Справа № 909/68/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2026 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Карпінець Г. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області

(вул. Святослава Хороброго, буд. 11-А, м. Київ, 03151)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН ПРОДЖЕКТ ГРУП"

(вул. Мазепи Гетьмана, буд. 144 Д, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківський

район, Івано-Франківська область, 76018)

про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 34 230, 21 гривень,

за участі:

від позивача: Ракоїда Максима Юрійовича (в режимі відеоконференції),

від відповідача: Склярової Ольги Юріївни (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И В:

1. Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань технічними засобами.

2. Рішення у цій справі ухвалено за результатами оцінки поданих доказів.

3. За результатами розгляду справи суд бере до уваги таке.

І. СУТЬ СПОРУ

4. У січні 2026 року до Господарського суду Івано-Франківської області звернулася Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН ПРОДЖЕКТ ГРУП" про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 34 230, 21 гривень.

ІІ. ВИРІШЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ПИТАНЬ ПІД ЧАС РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

5. Ухвалою від 26.01.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи; розгляд справи по суті призначив на 05.03.2026; встановив сторонам строк для подання заяв по суті спору, зокрема відповідачу в строк п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, подати суду відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову, копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду.

6. 16.02.2026 за вх. № 2702/26 через підсистему "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН ПРОДЖЕКТ ГРУП", адвоката Склярової О. Ю. надійшов відзив на позовну заяву.

7. 17.02.2026 за вх. № 2809/26 через підсистему "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН ПРОДЖЕКТ ГРУП", адвоката Склярової О. Ю., надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі № 909/68/26.

8. 17.02.2026 за вх. № 2850/26 через підсистему "Електронний суд" від представника Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області, надійшла заява про участь у судовому засіданні представників Ракоїда М. Ю. та Сажко Г. В., в режимі відеоконференції по справі № 909/68/26.

9. 17.02.2026 за вх. № 2895/26 через підсистему "Електронний суд" від Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області надійшла відповідь на відзив.

10. Ухвалою від 18.02.2026 суд задовольнив заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН ПРОДЖЕКТ ГРУП", адвоката Склярової О. Ю. (вх. № 2809/26 від 17.02.2026) про участь у судовому засіданні по справі № 909/68/26 в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів; постановив провести судове засідання, яке призначене на 05.03.2026 об 11:00 год та усі наступні судові засідання по даній справі в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів.

11. Ухвалою від 18.02.2026 суд задовольнив клопотання представника Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області (вх. № 2850/26 від 17.02.2026) про участь у судовому засіданні представників Ракоїда М. Ю. та Сажко Г. В., по справі № 909/68/26 в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів; постановив провести судове засідання, яке призначене на 05.03.2026 об 11:00 год та усі наступні судові засідання по даній справі в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів.

12. 24.02.2026 за вх. № 3333/26 через підсистему "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН ПРОДЖЕКТ ГРУП", адвоката Склярової О. Ю. надійшли заперечення на відповідь на відзив.

13. 25.02.2026 за вх. № 5455/26 через підсистему "Електронний суд" від Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

14. 04.03.2026 за вх. № 3978/26 через підсистему "Електронний суд" від Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

15. Ухвалою від 05.03.2026 суд поновив відповідачу процесуальний строк для надання відзиву на позов та прийняв відзив на позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН ПРОДЖЕКТ ГРУП", що поданий у справі № 909/68/26; задовольнив клопотання Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області (вх. № 3978/26 від 04.03.2026) про відкладення розгляду справи; розгляд справи по суті відклав на 27.03.2026; зобов`язав позивача подати до суду розрахунок заявленої до стягнення суми по включенні витрат частин 5 - 9 в розмірі 12 873, 61 гривень із зазначенням конкретних норм договору, які були порушені та з посиланням на первинні документи, які б підтверджували помилковість визначення вартості.

16. 10.03.2026 за вх. № 2090/26 через підсистему "Електронний суд" від Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державну аудиторську службу України.

17. 10.03.2026 за вх. № 4398/26 через підсистему "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН ПРОДЖЕКТ ГРУП", адвоката Склярової О. Ю., надійшли заперечення на клопотання позивача про залучення третьої особи.

18. 17.03.2026 за вх. № 4911/26 через підсистему "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН ПРОДЖЕКТ ГРУП", адвоката Склярової О. Ю., надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі № 909/68/26.

