УХВАЛА

07 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/15442/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючої, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Руда Г. В.,

за участю представників:

позивача - Усика М. Г. (самопредставництво), Сидорчука Я. О. (самопредставництво),

відповідача -Балика І. М. (адвоката),

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Тітал"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 (колегія суддів: Сулім В. В. - головуючий, Коротун О. М., Майданевич А. Г.) і рішення Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 (суддя Чинчин О. В.) у справі

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Тітал"

про визнання недійсним пункту договору та стягнення 1 041 771,76 грн заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - Військова частина НОМЕР_1 ) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Тітал" (далі - ТОВ "Компанія Тітал"), в якому просила:

- визнати недійсним пункт 5 державного контракту (договору) на виготовлення та поставку товарів оборонного призначення від 27.07.2023 № 13/СПБ (далі - державний контракт) у редакції додаткової угоди від 04.10.2023 № 2 в частині включення до ціни державного контракту податку на додану вартість (далі - ПДВ);

- стягнути з ТОВ "Компанія Тітал" на користь позивача грошові кошти в розмірі 1 041 771,76 грн, з яких: 913 300,00 грн - сплачений ПДВ, 32 057,18 грн - 3 % річних, 96 414,58 грн - інфляційні втрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Військова частина НОМЕР_1 зазначала, що всупереч вимогам підпункту "д" підпункту 4 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України пункт 5 державного контракту з урахуванням додаткової угоди від 04.10.2023 № 2 містить умову щодо нарахування ПДВ, а тому цей пункт державного контракту є недійсним, а сплачений позивачем за цим контрактом ПДВ у розмірі 913 300,00 грн є безпідставно отриманими відповідачем коштами.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.04.2025, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 у справі № 910/15442/24, позов Військової частини НОМЕР_1 задоволено в повному обсязі.

Визнано недійсним пункт 5 державного контракту в редакції додаткової угоди від 04.10.2023 № 2 в частині включення до загальної вартості державного контракту ПДВ у розмірі 913 300,00 грн.

Вирішено стягнути з ТОВ "Компанія Тітал" на користь Військової частини НОМЕР_1 безпідставно сплачені кошти в розмірі 913 300,00 грн, 3 % річних у розмірі 32 057,18 грн, інфляційні в розмірі 96 414,58 грн та судовий збір у розмірі 18 654,58 грн.

Задовольняючи позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 про визнання недійсним пункту 5 державного контракту в редакції додаткової угоди від 04.10.2023 № 2 в частині включення до загальної вартості державного контракту ПДВ у розмірі 913 300,00 грн, суд першої інстанції виходив із того, що включення до ціни державного контракту ПДВ у розмірі 20 % суперечить пунктам 32, 92 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України. Тому суд дійшов висновку про те, що визначення сторонами у пункті 5 державного контракту в редакції додаткової угоди від 04.10.2023 № 2 ціни з урахуванням 20 % ПДВ у розмірі 913 300,00 грн здійснено з порушенням абзацу "д" підпункту 4 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, що свідчить про недодержання при укладенні пункту державного контракту встановлених статтею 203 Цивільного кодексу України вимог, а відтак є підставою для визнання його недійсним в силу статті 215 Цивільного кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення на користь позивача безпідставно сплачених коштів в сумі 913 300,00 грн, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач суму ПДВ у розмірі 913 300,00 грн отримав за товар, який підлягав оподаткуванню за нульовою ставкою. Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що ця сума коштів є перерахованою поза межами договірних платежів та зумовлює збагачення відповідача за рахунок позивача поза підставою, передбаченою законом.

Суд першої інстанції також зазначив, що в разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених коштів, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України. Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних як плати за користування чужими грошовими коштами за загальний період прострочення з 11.10.2023 до 11.12.2024 у розмірі 32 057,18 грн, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд першої інстанції, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат як збільшення суми основного боргу в період прострочення виконання боржником його грошового зобов`язання у зв`язку з девальвацією грошової одиниці України за загальний період прострочення з 11.10.2023 до 11.12.2024 у розмірі 96 414,58 грн, зазначив, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в розмірі, зазначеному позивачем.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог позивача. При цьому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведені в апеляційній скарзі ТОВ "Компанія Тітал" доводи не підтвердилися під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.

Не погодившись із висновками судів попередніх інстанцій, ТОВ "Компанія Тітал" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 у справі № 910/15442/24 в частині задоволення позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 про стягнення з ТОВ "Компанія Тітал" 3 % річних та інфляційних втрат, справу № 910/15442/24 в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 18.02.2026 у справі № 910/15442/24 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Компанія Тітал" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 у справі № 910/15442/24.

Водночас колегія суддів установила, що на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду була передана справа № 910/6530/24 за позовом керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкос Лайн" про визнання недійсними договорів про закупівлю товарів за кошти Державного бюджету України в частині включення до ціни вказаних правочинів суми ПДВ та стягнення 790 410,45 грн, з яких: 701 595,77 грн - безпідставно сплачена Військовою частиною НОМЕР_2 сума ПДВ за договорами, 58 199,81 грн - інфляційні втрати та 30 614,87 грн - 3 % річних. Предметом касаційного оскарження у справі № 910/6530/24 є рішення суду першої інстанції, залишене без змін постановою апеляційного господарського суду, про залишення позову прокурора в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_2 без розгляду та відмову в задоволенні позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України.

Ухвалою об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.11.2025 прийнято до розгляду справу № 910/6530/24 за касаційною скаргою керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2025. Таким чином, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 910/6530/24 сформує висновок у подібних правовідносинах зі справою № 910/15442/24, що розглядається.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також із власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою палатою Верховного Суду.

З огляду на подібність правовідносин у справі № 910/15442/24 та справі № 910/6530/24 із урахуванням критеріїв подібності, визначених у пунктах 39, 96, 97 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 (зміст спірних правовідносин, суб`єктний склад сторін, матеріально-правове регулювання), колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Компанія Тітал" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 у справі № 910/15442/24 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 910/6530/24 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

Керуючись статтями 234, 235, 302 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Тітал" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 у справі № 910/15442/24 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 910/6530/24 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуюча Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак