ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.04.2026 Справа № 914/1088/25

м. Львів

за позовом: Керівника Шептицької окружної прокуратури Львівської області

в інтересах держави в особі:

позивача: Шептицької міської ради Львівської області, м. Шептицький Львівської області

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Червоноградський завод залізобетонних виробів, м. Шептицький Львівської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, м.Львів

про стягнення 374 704,95 грн

Суддя Олена ЩИГЕЛЬСЬКА

Секретар с/з Надія ВАШКЕВИЧ

Представників сторін:

прокурор: Германович Ю.А.;

від позивача: Аракчеєва Ю.Д. представник;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

Суть спору: Керівник Шептицької окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі позивача Шептицької міської ради Львівської області звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного акціонерного товариства Червоноградський завод залізобетонних виробів про стягнення заборгованості з орендної плати за земельну ділянку, кадастровий номер :03:005:0025, в сумі 374 704,95 грн згідно договору оренди землі від 15.05.2017 (зі змінами), яка утворилася станом на 31.01.2025.

Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду та протоколах судового засідання, зокрема 04.03.2026 в судовому засіданні ухвалою-повідомленням відкладено розгляд справи на 01.04.2026.

30.03.2026 від представника відповідача через систему Електронний суд надійшло клопотання про долучення додаткових доказів та додаткових пояснень у даній справі (вх. №8873/26).

30.03.2026 від представника відповідача через систему Електронний суд надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі, в якому просить суд: «зупинити провадження у справі №914/1088/25 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №380/9856/25 за позовом ПАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій» (вх. №1417/26).

31.03.2026 від прокурора через систему Електронний суд надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у даній справі (вх. №9206/26).

01.04.2026 від представника позивача через систему Електронний суд надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у даній справі (вх. №9218/26).

В судове засідання 01.04.2026 з`явився прокурор та представник позивача, ознайомлені із клопотанням представника відповідача про зупинення провадження у даній справі.

Відповідач та третя особа явку уповноважених представників в судове засідання 01.04.2026 не забезпечили.

Прокурор та представник позивача заперечують щодо клопотання про зупинення провадження у даній справі.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, заслухавши думки представників сторін, судом встановлено таке.

Обґрунтовуючи клопотання (від 30.03.2026 за вх. № 1417/26) про зупинення провадження у справі відповідач вказує, що предметом позовних вимог у справі визначено заборгованість відповідача з орендної плати за землю, яка виникла за період з 30.09.2017 року по 30.01.2025 року по договору оренди земельної ділянки №:03:005:0025 площею 0,3668 га, що укладений відповідачем з Червоноградською міською радою 15.05.2017 року в сумі 374 704,95 гривень.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.02.2026 року прийнято рішення у справі №380/9856/25 за позовом відповідача до ГУ ДПС у Львівській області, яким позовну заяву відповідача задоволено частково, а саме: суд визнав протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Львівській області щодо неприйняття рішення про списання безнадійного податкового боргу ПрАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів» у розмірі 685276,59 гривень, який виник у період з 30.09.2017 року по 30.06.2019 року (включно) за платежем «орендна плата з юридичних осіб», стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, станом на 31.03.2025 року та зобов`язав Головне управління ДПС у Львівській області прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу ПрАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів» у розмірі 685276,59 гривень, який виник у період з 30.09.2017 року по 30.06.2019 року (включно) за платежем «орендна плата з юридичних осіб», стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, станом на 31.03.2025 року.

Відповідач зазначає, що у рішенні судом встановлено, що з урахуванням періоду зупинення строку давності (з 18.03.2020 по 24.11.2022 включно) згідно даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС, станом на дату 31.03.2025, строк у 1095 календарних днів, що визначений пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, минув відносно податкового боргу позивача, що виник у період з 30.09.2017 по 30.06.2019 (включно) на загальну суму 685276,59 грн. і цей борг повинен бути списаний станом на 31.03.2025 року та не повинен обліковуватися у ІКП платника податків.

На думку відповідача, у структуру цього податкового боргу, який має статус безнадійного станом на 31.03.2025 року, входить заборгованість з орендної плати за земельну ділянку №:03:005:0025 у сумі 74 642,03 грн., що нарахована у ІКП відповідача у період з 30.09.2017 року по 30.06.2019 року (включно), яка є предметом розгляду у справі №914/1088/25.

Станом на 30.03.2026 року рішення суду у справі ще не набрало законної сили. ГУ ДПС подано апеляційну скаргу на вказане рішення ЛОАС.

Відповідач вважає, що з урахуванням вищевикладеного, зважаючи на те, що за результатами розгляду справи №380/9856/25 судом встановлені обставини щодо неправомірності обліку за відповідачем податкового боргу з орендної плати за землю у розмірі 685276,59 гривень, який виник у період з 30.09.2017 року по 30.06.2019 року та стосовно якого станом на 31.03.2025 року минув строк давності встановлений пунктом 102.4 статті 102 ПК України (1095 календарних днів), частина якого, а саме сума 74 642,03 грн. заявлена прокурором до стягнення з відповідача у даній справі як заборгованість орендаря внаслідок невиконання договірних зобов`язань згідно з договором оренди землі комунальної власності, є об`єктивна неможливість розгляду справи №914/1088/25 до набрання законної сили судового рішення у справі №380/9856/25.

У зв`язку з наведеним відповідач просить зупинити провадження у справі №914/1088/25 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №380/9856/25 за позовом ПАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, яким зобов`язано ГУ ДПС у Львівській області прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу ПрАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів» у розмірі 685276,59 гривень, який виник у період з 30.09.2017 року по 30.06.2019 року (включно) за платежем «орендна плата з юридичних осіб», стосовно якого станом на 31.03.2025 року минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України.

У поданих до суду запереченнях ( від 31.03.2026 № вх.9206/26)прокурор вказує, що у даній справі Шептицька міська рада виступає позивачем, як власник земельної ділянки та сторона Договору оренди землі від 15.05.2017, її права щодо отримання належної та вчасної плати за користування комунальною земельною ділянкою порушено, а тому підлягають захисту.

Окрім цього, положення законодавства щодо списання безнадійного боргу не співставляються з позовними вимогами прокурора у даній справі. Орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу.

У постанові Верховного Суду від 25.02.2025 у справі № 908/929/24 зазначено наступне: п. 36 Отже, орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України), з іншого боку, є однією з форм плати за землю як обов`язкового платежу в складі податку на майно нарівні із земельним податком (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Прокурором зазначено, що розрахунок орендної плати не залежить від прийняття рішення щодо списання безнадійної заборгованості посадовими особами податкових органів чи на підставі рішення суду. Позовна заява подана прокурором в інтересах Шептицької міської ради (власник земельної ділянки, Орендодавець, сторона Договору) в межах строків позовної давності з врахуванням зупинення в період дії карантину та воєнного стану, які є відмінні від строків обрахування безнадійної заборгованості.

Слід зазначити, що предметом позову даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання договірних зобов`язань згідно з договором оренди землі, а не стягнення податкового боргу як такого. Обов`язок зі сплати орендної плати за землю державної або комунальної власності виникає з укладеного договору оренди землі, а не виключно з податкового законодавства. Власник землі має право на отримання належної плати за користування його землею.

Відтак прокурор вважає, що відповідачем в клопотанні не обгрунтовано об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до набрання законної сили рішення суду у справі № 380/9856/25, не зазначено що саме перешкоджає розгляду позовної заяви про стягнення на користь власника заборгованості за користування майном за умовами укладеного господарського договору, тому дане клопотання є безпідставне та необгрунтоване.

Представник позивач у своїх запереченнях ( від 01.04.2026 № вх.9218/26) зазначає, що предметом розгляду у даній справі (№914/1088/25) є виконання Відповідачем договірних зобов`язань згідно з договором оренди земельної ділянки №:03:005:0025 від 15.05.2017 року. Натомість справа №380/9856/25 стосується адміністративно-правових відносин щодо списання податкового боргу в розумінні Податкового кодексу України. Списання боргу в податковому обліку (ІКП) не скасовує факту невиконання цивільно-правового зобов`язання перед територіальною громадою.

Як зазначає представник позивача, Верховний Суд неодноразово наголошував (наприклад, у постанові від 20.06.2019 у справі № 910/12694/18), що відносини з орендної плати за землі комунальної власності мають двоїсту природу: Адміністративну: як загальнодержавний податок (регулюється Податковим кодексом); Цивільно-правову: як плата за користування майном згідно з договором (регулюється Цивільним та Земельним кодексами).

Представник позивача також вказує, що відповідач обґрунтовує зупинення справи необхідністю дочекатися рішення про застосування строку у 1095 днів (стаття 102 Податкового кодексу України). Проте, у господарському судочинстві до вимог про стягнення орендної плати застосовується загальна позовна давність (3 роки), встановлена статтею. 257 Цивільного кодексу України, з урахуванням положень пунктів 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (щодо продовження строків на час дії карантину та воєнного стану). Отже, господарський суд має достатню правову базу для самостійного визначення періоду стягнення та застосування строків позовної давності, без огляду на висновки адміністративного суду щодо податкових строків.

Обставини, що розглядаються в адміністративній справі №380/9856/25, не є преюдиційними для даної справи. Господарський суд має всі можливості самостійно надати оцінку доказам та встановити розмір заборгованості за договором оренди.

На підставі викладеного представник позивача просить у задоволенні клопотання ПАТ Червоноградський завод залізобетонних виробів про зупинення провадження у справі №914/1088/25 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №380/9856/25 відмовити.

Суд зазначає, що зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Статтею 227 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

За усталеною позицією Верховного Суду, виходячи із змісту пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду цієї справи слід розуміти неможливість для цього господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати, як саме пов`язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, яка розглядається іншим судом, чим саме зумовлена неможливість розгляду справи.

Приписами статті 169 ГПК України встановлено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Враховуючи пояснення сторін, наявні в матеріалах докази та предмет спору, суд дійшов висновку про те, що зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у справі 914/1088/26, а тому відсутні підстави для зупинення провадження до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №380/9856/25.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі 914/1088/25 слід відмовити, у зв`язку з безпідставністю і невмотивованістю.

В силу приписів ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Одним із основних принципів (засад) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи.

Для надання можливості представнику позивача долучити додаткові документи до матеріалів справи, відповідачу ознайомитись із додатковими документами, з метою забезпечення реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків, враховуючи принцип змагальності сторін в судовому процесі, для надання можливості учасникам справи забезпечити явку уповноважених представників та висловити свою позицію по справі, судове засідання відкладено в межах розумного строку.

Керуючись ст.ст. 2, 227, 228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №914/1088/25 (від 30.03.2026 вх. №1417/26).

2. Розгляд справи відкласти на 22.04.2026 о 13:45 год.

Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Львівської області за адресою: вул. Личаківська, 128, зал судових засідань (ІІ-й поверх).

3. Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України.

Суддя Щигельська О.І.