повному обсязі.

З долучених представником КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради до матеріалів справи документів (супровідний лист № 740 від 23.03.2026) не вбачається припинення зобов`язання КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради перед Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" за договором № 304 від 16.01.2025 у розмірі 23 072 641,34 грн. у повному обсязі.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Сімнадцятого жовтня дві тисячі дев`ятнадцятого року набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

Повертаючись до стандартів доказування, передбачених процесуальним законом, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи та надані докази, суд, з точки зору стандарту доказування «вірогідності» та за відсутності належних та допустимих доказів протилежного, вважає, що факт існування у КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради заборгованості перед Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" за договором № 304 від 16.01.2025 у розмірі 1 062 394,21 грн. скоріш має місце, аніж ні.

Дослідивши обставини справи та матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебет" про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, судом не встановлено обставин, що можуть бути підставою для відмови у задоволенні вказаної заяви.

За таких обставин, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебет" про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, - слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 336 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебет" про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, задовольнити.

Звернути стягнення на грошові кошти Комунального підприємства Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Павлоградської міської ради (ідентифікаційний код: 03341345; місце реєстрації: 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 41-А) у розмірі 1 062 394,21 грн., яке має заборгованість перед Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" (місце реєстрації: 52521, Дніпропетровська область, с. Воронове, вул. Дніпровська, 28; ідентифікаційний код: 03564045) за договором №304 від 16.01.2025, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дебет (місце реєстрації: 03124, м. Київ, бул. Гавела Вацлава, буд. 4; ідентифікаційний код: 45320950) в рахунок погашення заборгованості за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2023 у справі № 904/2585/23.

Ухвала набирає законної сили 30.03.2026.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 06.04.2025.

Суддя М.О. Ніколенко