ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 р. Справа № 906/884/25

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Кравець С.Г.

секретаря судового засідання: Виговської Д.Ю.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Рудзей Ю.В. - адвокат, ордер серії АМ №1131103 від 16.07.2025,

прокурор: Бондарчук Л.Г. - службове посвідчення №071147 від 01.03.2023,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі за правилами загального

позовного провадження справу

за позовом Керівника Бердичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі

Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна

компанія"

про визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення надмірно сплачених

грошових коштів.

Процесуальні дії по справі.

Керівник Бердичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Краснопільської сільської ради звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" у якому просить:

- визнати недійсною додаткову угоду №3 від 10.09.2021 до договору №332-T від 26.07.2021, укладено між Краснопільською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія";

- визнати недійсною додаткову угоду №4 від 10.09.2021 до договору №332-T від 26.07.2021, укладено між Краснопільською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія";

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" на користь Краснопільської сільської ради надмірно сплачені кошти в сумі 55 164,03грн за договором про постачання (закупівлю) електричної енергії. №332-Т від 26.07.2021.

Ухвалою суду від 14.07.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №906/884/25 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 08.09.2025.

05.08.2025 через систему "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" надійшло клопотання (вх.№01-44/2319/25) від 05.08.2025 про зупинення провадження у справі.

08.09.2025 у зв`язку з загрозою ракетних обстрілів та оголошенням повітряної тривоги на території Житомирської області судове засідання по даній справі не відбулося, справа не розглядалась. Ухвалою суду від 08.09.2025 призначено підготовче судове засідання на 02.10.2025.

29.09.2025 через систему "Електронний суд" від Бердичівської окружної прокуратури надійшла заява від 26.09.2025 про виправлення описки, а саме у п.3 прохальної частини позовної заяви щодо дати додаткової угоди №4 замість "10.09.2021", має бути зазначено "16.09.2021".

У судовому засіданні 02.10.2025 за результатом розгляду заяви Бердичівської окружної прокуратури від 26.09.2025 про виправлення описки, суд прийняв до розгляду вказану заяву та постановив здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням правильної дати додаткової угоди №5 від 16.09.2021, яку прокурор просить визнати недійсною у п.3 прохальної частини позовної заяви.

У цьому ж судовому засідання розглянуто клопотання ТОВ "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" від 05.08.2025 про зупинення провадження у справі, яке задоволено та постановлено ухвалу від 02.10.2025 про зупинення провадження у справі №906/884/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

Ухвалою суду від 05.02.2026 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 25.02.2026.

Ухвалою суду від 25.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/884/25 до судового розгляду по суті на 26.03.2026, про що повідомлено сторін.

Краснопільська сільська рада свого представника в судове засідання 26.03.2026 не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Неявка представника позивача не є перешкодою для розгляду справи по суті. У клопотанні від 05.08.2025 позивач просив розгляд справи проводити за відсутності представника Ради (а.с.89-90).

У судовому засіданні при розгляді справи по суті 26.03.2026 прокурор позовні вимог підтримав та просив позов задовольнити.

Представник ТОВ "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" проти доводів прокурора заперечив, просив у задоволенні позову відмовити з підстав, наведених у додаткових поясненнях від 25.02.2026.

У судовому засіданні 26.03.2026 судом оголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Згідно з позовними вимогами, за результатами відкритих торгів з ідентифікатором UA-2021-06-08-001325-b по проведенню Краснопільською сільською радою закупівлі електричної енергії у кількості 369 054 кВт, з очікуваною вартістю 1 568 480,00грн, переможцем стало ТОВ "Житомирська обласна енергопостачальна компанія". Між сторонами 26.07.2021 укладено договір №332-Т про закупівлю електричної енергії. Протягом дії договору сторони підписали додаткові угоди, зокрема, №1 від 28.08.2021 про збільшення ціни за 1 кВт*год до 3,097128грн з ПДВ, №2 від 08.09.2021 про збільшення ціни за 1 кВт*год до 3,227689грн з ПДВ, №3 від 10.09.2021 про збільшення ціни за 1 кВт*год до 3,3711176грн з ПДВ, №4 від 16.09.2021 про збільшення ціни за 1 кВт*год до 3,528868грн з ПДВ, якими збільшили вартість ціни за 1 кВт*год електричної енергії, а загальний обсяг поставки зменшили. Прокурор зазначає, що укладення вказаних додаткових угод здійснено на підставі п.2 ч.5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та мотивоване коливанням ціни товару на ринку порівняно з ціною, запропонованою на торгах. Однак прокурор вказує, що при укладенні додаткових угод №3 від 10.09.2021 та №4 від 16.09.2021 ціну на закуповувану електроенергію підвищено більше ніж на 10% (на 13,19% та 18,48% відповідно, від ціни зазначеної у договорі), що суперечить Закону України "Про публічні закупівлі". Тому прокурор вважає, що додаткові угоди №3 від 10.09.2021 та №4 від 16.09.2021 підлягають визнанню недійсними в судовому порядку. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача вартості непоставленого товару, то при її визначені прокурор виходить з кількості фактично поставленої електричної енергії, сплачених за неї замовником суми грошових коштів, та ціни за цей обсяг товару за умовами договору №332-Т від 26.07.2021. Вказує, що ТОВ "ЖОЕК" поставило у вересні 2021 року 29 471 кВт/год електричної енергії, за постачання яких Краснопільською сільською радою сплачено 150 287,25грн.

На підтвердження кількості отриманої електроенергії Краснопільською сільською радою надано прокуратурі копію акту приймання-передачі №7286 від 04.10.2021, а на підтвердження оплати - копії платіжних доручень від 06.10.2021 №40 на суму 79 178,71грн, №126 на суму 12 424,04грн, №232 на суму 4 188,18грн, №343 на суму 9 054,22грн, №538 на суму 45 442,10грн, - на загальну суму 150 287,25 грн. Прокурор доводить, що оскільки оскаржувані додаткові угоди є недійсними, то Краснопільська сільська рада повинна сплатити за отриману у вересні 2021 року електричну енергію у кількості 29 471 кВт/год по ціні, зазначеній у додатковій угоді №2 від 08.09.2021 - 95 123,22грн (29 471*3,227689грн), тому ТОВ "ЖОЕК" недопоставлено електроенергії на 55 164,03грн (150 287,25грн - 95 123,22грн). Вказана сума грошових коштів підлягає стягненню з відповідача, як сума сплаченого за непоставлений товар. Правовими підставами позову вказано ст.203, 215, 670 ЦК України (а.с.1-16).

Позивач у клопотанні від 05.08.2025 щодо прийняття рішення покладається на розсуд суду (а.с.89-90).

Відповідач у додаткових поясненнях від 25.02.2026 посилається на те, що позиція прокурора ґрунтується лише на моніторингу відкритих торгів в електронній системі публічних закупівель Prozorro щодо договору №332-Т від 26.07.2021, укладеного між Краснопільською сільською радою та ТОВ "ЖОЕК" з додатковими угодами. При цьому, без проведення перевірки та висновку Держаудитслужби України, прокуратура робить безпідставний висновок, що вказані додаткові угоди суперечать вимога Закону України "Про публічні закупівлі". Тому відповідач стверджує, що прокурором порушено вимоги ст.7 Закону України "Про публічні закупівлі" в частині державного контролю у сфері закупівель де зазначено, що в сфері державного фінансового контролю, уповноваженим органом є Державна аудиторська служба України, а також п.п.8-10, 15 ст.10 Закону України "Про основні засади здійснення фінансового контролю в Україні". Зазначає, що приписами Закону України "Про прокуратуру" не передбачено повноважень прокуратури щодо проведення моніторингу державних закупівель та постановлення висновків щодо незаконності господарської діяльності підприємств, установ, організацій. Доводить, що у матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що органи прокуратури звертались до Держаудитслужби з приводу виявлення порушень у сфері державних закупівель по договору №332-Т від 26.07.2021 та відсутні документи перевірки та встановлення порушення, заявленого прокуратурою в частині укладення спірних додаткових угод до договору. За наведеного відповідач вважає, що звернення прокурора до суду в цій справі в інтересах держави є безпідставним.

Щодо договірних відносин та стягнення коштів, то відповідач зазначає, що вимоги прокуратури в цій частині фактично зводяться до зобов`язання ТОВ "ЖОЕК" повернути кошти, які є складовою частиною ціни договору та вартості поставленого товару, задоволення даного позову призведе до зміни такої істотної умови договору як ціна після його виконання, що суперечить приписам ч.3 ст.632 ЦК України. Також наголошує, що кожна пропозиція ціни була розглянута та погоджена Краснопільською сільською радою, про що свідчить підписання та скріплення печаткою додаткових угод до договору. ТОВ "ЖОЕК" до кожної пропозиції зміни ціни було надано обґрунтоване підтвердження коливання ціни на ринку, які відображають поступове та послідовне зростання ціни на ринку "на добу наперед" (РДН) у торговій зоні об`єднаної енергетичної системи (ОЕС) України. У зв`язку з викладеним відповідач вважає, що висновки прокурора про неналежне підтвердження коливання цін товару на ринку є такими, що не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи, а оспорювані додаткові угоди не містять ознак недійсності (нікчемності). З наведених підстав товариство просить у задоволенні позову відмовити.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Краснопільською сільською радою в електронній системі закупівлі оголошено відкриті торги із закупівлі електричної енергії у кількості 369 054 кВт/год, із очікуваною вартістю 1 568 480,00грн (UA-2021-06-08-001325-b) (а.с.26).

За результатами проведених відкритих торгів переможцем визнано ТОВ "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" із остаточною ціновою пропозицією 1 099 163,86грн.

26.07.2021 між Краснопільською сільською радою та ТОВ "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" укладено договір №332-Т на закупівлю електричної енергії, за умовами п.3.1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (а.с.27-31).

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "При ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, та постанови Про затвердження Змін до Правил роздрібного ринку електричної енергії, від 26.06.2020 №1219 (п.1.2 договору).

Пунктами 2.1, 2.2 договору визначено, що істотними умовами цього договору є: предмет договору, ціна та строк дії договору. Істотні договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі крім випадків, зазначених ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Період постачання електричної енергії за цим договором до 31.12.2021 (п.3.5 договору).

Ціна цього договору, у відповідності до п.5.1 договору, становить 1 099 163,86грн.

Абзацом 3 п.5.5 договору врегульовано, що згідно п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" зміна ціни за одиницю товару може змінюватися не більше ніж на 10%, у разі коливання ціни такого товару на ринку

Згідно з п.5.6 договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Пунктом 15.1 передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту погодження (акцептування споживачем договірних величин споживання електричної енергії (додаток 2 до договору) та укладається на строк до 31.12.2021 включно, а в частині проведення розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

За умовами пункту 15.8 договору, умови договору не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків споживача;

2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Зміна ціни за одиницю електричної енергії допускається за умови надання стороною, яка пропонує зміни, документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку в торговій зоні "ОС України". Таким документальним підтвердженням можуть бути офіційні дані про ціну, обсяги купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу на перед" (далі - РДН) та внутрішньодобовому ринку (далі - ВДР), та інші показники, які склалися у відповідному розрахунковому періоді в торговій зоні "ОС України" та оприлюднені офіційному вебсайті ДП "Оператор ринку" за адресою в мережі Інтернет https://www.oree.com.ua - згідно з частиною шостою статті 67 Закону України "Про ринок електричної енергії". У якості документального підтвердження даних, сторонами визнаються, зокрема, завірені належним чином копії роздруківки з веб-сайту Звітів про результати роботи РДН/ВДР та про діяльність ОР за відповідний календарний місяць, які оприлюднюються відповідно до законодавства ДП "Оператор ринку" https://www.oree.com.ua/index.php/web/772 або інші документом органу, установи чи організації, які мають повноваження здійснювати моніторинг цін на товари, визначати зміни ціни товару на ринку.

Нова (змінена) ціна застосовується з першого числі відповідного розрахункового періоду (календарного місяця) і залишається незмінною до його завершення.

Додатком №1 до договору є комерційна пропозиція, пунктом 1 якої визначено ціну на електричну енергію - 2,978328грн та врахуванням тарифу на передачу (а.с.32).

У додатку №2 до договору сторони визначили договірні величини споживання електричної енергії (а.с.32 на звороті).

28.08.2021 сторони підписали додаткову угоду №1 до договору, згідно з якою вирішили збільшити ціну за одиницю електричної енергії до 3,097128грн за 1 кВт*год (а.с.33).

08.09.2021 сторони підписали додаткову угоду №2 до договору, згідно з якою підвищено ціну на одиницю електричної енергії до 3,227689грн за 1 кВт*год (а.с.36).

10.09.2021 сторони підписали додаткову угоду №3 до договору, згідно з якою підвищено ціну на одиницю електричної енергії до 3,371176грн за 1 кВт*год (а.с.38).

16.09.2021 сторони підписали додаткову угоду №4 до договору, згідно з якою підвищено ціну на одиницю електричної енергії до 3,528868грн за 1 кВт*год (а.с.41).

22.11.2021 сторони підписали додаткову угоду №5 про розірвання договору №332-Т від 26.07.2021, у зв`язку із неможливістю виконання своїх зобов`язань постачальником на умовах, передбачених договором, внаслідок значного зростання цін на електричну енергію (а.с.43).

Укладення додаткових угод №1-№4 мотивоване коливанням та зміною ціни товару на ринку порівняно з ціною, запропонованою на торгах.

На виконання умов договору №332-Т від 26.07.2021 ТОВ "ЖОЕК" здійснювало постачання Краснопільській сільській раді електричної енергії, що підтверджується актами приймання-передачі (а.с.64-67), яку Краснопільська сільська рада оплатила згідно з платіжними дорученнями (а.с.44-63).

Прокурор доводить, що додаткові угоди №3 від 10.09.2021 та №4 від 16.09.2021, укладені сторонами за відсутності правових підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", тому підлягають визнанню недійсними, а грошові кошти у розмірі 55 164,03грн мають бути повернуті ТОВ "ЖОЕК" на користь Краснопільської сільської ради, як сума сплаченого за непоставлений товар.

Висновки щодо обґрунтувань підстав звернення прокуратури з позовом у справі.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.4 ГПК України передбачено, що до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Передумовою участі органів та осіб у господарському процесі є набуття ними процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право представляти інтереси інших суб`єктів, та наявність процесуальної правосуб`єктності, яка передбачає процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність.

Статтею 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно зі ст.23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З наведеного можна дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц (пункт 37).

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом juranovitcuria ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц (пункт 69).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 виснувала про те, що, звертаючись до компетентного органу перед пред`явленням позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону № 1697-VII, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (пункт 39).

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників як значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо (пункт 40 зазначеної постанови).

Отже, за наявності органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист інтересів держави саме у спірних правовідносинах, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону №1697-VII, і якщо цей компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо, чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Тобто, суд самостійно перевіряє, чи справді відсутній орган, що мав би для захисту інтересів держави звернутися до суду з таким позовом, як заявив прокурор. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження такого захисту (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц). Інакше кажучи, прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює (пункт 26 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 698/119/18).

У позовній заяві прокурор вказує, що закупівля електричної енергії була здійснена за рахунок коштів міського бюджету, тому на Краснопільську сільську раду покладаються функції контролю за ефективністю використання фінансових ресурсів місцевого бюджету, зокрема при проведенні публічних закупівель. Безпідставно сплачені кошти підлягатимуть поверненню до доходів загального фонду сільського бюджету Краснопільської сільської ради, з якого фактично були витрачені, оскільки іншого порядку повернення не визначено.

На переконання ТОВ "ЖОЕК", законодавство України, що регулює діяльність органів прокуратури, не встановлює повноважень здійснювати фінансовий контроль за виконанням тендерних закупівель та встановлювати порушення у сфері закупівель, оскільки відповідні повноваження у встановленому законодавству порядку покладено на орган фінансового контролю - Держаудитслужбу України.

Відповідно до ст.7 Закону "Про публічні закупівлі", регулювання та державний контроль у сфері закупівель здійснюють: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері б закупівель (Міністерство економіки України); центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування (Державне казначейство); банки (під час оплати за договорами про закупівлю); центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю (Державна аудиторська служба України); Антимонопольний комітет України; рахункова палата.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", головними завданнями органу державного фінансового контролю серед іншого є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, ефективним використанням коштів і майна у бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

За змістом пунктів 1, 7, 8, 10 ч.1 ст.10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів тощо.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.22 Бюджетного кодексу України, головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, є місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад, структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Суд встановив, що у оголошенні про проведення відкритих торгів UA-2021-06-08-001325-b вказано, що джерелом фінансування закупівлі є місцевий бюджет (а.с.26). У звіті про виконання договору про закупівлю, який розміщено на сайті Рrozorro також зазначено місцевий бюджет, як джерело фінансування закупівлі.

Оскільки закупівля UA-2021-06-08-001325-b здійснена за рахунок коштів місцевого бюджету, тому Краснопільська сільська рада наділена функціями контролю за ефективністю використання фінансових ресурсів місцевого бюджету, зокрема, при проведенні публічних закупівель.

При цьому суд зазначає, що закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі всіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №912/9/20, від 19.08.2020 у справі №923/449/18, від 05.08.2021 у справі №911/1236/20, від 11.08.2021 у справі №927/719/20.

Використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців Краснопільської територіальної громади. Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у власності ради. Неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, може порушувати економічні інтереси Краснопільської територіальної громади, з огляду на що прокурором і було заявлено позов про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів у бюджет сільської ради.

Бердичівська окружна прокуратура у повідомленні №50-90-3015вих-25 від 23.06.2025 проінформувала Краснопільську сільську раду про факт укладання додаткових угод до договору №332-Т від 26.07.2021, якими збільшено ціну на електричну енергію та наявність підстав для вжиття радою відповідних заходів до поновлення інтересів територіальної громади, шляхом звернення з позовом про визнання додаткових угод недійсними та стягнення з ТОВ "ЖОЕК" грошових коштів (а.с.74-75).

У свою чергу, Краснопільська сільська рада у листі №635/03-30 від 03.07.2025 заперечила проти подання позову оскільки вважає, що розірвання договору на постачання електроенергії з первісним постачальником та укладення договору з постачальником "останньої надії" було б економічно невигідним. Вважає, що заявлення позову суперечитиме інтересам сільської громади, що призведе до перевитрат коштів місцевого бюджету (а.с.76).

Бердичівська окружна прокуратура листом №50-90-3200вих-25 від 06.01.2025 повідомила Краснопільську сільську раду про подання прокуратурою до Господарського суду Житомирської області позову в інтересах держави в особі Краснопільської сільської ради до ТОВ "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю та стягнення безпідставно набутих грошових коштів (а.с.77).

Бездіяльність Краснопільської сільської ради, яка належним чином не вживає заходів щодо захисту законних інтересів держави у вигляді повернення коштів до бюджету, оскільки будучи обізнаною про порушення інтересів держави, усвідомлюючи такі порушення, маючи повноваження щодо ініціювання питання стягнення коштів у судовому порядку, всупереч інтересам держави за їх захистом до суду не звернулася.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що прокурор правомірно звернувся з даним позовом для захисту прав та інтересів держави в особі Краснопільської сільської ради.

Норми права та мотиви, якими керувався суд при ухваленні рішення.

Щодо вимог про визнання недійсними додаткових угод до договору на закупівлю електричної енергії.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 ст.626 ЦК України).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 ст.202 ЦК України).

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин 1, 3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Розглядаючи позовну вимогу щодо визнання додаткових угод до договору на закупівлю електричної енергії недійсними із посиланням на порушення при укладенні такого правочину ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Закон України "Про публічні закупівлі" (тут і надалі в редакції, чинній на момент укладення договору та додаткових угод) визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до частини 1 ст.5 Закону України "Про публічні закупівлі", закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Частинами 1, 4 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Згідно з приписами ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Як встановлено судом, на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі" за результатами процедури відкритих торгів UA-2021-06-08-001325-b , між ТОВ "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (постачальник) та Краснопільською сільською радою (споживач) укладено договір №332-Т від 26.07.2021 на закупівлю електричної енергії (а.с.27-31).

Станом на момент підписання договору сторонами було погоджено істотні умови договору: предмет, ціна та строк дії договору, відповідно до вимог Закону України "Про публічні закупівлі".

Додатком №1 до договору є комерційна пропозиція, згідно з якою ціна на електричну енергію становить 2,977328грн та врахуванням тарифу на передачу (а.с.32).

У подальшому між ТОВ "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" та Краснопільською сільською радою було укладено ряд додаткових угод до договору №332-Т від 26.07.2021, а саме:

- додаткову угоду №1 від 28.08.2021 про збільшення ціни електричної енергії до 3,097128грн за 1 кВт*год (а.с.33);

- додаткову угоду №2 від 08.09.2021 про збільшення ціни електричної енергії до 3,227689грн за 1 кВт*год (а.с.36);

- додаткову угоду №3 від 10.09.2021 про збільшення ціни електричної енергії до 3,371176грн за 1 кВт*год (а.с.38);

- додаткову угоду №4 від 16.09.2021 про збільшення ціни електричної енергії до 3,528868грн за 1 кВт*год (а.с.41);

- додаткову угоду №5 від 22.11.2021 про розірвання договору №332-Т від 26.07.2021 - з 01.10.2021 (а.с.43).

Додаткові угоди №1, 2, 5 прокурором не оспорюються.

Водночас прокурор доводить, що додаткові угоди №3 від 10.09.2021 та №4 від 16.09.2021, якими збільшено ціну на електричну енергію більш ніж на 10%, укладені між сторонами за відсутності правових підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", тому підлягають визнанню недійсними в судовому порядку.

Суд враховує, що відповідно до частин 1-3 статті 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За частиною 2 ст.189 Господарського кодексу України (яки був чинний на час виникнення спірних правовідносин), ціна є істотною умовою господарського договору.

Згідно з частиною 2 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 ст.652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Зі змісту оспорюваних угод вбачається, що підставою для їх укладення згідно п.1 кожної із додаткових угод, стало коливання та зміна цін на одиницю товару на ринку порівняно з ціною, запропонованою на торгах.

ТОВ "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" у письмових поясненнях щодо позову посилається на те, що з метою підвищення ціни за одиницю товару в частині вартості електричної енергії у зв`язку з коливанням ціни на ринку товариством на адресу Краснопільської сільської ради направлялися листи з додатковими угодами, а також з відповідними документами, що підтверджують таке коливання.

Втім суд зауважує, що у матеріалах справи відсутні, як супровідні листи ТОВ "ЖОЕК", так і документи, які надсилалися Краснопільській сільській раді, якими товариство обґрунтовувало коливання ціни на електричну енергію на ринку.

Прокурором до матеріалів позовної заяви додано протоколи Краснопільської сільської ради №131 від 10.09.2021 та №4 від 16.09.2021 щодо прийняття рішення уповноваженою особою, у яких споживачем прийнято рішення про укладення додаткових угод на збільшення ціни на електричну енергію на 9,9% (а.с.39, 42).

У кожному із вказаних протоколів споживача зазначено, що підставою для підвищення ціни електроенергії по договору є зростання середньозваженої ціни електричної енергії по РДН в торговій зоні "ОЕС України" на 46,75% станом на 01.08.2021 (що становить 2,11914 грн/кВт*год.) відносно середньозваженої ціни за липень 2021 (що становить 1,44405 грн/кВт*год.), що підтверджується офіційними даними з сайту "Оператор ринку", у зв`язку з чим, потрібно укласти додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії на 9,9% відповідно п.2 частини 5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Суд критично оцінює вказані документи, як підставу укладення додаткових угод до договору, оскільки зміст протоколів №131 від 10.09.2021 та №4 від 16.09.2021 щодо прийняття рішення уповноваженою особою, є повністю ідентичним за їх текстом, а фактично відрізняється лише дата та номер протоколу. Вказані протоколи, які складені одноособово споживачем, не містять реальних даних про коливання цін на електроенергію на ринку, що відбувся з моменту останнього внесення змін до договору про закупівлю, а відтак не можуть бути належним обґрунтуванням для висновків про коливання цін у бік її збільшення.

Судом встановлено, що ціна одиниці товару за результатами підписання додаткової угоди №3 від 10.09.2021 становила 3,371176грн за 1 кВт*год, що на 13,19% більше від ціни, зазначеної у договорі (2,978328грн).

Ціна одиниці товару за результатами підписання додаткової угоди №4 від 16.09.2021 становила 3,528868грн за 1 кВт*год, що на 18,48% більше від ціни, зазначеної у договорі (2,978328грн).

Відповідно до пункту 2 частини 5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Із системного тлумачення наведених норм ЦК України, ГК України та Закону України "Про публічні закупівлі" вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 Цивільного кодексу України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.08.2024 у справі №918/694/23.

Господарський суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові №920/19/24 від 21.11.2025 підтвердила, що не вбачає підстав для відступу від висновку про застосування норми права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі №922/2321/22.

В іншому випадку не досягається мета Закону України "Про публічні закупівлі", яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Отже зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку, що обґрунтоване і документально підтверджене постачальником; ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Коливання ціни на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки частиною 5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" урегульовано саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища після підписання договору та до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі.

На переконання суду, під час розгляду даної справи, Товариство не навело належного обґрунтування, чим підвищення ціни на ринку, об`єктивно унеможливило виконання договору за ціною, визначеною в тендерній пропозиції, або свідчить про економічну невигідність виконання договору на погоджених умовах.

З огляду на наведене, дії відповідача щодо ініціювання зміни ціни без достатніх правових і фактичних підстав, свідчать про недобросовісне використання договірного механізму і виключають можливість визнання таких змін правомірною реалізацією передбаченого законом права на перегляд ціни.

Додаткові угоди №3 від 10.09.2021 та №4 від 16.09.2021 є такими, що укладені з порушенням вимог пункту 2 частини 5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки ціна за кожною наступною угодою перевищує дозволений вказаною нормою відсоток підвищення ціни за одиницю товару, тобто більше ніж на 10 %.

Пунктом 2.2 договору визначено, що істотні договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі крім випадків зазначених ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі". Тому, посилання відповідача на порушення приписів ч.3 ст.632 ЦК України суд вважає безпідставним.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що додаткові угоди №3 від 10.09.2021 та №4 від 16.09.2021 укладені сторонами без належного обґрунтування та документального підтвердження коливання ціни з порушенням вимог п.2 частини 5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", тому підлягають визнанню недійсними на підставі статей 203, 215 ЦК України.

Щодо вимог про стягнення з відповідача надмірно сплачених грошових коштів.

Згідно з частиною 1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За приписами частини 1 ст.236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно з частиною 1 ст.670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідно до частини 1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом 1 частини 3 ст.1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Як встановлено судом, на виконання умов договору на закупівлю електричної енергії №332-Т від 26.07.2021 ТОВ "ЖОЕК" поставило Краснопільській сільській раді електричну енергію, що підтверджується актами приймання-передачі:

- акт №5037 від 27.07.2021, відповідно до якого поставлено 80110 кВт·год на загальну суму 281 225,35грн (з ПДВ) (а.с.64),

- акт №5837 від 03.08.2021, відповідно до якого поставлено 20410 кВт·год на загальну суму 38 452,66грн (з ПДВ) (а.с.65 на звороті),

- акт №6514 від 01.09.2021, відповідно до якого поставлено електричну енергію на загальну суму 34 974,92грн (а.с.66),

- акт №7286 від 04.10.2021 (за вересень 2021 року), відповідно до якого поставлено 29471 кВт·год на загальну суму 150 287,25грн (а.с.67).

Сільська рада сплатила на корить Товариства повну вартість спожитої електричної енергії, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями (а.с.44-63).

Оскільки додаткові угоди №3 від 10.09.2021 та №4 від 16.09.2021 до договору №332-Т від 26.07.2021 визнані недійсними у судовому порядку, відтак до спірних правовідносин підлягає застосуванню ціна електричної енергії, яка визначена сторонами у додатковій угоді №2 від 08.09.2021, а саме - 3,227689грн/кВт*год (а.с.36).

Згідно з актом приймання-передачі №7286 від 04.10.2021, Краснопільською сільською радою за вересень 2021 року спожито 29471 кВт·год електричної енергії на загальну суму 150 287,25грн та оплачено її повну вартість згідно з платіжними інструкціями.

Водночас, за умовами додаткової угоди №2 від 08.09.2021 такий обсяг електричної енергії коштує 95 123,22грн (29 471кВт*год х 3,227689грн), що свідчить про переплату Краснопільською сільською радою у розмірі 55 164,03грн (150 287,25грн - 95 123,22грн).

Відповідно, різниця між сумою фактично сплачених коштів (за цінами, які встановлювались додатковими угодами №3 від 10.09.2021 та №4 від 16.09.2021) та сумою, що підлягає сплаті з урахуванням ціни, погодженої у додатковій угоді №2 від 08.09.2021, є сумою коштів у розмірі 55 164,03грн, яку ТОВ "ЖОЕК" зобов`язане повернути на користь Краснопільської сільської ради, що відповідає приписам статей 216, 670, 1212 Цивільного кодексу України.

Розподіл судових витрат за результатом розгляду справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст.129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.9 вказаної статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При поданні даного позову Житомирською обласною прокуратурою сплачено судовий збір у розмірі 9 084,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1539 від 03.07.2025 (а.с.17).

З огляду на задоволення позову та приписи ст.129 ГПК України, судовий збір у загальному розмірі 9 084,00грн стягується з позивача та відповідача на користь Житомирської обласної прокуратури у таких частках:

- з ТОВ "ЖОЕК" у розмірі 6 056,00грн (3 028,00грн за майнову вимогу про стягнення коштів; 3 028,00грн - по 50% за 2 немайнові вимоги про визнання недійсними додаткових угод);

- з Краснопільської сільської ради (як на одну із сторін оспорюваних додаткових угод, оскільки спір у справі виник також внаслідок неправильних дій Краснопілької сільської ради, які полягали у підписанні додаткових угод без належного аналізу норм чинного законодавства) - у розмірі 3 028,00грн (по 50% за 2 немайнові вимоги про визнання недійсними додаткових угод).

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсною додаткову угоду №3 від 10.09.2021 до договору №332-T від 26.07.2021, укладену між Краснопільською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія".

3. Визнати недійсною додаткову угоду №4 від 16.09.2021 до договору №332-T від 26.07.2021, укладену між Краснопільською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія".

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (10003, Житомирська область, місто Житомир, майдан Перемоги, будинок 10; ) на користь Краснопільської сільської ради (13264 Житомирська область, Бердичівський район. с.Краснопіль, вул.Центральна, 1 ):

- 55 164,03грн надмірно сплачених коштів за договором про постачання (закупівлю) електричної енергії №332-Т від 26.07.2021.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (10003, Житомирська область, місто Житомир, майдан Перемоги, будинок 10; ) на користь Житомирської обласної прокуратури (10008, Житомирська область, місто Житомир, вулиця Святослава Ріхтера, будинок 11; ):

- 6 056,00 витрат по сплаті судового збору.

6. Стягнути з Краснопільської сільської ради (13264 Житомирська область, Бердичівський район. с.Краснопіль, вул.Центральна, 1 ) на користь Житомирської обласної прокуратури (10008, Житомирська область, місто Житомир, вулиця Святослава Ріхтера, будинок 11; ):

- 3 028,00грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 02.04.26

Суддя Кравець С.Г.

Направити:

1 - Бердичівській окружній прокуратурі та Житомирській обласній прокуратурі - електронний кабінет,

2 - Краснопільській сільській раді - електронний кабінет,

3 - ТОВ "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" - електронний кабінет.