19. Ухвалою від 19.03.2026 суд відмовив у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН ПРОДЖЕКТ ГРУП", адвоката Склярової О. Ю. (вх. № 4911/26 від 17.03.2026) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

20. 27.03.2026 за вх. № 5698/26 через підсистему "Електронний суд" від Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області, на виконання вимог ухвали суду від 05.03.2026, надійшла заява із розрахунком заявленої до стягнення суми по включенні витрат частин 5 - 9 в розмірі 12 873, 61 гривень.

21. В судовому засіданні 27.03.2026 суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державну аудиторську службу України.

22. При цьому, відмовляючи в означеному клопотанні про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державну аудиторську службу України, суд виходив з наступного.

23. Відповідно до частин 1, 2 статті 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

24. Про залучення суд постановляє ухвалу, в якій обов`язково зазначає, на які саме права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду (ч. 4 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України).

25. У поданому клопотанні позивач не вказав і не навів жодних конкретних прав або обов`язків Державної аудиторської служби України щодо позивача чи відповідача, на які могло б вплинути рішення у справі № 909/68/26. Заявник лише посилається на обставини проведення Державною аудиторською службою України перевірки, виконання нею розрахунків, та те що рішення у справі начебто може вплинути на реалізацію Державною аудиторською службою України своїх контрольних повноважень.

26. Таку аргументацію суд оцінює критично, оскільки договірні правовідносини між позивачем та відповідачем мають автономний характер. Відповідно до принципу відносності зобов`язання (стаття 511 Цивільного кодексу України), зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи.

27. Отже, рішення суду про стягнення безпідставно отриманих коштів за договором № 633-23ТН від 01.12.2023 про надання послуг здійснення технічного нагляду в сумі 34 230, 21 гривень не створює, не змінює і не припиняє жодних юридичних прав чи обов`язків Державної аудиторської служби України, а рішення суду у цій справі матиме наслідки виключно для сторін договору.

28. Залучення третьої особи можливе лише за наявності очевидного та безумовного впливу на її права, свободи, інтереси чи обов`язки, а не ймовірного або опосередкованого інтересу. Недоведеність такого впливу є самостійною підставою для відмови у залученні третьої особи

29. Окрім того, згідно із частиною 1 статті 50 Господарського процесуального кодексу України, залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у спрощеному позовному провадженні можливе виключно до початку першого судового засідання.

30. Клопотання про залучення до участі у справі третьої особи подано позивачем 10.03.2026, тобто після першого судового засідання, яке проведено 05.03.2026.

31. Заявник не навів жодних поважних причин та виняткових обставин, котрі унеможливлювали заявлення даного клопотання до першого судового засідання у даній справі.

32. Відтак, суд розглянувши та оцінивши подане позивачем клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державну аудиторську службу України не вбачав підстав для його задоволення та відмовив у задоволенні означеного клопотання.

33. В судовому засіданні 27.03.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та оголосив перерву для проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення до 03.04.2025.

34. У судовому засіданні 03.04.2026 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ СТОРІН

35. Позиція позивача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на укладення сторонами Договору № 633-23ТН про виконання робіт з технічного нагляду у будівництві від 01.12.2023, предметом якого є здійснення технічного нагляду за виконанням будівельних робіт на будівництві об`єкта "Капітальний ремонт багатоквартирного житлового будинку в м. Ірпінь Київської області по вул. Северинівська, 128, який постраждав внаслідок військової агресії російської федерації проти України". При проведенні ревізії було встановлено, що база для визначення вартості послуг технічного нагляду була завищена, що призвело до переплати позивачем, та за висновками Державної аудиторської служби України, внаслідок неправомірного включення до бази розрахунку витрат, які не є будівельними роботами, відповідач безпідставно отримав кошти в сумі 34 230, 21 гривень, а саме, по єдиному податку 21 356, 60 гривень, а по включені витрат частин 5 - 9 на суму 12 873, 61 гривень. У зв`язку із цим позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 34 230, 21 гривень на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

36. Відповідач у відзиві зазначив, що із наданих до суду документів можна встановити, що відповідачем виконані роботи за Договором № 633-23ТН про виконання робіт з технічного нагляду у будівництві від 01.12.2023, а позивачем прийняті без зауважень та оплачені дані роботи, що підтверджується актами прийняття виконаних робіт, які підписані та скріпленні печатками сторін, та платіжними дорученнями про оплату робіт згідно цього договору. Наразі, відмови від приймання виконаних робіт з боку позивача не надходило, обсяг наданих робіт погоджений сторонами та оплачена їх вартість. У зв`язку із цим можна дійти до висновку, що умови договору сторони виконали повністю і зауважень одна до одної з цього приводу не мали.

37. Акт ревізії Держаудитслужби лише фіксує факт завищення вартості робіт, які прийняті та оплачені замовником, однак, кошти отримані за наявної правової підстави договору та актів. Позиція Позивача ґрунтується на тому, що сума безпідставно отриманих коштів підтверджується Актом Держаудитслужби. Проте, відповідач звертає увагу суду, що встановлені органами Держаудитслужби при проведенні контрольних заходів факти підлягають доказуванню стороною та оцінці судом на загальних підставах за правилами, встановленими чинним Господарським процесуальним кодексом України, тобто сам лише акт ревізії не є підставою для стягнення 34 230, 21 гривень. Фактично позивач намагається підмінити необхідність доведення складу цивільного правопорушення посиланням на акт фінансового контролю. Однак відповідно до правової позиції Об`єднаної палати КГС ВС (постанова від 19.12.2025 у справі № 915/222/24) акт ревізії може бути доказом, але не має преюдиційної сили та не звільняє сторону від обов`язку доведення всіх елементів заявленої вимоги.

38. Відтак, відповідач вважає, що за наявності чинного договору та відсутності встановленого факту його недійсності або припинення, підстави для застосування статті 1212 Цивільного кодексу України відсутні.

IV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

39. 01.12.2023 між Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН ПРОДЖЕКТ ГРУП" (Виконавець) було укладено договір № 633-23ТН про виконання робіт з технічного нагляду у будівництві (далі Договір), згідно з п. 1.1. якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується здійснювати технічний нагляд (надалі "Роботи") за виконанням будівельних робіт на будівництві об`єкта: "Капітальний ремонт багатоквартирного житлового будинку в м. Ірпінь Київської області по вул. Северинівська, 128, який постраждав внаслідок військової агресії російської федерації проти України".

40. Згідно пункту 1.2. Договору, роботи із здійснення технічного нагляду за будівництвом Об`єкта виконуються у відповідності з Порядком здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єктів архітектури, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року № 903 "Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об`єкта архітектури" та з врахуванням умов цього договору.

41. Відповідно до пункту 1.4. Договору, вартість робіт, що доручаються виконавцю, визначається цим договором згідно Кошторисних норм України "Настанова з визначення вартості будівництва", затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 281 від 01.11.2021 "Про затвердження кошторисних норм України у будівництві".

42. У пункті 3.1. Договору сторони дійшли згоди про те, що загальна вартість робіт з технічного нагляду становить: 770 753, 37 гривень, у тому числі єдиний податок 5 % - 38 537, 67 гривень. Вартість робіт може бути змінена відповідно до фактичних розрахунків відповідно до п. 5.1 Договору.

43. За пунктом 5.1. Договору, приймання і передача робіт з технічного нагляду за цим договором оформлюються актом виконаних робіт (надалі - Акт) згідно додатку № 43 Кошторисних норм України "Настанова з визначення вартості будівництва", затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 281 від 01.11.2021 "Про затвердження кошторисних норм України у будівництві".

44. У Додатку № 2 до Договору № 626-23ТН сторони погодили структуру договірної ціни за якою загальна вартість робіт становить 770 753, 37 гривень, у тому числі єдиний податок 5 % - 38 537, 67 гривень.

45. Згідно матеріалів справи, договірні зобов`язання сторонами виконано - відповідачем надано послуги обумовлені договором згідно підписаних Актів приймання наданих послуг зі здійснення технічного нагляду (додаток № 43) від 29.12.2023 на суму 118 256, 32 гривень, від 29.12.2023 на суму 308 875, 61 гривень, а відповідачем здійснено оплату за надані послуги. Зазначені обставини сторонами справи не заперечуються.

46. Як вбачається з матеріалів справи, Державною аудиторською службою України у період з 30.07.2025 по 21.10.2025 проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2024 по 30.06.2025, за результатами якої складено Акт від 28.10.2025 № 001700-21/60.

47. За результатами ревізії, проведеної Державною аудиторською службою України щодо окремих питань фінансово-господарської діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області за період з 01.01.2024 по 30.06.2025, встановлено, що при визначенні вартості послуг технічного нагляду: неправильно визначалась база розрахунку вартості послуг; до складу "вартості будівельних робіт" включались витрати, які не відносяться до будівельних робіт, а саме витрати з частин V IX форми КБ-2в (адміністративні витрати, прибуток, ризики, інші витрати), а також необґрунтовано включено до актів форми КБ-2в сум нарахованого податку на додану вартість.

48. 28.11.2025 Державна аудиторська служба України направила позивачу вимогу про усунення виявлених порушень.

49. Позивач з метою досудового врегулювання спору надіслав відповідачу лист-вимогу № 3210/09 211 085/02-07 від 24.12.2025 щодо повернення надмірно сплачених коштів, що підтверджується описом вкладення та накладною № 938 Укрпошти.

50. Як зазначає позивач, відповідач надмірно сплачені кошти у сумі 34 230, 21 гривень не повернув, що стало підставою звернення з даним позовом до суду.

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

51. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

52. Згідно із частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

53. Частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

54. У частині 3 статті 203 Цивільного кодексу України закріплено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

55. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (статті 626 Цивільного кодексу України).

56. Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

57. Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

58. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

59. Відповідно до вимог статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

60. За змістом статті 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

61. За приписами статей 525 - 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

62. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

63. Як встановлено судом, згідно пункту 3.1. Договору, загальна вартість робіт з технічного нагляду становить: 770 753, 37 гривень, у тому числі єдиний податок 5 % - 38 537, 67 гривень. Вартість робіт може бути змінена відповідно до фактичних розрахунків відповідно до п. 5.1 Договору.

64. Між сторонами на виконання умов договору підписані Акти приймання наданих послуг зі здійснення технічного нагляду (додаток № 43) від 29.12.2023 на суму 118 256, 32 гривень, від 29.12.2023 на суму 308 875, 61 гривень.

65. Отже, сума вартості послуг із технічного нагляду за договором була погоджена його сторонами, послуги, надані відповідачем, прийняті замовником (позивачем) без заперечень чи зауважень та оплачені.

66. При цьому, матеріали справи не містять доказів недійсності чи розірвання сторонами договорів або зміни їх умов у частині вартості, тощо.

67. Жодних доказів того, що загальна вартість наданих послуг перевищує договірну ціну, погоджену сторонами в зазначеному договорі, позивачем до суду не надано.

68. Суд зауважує, що для констатації факту завищення вартості наданих послуг контролюючий орган мав встановити, що вартість загальної суми наданих виконавцем послуг перевищує договірну ціну, визначену сторонами в укладеному між ними договорі. Саме у випадку встановлення завищеної вартості послуг, яка відмінна від погодженої сторонами договору, можливо стверджувати про порушення зобов`язання у розумінні статті 610 Цивільного кодексу України та його неналежне виконання всупереч вимогам статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

69. Щодо посилань позивача на акт Державної аудиторської служби України від 28.10.2025 № 001700-21/60, суд зазначає наступне.

70. Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні".

71. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

72. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

73. Згідно з Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 (далі - Положення), Держаудитслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

74. Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи (п. 7 Положення).

75. Пунктом 6 Положення передбачено, що Держаудитслужба має право в установленому порядку, зокрема: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (пп. 16 п. 6 Положення); порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (пп. 20 п. 6 Положення); у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку (пп. 23 п. 6 Положення).

76. Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пп. 9 п. 4 Положення).

77. Згадані норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону № 2939-ХІІ, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, у пункті 7 цієї статті передбачено право цього органу пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

78. Статтею 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" встановлено право органу державного фінансового контролю звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (п. 10), а також при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку (п. 13).

79. Згідно із частиною 3 статті 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

80. Отже, контролюючий орган здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

81. При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначити їх розмір у встановленому законодавством порядку та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

82. Аналіз наведених норм свідчить про те, що контролюючий орган проводить державний фінансовий контроль щодо підконтрольних установ. Його вимоги, передбачені у статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", можуть бути адресовані виключно підконтрольним установам, а звернення до суду в інтересах держави можливе лише у випадку незабезпечення такими установами вимог щодо усунення порушень законодавства з питань збереження і використання активів, виявлених під час здійснення державного фінансового контролю.

83. Таким чином, Держаудитслужба, зобов`язана здійснювати державний контроль фінансово-господарської діяльності позивача та в разі виявлення порушень чинного законодавства та при виявленні збитків, має право визначити розмір цих збитків у встановленому законодавством порядку і пред`явити об`єкту контролю (позивачу) вимоги щодо усунення встановлених правопорушень. Такі вимоги, в силу частини 3 статті 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

84. Разом із цим, акт перевірки (аудиту) - це документ про результати проведеної перевірки (аудиту), який є носієм дій з фінансового контролю та інформації про виявлені недоліки, виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу (Вимога щодо усунення встановлених правопорушень). Акти ревізії та документальних перевірок не мають обов`язкового характеру та не можуть оспорюватися в суді. Встановлені під час проведення контрольних заходів підрозділами аудиту факти підлягають доказуванню стороною та оцінці судом на загальних підставах за правилами, встановленими чинним Господарським процесуальним кодексом України (подібні висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 922/2810/21, від 07.12.2021 у справі № 922/3816/19, від 21.05.2018 у справі № 922/2310/17, від 13.02.2018 у справі № 910/12793/17).

85. Судом також прийнято до уваги правові висновки вказані в постанові Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 916/1906/18, в якій зазначено, що виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась.

86. За висновком, викладеним у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 910/17984/16, акт ревізії Державної фінансової інспекції України не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Акт ревізії не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами здачі-приймання наданих послуг. Акт ревізії Державної фінансової інспекції України є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору. Акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася.

87. У пунктах 59 - 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2022 у справі № 910/11273/20 вказано, що однакове застосування закону забезпечує його загальнообов`язковість, поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

88. З матеріалів справи вбачається, що в складеному акті Держаудитслужби від 28.10.2025 фінансово-господарської діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області зафіксовано відповідну інформацію про виявлені контролюючим органом порушення.

89. Водночас стала правова позиція у судовій практиці підтверджує, що акт ревізії не породжує обов`язкових юридичних наслідків для відповідача у цій справі, а обставини, викладені в акті підлягають доведенню на рівні з іншими обставинами, якими обґрунтовані вимоги та заперечення учасників справи.

90. Тому посилання позивача на Акт ревізії Держаудитслужби від 28.10.2025 фінансово-господарської діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області в якості доказу на підтвердження безпідставного отримання відповідачем коштів за надання послуг за Договором № 633-23ТН про виконання робіт з технічного нагляду у будівництві від 01.12.2023 є безпідставним.

91. Тобто, акт ревізії від 28.10.2025, за відсутності інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували встановлені цим актом порушення, не може бути достовірним та обґрунтованим підтвердженням завищення виконавцем вартості наданих послуг за договором.

92. В матеріалах справи відсутні будь-які обґрунтовані зауваження та заперечення щодо якості та кількості наданих послуг при підписанні позивачем актів наданих послуг.

93. Водночас, факт виконання умов Договору № 633-23ТН про виконання робіт з технічного нагляду у будівництві від 01.12.2023 та здійснення відповідних розрахунків між замовником та виконавцем у розмірі, який узгоджено умовами договору, сторонами підтверджено та не оспорюється. При цьому, замовник зобов`язаний був перевірити відомості, що зазначені в актах приймання наданих послуг.

94. Суду не надано доказів неналежного надання послуг, завищення вартості наданих послуг.

95. Щодо посилань позивача на положення статті 1212 Цивільного кодексу України, суд зазначає наступне.

96. Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України, на яку покликається позивач, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

97. Однак, суд зазначає, що відповідач набув майно (грошові кошти) на правовій підставі - на підставі умов Договору № 633-23ТН про виконання робіт з технічного нагляду у будівництві від 01.12.2023, така підстава не відпала, договір не визнано недійсним, послуги надані без зауважень сторін одна до одної під час прийняття послуг за вказаним правочином, у зв`язку із цим кошти набуті відповідачем правомірним шляхом і підстави для їх повернення позивачу відсутні.

98. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про існування між сторонами договірних правовідносин, покликання на висновки перевірки Держаудитслужби, як на підставу для задоволення позовних вимог, є недостатніми. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору та не змінюють правомірність виконання такого договору за умови надання належних доказів, у даному випадку актів приймання послуг.

99. Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

100. Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

101. За приписами частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

102. Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

103. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

104. За правилами статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

105. Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Висновок суду.

106. Відтак, здійснюючи системний аналіз положень чинного законодавства України, а також, як вбачається з встановлених судом фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Судові витрати.

107. Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи відмову в задоволенні позову, сплачений судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2 662, 40 гривень покладається на позивача.

Керуючись статтями 73, 86, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У позові Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН ПРОДЖЕКТ ГРУП" про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 34 230, 21 гривень відмовити.

2. Судовий збір залишити за позивачем.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

5. Повний текст рішення складено - 07.04.2026.

Суддя В. В. Михайлишин