ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

25.03.2026 м. Дніпро Справа № 904/1190/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання: Кишкань М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на постанову Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Примак С.А.) від 30.09.2025р. у справі № 904/1190/25

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне агентство "ДІАМАНТ" (, 04060, м. Київ, вул. Максима Берлінського, буд. 20, оф.4)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙРШИП ДИСТРИБ`ЮШН" ( , 49000, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 50, офіс 310)

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2025р. у справі № 904/1190/25:

- відкладено розгляд клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про зобов`язання надати бухгалтерську та іншу документацію (вх.№31545/25 від 11.07.2025) на 23.10.2025 на 12:30;

- відкладено розгляд клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про залучення до участі у справі про банкрутство № 904/1190/25 на 23.10.2025 на 12:30;

- клопотання розпорядника майна № 01-32/14-06 від 06.06.2025 - задоволено;

- затверджено звіт про нарахування і виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого Пархоменко Т.В. за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "ЕЙРШИП ДИСТРИБ`ЮШН" по справі № 904/1190/25 за період з 08.04.2025 по 06.06.2025 у загальному розмірі 46 400,00 грн.;

- клопотання розпорядника майна про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатора - задоволено;

- припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙРШИП ДИСТРИБ`ЮШН" ( , 49000, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 50, офіс 310);

- припинено повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Пархоменко Тетяни Вікторівни (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 387 від 28.02.2013 року; 49044, м. Дніпро, бул. Катеринославський, 2, офіс 610);

- визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЙРШИП ДИСТРИБ`ЮШН" ( , 49000, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 50, офіс 310) - банкрутом;

- відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців до 30.09.2026;

- ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙРШИП ДИСТРИБ`ЮШН" (, 49000, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 50, офіс 310) призначено арбітражного керуючого Пархоменко Тетяну Вікторівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 387 від 28.02.2013 року; 49044, м. Дніпро, бул. Катеринославський, 2, офіс 610).

Не погодившись з вказаною постановою господарського суду до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить скасувати постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2025р. у справі № 904/1190/25 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції на стадію розпорядження майном.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник, зокрема вказує, що приймаючи постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури суд першої інстанції не встановив реального майнового стану боржника, зокрема розміру його активів та пасивів, а рішення про визнання боржника банкрутом не може грунтуватися лише на клопотанні комітету кредиторів. Також, суд першої інстанції не надав належної оцінки висновкам розпорядника майна щодо відсутності ознак фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства боржника.

Також, скаржник стверджує, що ініціюючим кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридичне агентство "ДІАМАНТ" до суду в якості доказу, що підтверджує наявність грошового зобов`язання у боржника, нікчемний Договір №01-02/24 від 01.02.2024 року про надання інформаційно-консультаційних послуг, який укладено з боржником до його державної реєстрації.

Отже, у боржника відсутній борг перед ініціюючим кредитором, що є підставою для закриття провадження у справі про банкрутство. Крім цього, у разі відсутності грошових вимог до боржника, у суду не має процесуальної можливості перейти до наступної судової процедури, що не було зроблено судом при ухвалені постанови від 30.09.2025 по справі № 904/1190/25.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.12.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2025р. у справі № 904/1190/25, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 25.03.2026р.

Представниця скаржника у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала у повному обсягу та просила її задовольнити.

Ліквідаторка банкрута у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану постанову законною та обгрунтованою, прийняту з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу, поданою особою, яка не має права її оскаржувати, що є підставою для закриття апеляційного провадження.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом та не забезпечили явку представників в судове засідання, про час та місце судового засідання були повідомлені апеляційним судом належним чином, що підтверджується відповідними матеріалами справи. Не подано іншими учасниками справи і відзивів на апеляційну скаргу.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання апеляційним судом обов`язковою не визнавалася, а неявка представників інших учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників інших учасників справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представниці скаржника та ліквідаторки, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження у справі, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2025р.: відкрито провадження у справі № 904/1190/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙРШИП ДИСТРИБ`ЮШН"; визнані грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне агентство "ДІАМАНТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙРШИП ДИСТРИБ`ЮШН" на суму 102 280,00 грн. (витрати у справі про банкрутство) - 1 черга задоволення вимог кредиторів; на суму 1 400 000,00 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів з 08.04.2025; введено процедуру розпорядження майном боржника строком до 170 календарних днів, до 25.09.2025; розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙРШИП ДИСТРИБ`ЮШН" призначено арбітражного керуючого Пархоменко Тетяну Вікторівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 387 від 28.02.2013 року; 49044, м. Дніпро, бул. Кельнський, 2, офіс 610).

08.04.2025 на офіційному веб - порталі судової влади України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство для заявлення кредиторами грошових вимог до боржника.

Ухвалою господарького суду від 29.05.2025 завершено попереднє судове засідання у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙРШИП ДИСТРИБ`ЮШН" та зобов`язано розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙРШИП ДИСТРИБ`ЮШН" Пархоменко Т.В. внести до реєстру вимог кредиторів вимоги наступного кредитора, визнаного Господарським судом Дніпропетровської області: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне агентство "ДІАМАНТ" на суму 102 280,00 грн (витрати у справі про банкрутство) - 1 черга задоволення вимог кредиторів; на суму 1 400 000,00 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2025р. у справі № 904/1190/25, поміж іншого: клопотання розпорядника майна про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатора - задоволено; припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙРШИП ДИСТРИБ`ЮШН"; припинено повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Пархоменко Тетяни Вікторівни; визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЙРШИП ДИСТРИБ`ЮШН" - банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців до 30.09.2026; ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙРШИП ДИСТРИБ`ЮШН" призначено арбітражного керуючого Пархоменко Тетяну Вікторівну.

Зазначена постанова і є предметом апеляційного оскарження за апеляційню скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

З`ясовуючи процесуальний статус особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційний господарський суд враховує наступне.

Процесуальна діяльність суду щодо здійснення правосуддя має чітко визначені в законі мету, завдання і коло учасників - носіїв процесуальних прав і обов`язків. Реалізація своїх процесуальних прав обумовлена виключно процесуальним статусом учасника (позивач, відповідач, третя особа, а у справах про банкрутство - боржник, кредитор, інші учасники у справі).

Приписами статті 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких, зокрема, віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 статті 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена на належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи.

Реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

На час відкриття провадження у даній справі про банкрутство та постановлення місцевим господарським судом оскаржуваної ухвали набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Згідно з ч. 1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Отже, необхідною підставою процесуальної участі осіб, які не є учасниками у справі, є виключно порушення прав, обов`язків або інтересів судовим рішенням, яке вони оскаржують. За такої умови вони розглядаються не як потенційний, а як реальний учасник провадження у відповідному статусі залежно від характеру порушеного права.

Враховуючи те, що у справах про банкрутство виносяться судові рішення у формі ухвал та постанов, їх оскарження відбувається з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства. В силу особливостей справи про банкрутство, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут); учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Отже, особа, яка має до боржника кредиторські вимоги, набуває саме процесуального статусу конкурсного кредитора з правом на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, які визначають права та обов`язки учасників провадження у справі про банкрутство, після звернення із заявою із кредиторськими вимогами у справі про банкрутство, розгляду такої заяви судом та визнання його вимог до боржника господарським судом з прийняттям відповідного рішення та доведення порушення його прав оскаржуваним судовим рішенням (постанова Верховного Суду від 08.08.2018 у справі № 24-7/210-05-8241).

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не зверталося до суду з грошовими вимогами до боржника, не визнавалося господарським судом кредитором у справі, чи іншим учасником провадження, отже скаржник не є учасником справи та не має права на оскарження процесуальних рішень у справі як учасник провадження.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення Європейського суду з прав людини від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини").

Таким чином, в даному конкретному випадку, право на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції мають учасники справи про банкрутство, а також інші, окрім кредиторів, юридичні особи, а також державні та інші органи, в тому числі й контролюючі органи, які не є учасниками справи, але судове рішення, що оскаржується має безпосередньо стосуватися їх прав та обов`язків.

Так, судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав по права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Виходячи зі змісту статей 19-1, 41, 78 Податкового кодексу України, державою, серед іншого, делеговано контролюючим органам повноваження контролю і справляння податків із суб`єктів підприємницької діяльності. Функції контролю здійснюються шляхом проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, у разі якщо розпочато процедуру припинення юридичної особи чи порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків.

В постановах Верховного Суду неодноразово зверталась увага, що з урахуванням особливостей здійснення провадження у справі про банкрутство, контролюючий орган має дотримуватись порядку виявлення кредиторів, визначеного Кодексом України з процедур банкрутства та довести факт порушення учасниками провадження у справі прав контролюючого органу.

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області в апеляційній скарзі не наведено обставин щодо наявності права на оскарження постанови, зокрема з підстав вирішення судом його прав, інтересів та (або) обов`язків. Не вирішувалося таких прав, інтересів та обов`язків скаржника і оскаржуваною постановою.

При цьому, колегія суддів враховує, що станом на час подання апеляційної скарги судом першої інстанції не вирішені клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про залучення до участі у справі про банкрутство № 904/1190/25 та про зобов`язання надати бухгалтерську та іншу документацію, а відкладення розгляду таких клопотань оскаржуваною постановою не свідчить про розгляд та вирішення судом прав та обов`язків скаржника у спірних правовідносинах, тобто не надає право на її апеляційне оскарження.

Також, колегія суддів звертає увагу, що законодавством України не визначається стадія процедури банкрутства, на якій виникає необхідність проведення перевірки, а тому податковий орган не позбавлений права на будь-якій стадії провести позапланову перевірку, вчинивши всі необхідні дії визначені Податковим кодексом для реалізації свого права на проведення такої перевірки.

Крім цього, проведення процедури банкрутства суб`єкта підприємницької діяльності згідно з приписами законодавства про банкрутство не залежить від факту можливості або неможливості провести перевірку банкрута податковим органом. Взаємовідносини між податковим органом як органом державного контролю та платником податків урегульовані спеціальними нормами Податкового кодексу України, а процедура банкрутства врегульована Кодексом України з процедур банкрутства, норми якого, як і норми Податкового кодексу України не містять положень про те, що боржник не може бути визнаний банкрутом у зв`язку з не проведенням перевірки банкрута податковим органом.

Тобто, обставини, пов`язані з виконанням податковим органом своїх повноважень, не можуть бути перешкодою для розгляду справи про банкрутство та переходу до наступної судової процедури банкрутства за наявності передбачених законодавством про банкрутство підстав.

З урахуванням наведеного, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області не було доведено того факту, що прийнятим судовим актом постановою про визнання боржника банкрутом було вирішено питання про права та обов`язки вказаного державного органу.

Таким чином, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не набуло процесуального права заперечувати судові рішення у справі про банкрутство ТОВ "ЕЙРШИП ДИСТРИБ`ЮШН", у тому числі і право на звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову місцевого господарського суду про визнання боржника банкрутом в порядку статті 254 ГПК України, як особа, яка не брала участі у справі, а суд вирішив питання про її права та обов`язки.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційне провадження має бути закрито на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 234, 235, 254, 264, 270, 271, 281, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2025р. у справі № 904/1190/25 закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повна ухвала складена та підписана 02.04.2026 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков