ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
У Х В А Л А

"01" квітня 2026 р.Справа № 924/50/26
м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В., розглянувши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Ел.Ен.Груп" про грошові вимоги кредитора до боржника у справі

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність

за участю:

від боржника - не з`явився

керуючого реструктуризацією - Белінської Н. О.

від ТОВ "Фінансова Компанія "Ел.Ен.Груп" - не з`явився.

В засіданні оголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвалу.

встановив: ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 11.02.2026, зокрема, відкрито провадження у справі №924/50/26 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; призначено керуючим реструктуризацією у справі №924/50/26 арбітражного керуючого Белінську Наталію Олександрівну, призначено попереднє засідання на 10:30 год. 18.03.2026.

11.02.2026 оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 18.03.2026, зокрема, було визначено розмір та перелік визнаних судом вимог кредиторів до боржника, що підлягають внесенню керуючим реструктуризацією до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_1 , а саме грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Фін" в сумі 12555,00 грн (4500,00 грн основного боргу та 8055,00 грн заборгованості за відсотками) з віднесенням до другої черги задоволення вимог кредиторів та 5324,80 грн витрат по сплаті судового збору, які відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів; грошові (кредиторські) вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Фін" у частині витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн відхилено; зобов`язано керуючого реструктуризацією за результатами попереднього засідання внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги; зобов`язано керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення цієї ухвали; призначено засідання господарського суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 15.04.2026.

23.03.2026 на адресу суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Ел.Ен.Груп" надійшла заява (від 23.03.2026) про грошові вимоги кредитора до боржника, у якій просить суд визнати грошові вимоги кредитора ТОВ "Фінансова Компанія "Ел.Ен.Груп" до ОСОБА_1 у розмірі 26471,60 грн заборгованості та судові витрати в розмірі 9324,80 грн, з яких 5324,80 грн - судовий збір, 4000,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу, і включити їх до реєстру вимог кредиторів.

Мотивуючи подану заяву, товариство зазначає про наявність у ОСОБА_1 заборгованості у сумі 26471,60 грн, з яких 14750,00 грн основної заборгованості та 11721,60 грн заборгованості за відсотками згідно кредитного договору №1435456 від 30.01.2025, укладеного між ТОВ "Фінансова Компанія "Абекор" та ОСОБА_1 . Повідомляє, що 12.03.2026 між ТОВ "Фінансова Компанія "Абекор" та ТОВ "Фінансова Компанія "Ел.Ен.Груп" було укладено договір факторингу №12032026, відповідно до якого ТОВ "Фінансова Компанія "Абекор" відступило своє право вимоги за вказаним кредитним договором.

Ухвалою суду від 24.03.2026 прийнято заяву (від 23.03.2026) товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Ел.Ен.Груп" про грошові вимоги до боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи - ОСОБА_1 до розгляду в засіданні суду, яке призначене на 11:00 год. 01.04.2026.

У повідомленні про результати розгляду вимог ТОВ "Фінансова Компанія "Ел.Ен.Груп" у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (від 31.03.2026) керуюча реструктуризацією - арбітражна керуюча Белінська Н.О. зазначила, що за результатами розгляду заяви та долучених до неї документів, заявлені кредиторські вимоги підлягають визнанню у повному обсязі у розмірі 26471,60 грн заборгованості, з яких 14750,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 11721,60 грн - сума заборгованості по процентам, а також 4000,00 грн - витрат на правничу допомогу.

У відзиві (від 31.03.2026) на заяву з грошовими вимогами божниця повідомляє, що визнає грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Ел.Ен.Груп" у повному обсязі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Ел.Ен.Груп" явку повноважного представника в засідання суду не забезпечило.

Боржниця в засідання суду не з`явилася.

Керуюча реструктуризацією у засіданні підтримала свою позицію, викладену у письмовому повідомленні.

Розглянувши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Ел.Ен.Груп" про вимоги кредитора до боржника, судом встановлено та враховується таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За змістом ст. 1 КУзПБ грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Кредитор це юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Згідно зі ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство та розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема, нормами статей 45, 46, 47, ч. 1. ст. 122 КУзПБ.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною 4 ст. 45 КУзПБ для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Як зазначалось вище, офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 було здійснено 11.02.2026.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Ел.Ен.Груп" заяву про грошові вимоги кредитора до боржника подано 23.03.2026.

Таким чином, заява товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Ел.Ен.Груп" (від 23.03.2026) про грошові вимоги до боржника заявлена після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

За змістом ч. 2 ст. 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Виходячи із спеціальних норм КУзПБ на господарський суд покладено обов`язок надавати правовий аналіз заявлених кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог.

Тобто, кредитори, заявляючи вимоги до боржника, повинні довести свої грошові вимоги виключно відповідними документами (рішеннями суду, відповідями на претензію, договорами, первинними бухгалтерськими документами, актами звірок, накладними та ін.). Таким чином, грошові зобов`язання повинні бути встановлені як за розміром, так і за суттю.

Докази, на яких ґрунтуються грошові вимоги кредитора, повинні надавати право кредитору на звернення до боржника з грошовими вимогами у встановленому чинним законодавством порядку.

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору.

ТОВ "Фінансова Компанія "Ел.Ен.Груп" заявлено до визнання грошові вимоги до боржника у сумі 26471,60 грн, з яких 14750,00 грн основної заборгованості та 11721,60 грн заборгованості за відсотками згідно кредитного договору № 1435456 від 30.01.2025, а також судового збору у розмірі 5324,80 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

З поданих матеріалів заяви вбачається, що 30.01.2025 між товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Абекор" (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено кредитний договір №1435456 (далі - договір), на умовах якого, у силу положень п. 1.1.1, кредитор надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС кредитора, доступ до якої забезпечується позичальнику через сайт. Електронна ідентифікація позичальника в ІКС кредитора здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки кредитором правильності введення коду, що є електронним підписом позичальника та направлений кредитором на номер мобільного телефону позичальника, вказаний при вході та / або (під час обслуговування у кредитора). При цьому, позичальник самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до сайту / ІКС кредитора (п. 1.1 договору).

У п. 1 2 договору узгоджено, що сума кредиту (загальний розмір) складає 14800 грн 00 коп.

Згідно із п. 1.3 договору строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до "19" квітня 2025 року (включно). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується виходячи з припущення, що позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі/ графіку платежів. Кількість платежів - 2 платежі (п. 1.3.1). Періодичність сплати платежів: 1-й платіж через 30днів (період, що починається з моменту укладення договору та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати першого платежу, далі по тексту - перший період користування кредитом); 2-й платіж через 50 днів (період, що починається з наступного дня, що слідує за останнім днем першого періоду користування кредитом та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати другого платежу, (далі по тексту - другий період користування кредитом) (п. 1.3.2).

Із п. 1.4 договору слідує, що процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від умов користування кредитом та становить: базова процентна ставка - 0,99% в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом (п. 1.4.1.); основна процентна ставка 0,99% в день, що застосовується протягом другого періоду користування кредитом (п. 1.4.2.).

Відповідно до п. п. 1.7, 1.8 договору денна процентна ставка на дату укладення договору складає: 0,18% в день. Розрахунок денної процентної ставки: (2051.28 грн / 14800 грн 00 коп.) / 80 дн. х 100% = 0,18% в день. Загальні витрати за кредитом на дату укладення договору складають 2051,28 грн.

Разом із тим п. п. 1.9, 1.10, 1.11 договору передбачено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: 276% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 16851,28 грн. Обчислення денної та орієнтовної реальної річної процентних ставок, загальних витрат за кредитом та орієнтовної загальної вартості кредиту також базується на припущенні, що договір залишається дійсним протягом погодженого строку та, що кредитор і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені договором. Крім того, при обчисленні вказаних показників, не враховуються витрати позичальника, обов`язковість сплати яких не передбачена цим договором та / або законодавством України та/або оплата яких здійснюється незалежно від походження коштів (власні, кредитні), в тому числі, але не виключно: витрати пов`язані з технічними, програмними і комунікаційними ресурсами, що необхідні позичальнику для організації каналів доступу і підключення до сайту / ІКС кредитора, здійснені переказу коштів через третіх осіб в погашення заборгованості за договором, з отриманням від третіх осіб інформаційних послуг (підбір кредитної пропозиції) та інше.

Сторони у п. 2.1 договору погодили, що кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , що емітована банком України (далі - платіжна картка); у випадку, якщо після здійснення (ініціювання здійснення) кредитором платежу за реквізитами вищевказаної платіжної картки виявиться, що платіж не може бути зарахований на рахунок з будь-яких причин, які не залежать від кредитора (в тому числі, але не виключно у випадку відсутності авторизації платіжної картки), сторони укладають додаткову угоду про зміну платіжних реквізитів позичальника для надання кредиту за цим договором. При цьому, така додаткова угода може бути укладена лише протягом 24-х годин з моменту прийняття кредитором рішення про надання кредиту позичальнику. Якщо сторони з будь-яких причин у вказаний строк не укладуть вказану додаткову угоду, позичальник втрачає право отримати кредитні кошти за цим договором, а у кредитора не виникає прострочення кредитора.

Сума кредиту (його частина) перераховується кредитором протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: "30" січня 2025 року або "31" січня 2025 року (п. 2.1.1 договору).

Положеннями п. п. 2.3, 2.4 договору визначено, що кредит вважається наданим в день перерахування кредитором суми кредиту (загального розміру) на користь позичальника. Кредит вважається погашеним в день отримання кредитором коштів в погашення заборгованості за кредитом.

Згідно з п. 3.1 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту.

При цьому, за умовами п. 3.2 договору розрахунок процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та фактичної кількості днів у році, тобто метод "факт/факт". До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.

Із п. 3.3 договору вбачається, що розмір процентної ставки, встановлений в п. 1.4 договору, залежить від умов її встановлення, виконання позичальником умов для отримання акційної процентної ставки, періоду користування кредитом, та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений кредитором в односторонньому порядку. Позичальник розуміє та погоджується, що використання різних розмірів процентної ставки, зазначених в п.1.4 договору, є наперед обумовленим та не є односторонньою зміною умов договору, оскільки, умови про встановлення різних процентних ставок за цим договором застосовуються автоматично за домовленістю сторін, та не вимагають підписання сторонами будь-яких інших додаткових документів, крім цього договору

Також сторони у п. 4.1 договору передбачили, що строк кредиту може бути продовжено за ініціативою позичальника на кількість днів, запропоновану кредитором (умови продовження строку кредиту, що пропонуються кредитором, публікуються на сайті), на підставі правочину, що укладається між сторонами, відповідно до наступного порядку.

Позичальник з метою ініціювання перед кредитором продовження строку кредиту повинен здійснити всі без виключення наступні дії: 1) в особистому кабінеті або на платіжному терміналі здійснити вибір клавіші, що вказує на продовження строку кредиту; 2) на користь кредитора внести платіж у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату ініціювання продовження строку кредиту процентів, через особистий кабінет або платіжний термінал; 3) ознайомитися та підписати правочин про продовження строку кредиту своїм електронним підписом, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється позичальнику на номер мобільного телефону повідомлений останнім кредитору в ІКС кредитора/зазначений в договорі (п. 4.2 договору).

Відповідно до п. 4.3 договору кредитор має право, але не обов`язок укладення з позичальником правочину про продовження строку кредиту, в тому числі у випадку здійснення позичальником дій направлених на ініціювання такого продовження.

За умовами п. 4.4 договору розмір процентної ставки, що застосовується в період продовження строку кредиту, визначається в правочині про продовження строку кредиту. Зокрема на період продовження застосовується основна процентна ставка, яка діє у кредитора на момент такого продовження, якщо інші умови та ставка не будуть визначені сторонами в правочині щодо продовження строку кредиту.

Крім того, із положень п. 4.5 договору слідує, що ініціювання позичальником продовження строку кредиту може відбуватися зі зміною умов договору в бік погіршення для позичальника, якщо така зміна здійснюється в період користування позичальником кредитом за акційною процентною ставкою, зокрема процентна ставка у розмірі 0,2970 % в день, що діє у перший період користування кредитом, з наступного дня після дня укладення правочину про продовження строку кредиту зміниться на основну ставку у розмірі 0,99% в день. В інших випадках пролонгації строку кредиту, здійснюється без змін процентної ставки у бік погіршення для позичальника. Якщо позичальник не є учасником програми лояльності (відповідно не має права на отримання акційної процентної ставки або базова ставка дорівнює розміру основної процентної ставки), ініціювання позичальником продовження строку кредиту здійснюється без змін у бік погіршення для позичальника.

Пунктом 4.6 договору визначено, що після кожної пролонгації строку дії кредиту, нові дати повернення кредиту зазначаються в особистому кабінеті. Новий графік платежів з урахуванням відповідної пролонгації розміщуються кредитором в особистому кабінеті за наявності письмової вимоги позичальника.

У силу положень п. 5.1.1 договору кредитор зобов`язується надати позичальникові в кредит грошові кошти в порядку та сумі, визначених цим договором.

Згідно з п. 5.2 договору кредитор має право: вимагати своєчасного здійснення платежів відповідно до цього договору (п. п. 5.2.1), отримувати від позичальника платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом, процентами, та іншими платежами передбаченими договором (п. 5.2.2 договору), укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди позичальника але з обов`язковим повідомленням позичальника про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України "Про споживче кредитування", що забезпечить доведення до відома позичальника а такого факту (п. 5.2.10).

Відповідно до п. 5.3 договору позичальник зобов`язується: повернути кредитору суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором (п. 5.3.1); дотримуватись строків виконання зобов`язань передбачених цим договором, в тому числі, але не виключно щодо повернення кредиту та сплати процентів, відповідно до умов цього договору (п. 5.3.2).

Сторони у п. 6.1 договору домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів, крім випадку визначеного в пп.6.2 договору. Якщо відбулося продовження строку користування кредитом на підставі укладеного між сторонами правочину, повернення кредиту та сплата процентів, що нараховуються в період пролонгації, здійснюється згідно нового графіка платежів, крім випадку визначеного в пп.6.2 договору. Сплата платежів/заборгованості здійснюється на поточний рахунок кредитора, зазначений в розділі 11 договору, в тому числі шляхом ініціювання переказу коштів з будь-якої платіжної картки позичальника через РОS-термінал, доступний позичальнику в особистому кабінеті, платіжні термінали банків, фінансових установ, з якими у кредитора є відповідні домовленості про приймання платежів та переказ на поточний рахунок кредитора.

Відповідно до п. 7.1 договору у випадку несвоєчасного виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту (частини кредиту), позичальник зобов`язаний сплатити кредитору проценти в розмірі: 0,99 % від залишку заборгованості за сумою кредиту за кожен день прострочення. Розмір процентів на прострочений кредит є фіксованим та не може бути змінено кредитором в односторонньому порядку. При нарахуванні процентів за цим пунктом договору кредитор дотримується обмежень щодо нарахувань, що встановлені Законом України "Про споживче кредитування".

У п. 9.1 встановлено, що зміни до договору оформляються додатковими угодами сторін лише у письмовій формі, які є невід`ємною частиною договору.

Цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони кредитора електронним підписом, в особистий кабінет позичальника для ознайомлення та підписання. Електронний підпис кредитора створюється на договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи кредитора та відтиску печатки кредитора, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим сторонами в укладеному договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом позичальника, що створений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні кредитора для кожного разу використання та направляється позичальнику на номер мобільного телефону повідомлений останнім кредитору в ІКС кредитора/зазначений в цьому договорі. Введення позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис позичальника на договорі та вважається направленням кредитору повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. На укладений між сторонами договір накладається кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника кредитора із кваліфікованою електронною позначкою часу, далі по тексту договору - оригінальний примірник договору. У випадках дозволених законодавством, на укладений між сторонами договір може бути накладено електронний підпис уповноваженого працівника кредитора, що базується на сертифікаті відкритого ключа, виданого кваліфікованими надавачами електронних довірчих послуг без відомостей про те, що особистий ключ зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки (п. 10.1 договору).

Із змісту п. 10.2 вбачається, що договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п.1.3 договору (включно), з урахуванням всіх додаткових угод на продовження строку, а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, договір продовжує діяти до повного виконання позичальником зобов`язань за ним.

Додатком № 1 до примірного кредитного договору №1435456 від 30.01.2025 є таблиця (графік платежів) обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Також ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), у якому вказано: найменування кредитодавця- товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Абекор" (розділ 1);, сума кредиту - 14800 грн 00 коп., строк кредитування - 80 днів; спосіб та строк надання кредиту - протягом двох календарних днів з моменту укладення договору про надання споживчого кредиту, шляхом безготівкового перерахування коштів за реквізитами платіжної картки споживача, емітованої будь-яким банком України (розділ 3); процентна ставка: базова процентна ставка - в день 0,99 % (361,35 % річних), що застосовується протягом першого періоду користування кредитом (до першої дати платежу, в графіку платежів), крім випадку якщо в цей період доступна акційна ставка, основна процентна ставка - 0,99 % в день (361,35 % річних), що застосовується протягом другого періоду користування кредитом (після закінчення дії акційної/ базової процентної ставки до кінця строку кредиту), тип процентної ставки - фіксована, загальні витрати за кредитом 2051,28 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 16851,28 грн, реальна річна процентна ставка - 276% річних (розділ 4); кількість та розмір платежів, періодичність внесення 2 платежі: сплата 1-го платежу в сумі 14638,68 грн через 30днів, що включає 1318,68 грн сума процентів та 13320,00 грн сума кредиту; плата 2-го платежу в сумі 2212,60 грн через 50 днів, що включає 732,60 грн сума процентів та 1480,00 грн сума кредиту (розділ 5); наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит - процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 0,99 % в день (розділ 6).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Абекор" на виконання кредитного договору №1435456 від 30.01.2025 перерахувало боржниці на картку з номером НОМЕР_1 30.01.2025 кошти у розмірі 14800,00 грн, про що зазначено у листі ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім" від 17.03.2026 № 21565.

ОСОБА_1 із ТОВ "Фінансова компанія "Абекор" було укладено додаткові угоди (28.02.2025, 29.03.2025, 27.04.2025, 23.05.2025, 19.06.2025, 14.07.2025) до кредитного договору №1435456 від 30.01.2025 згідно яких сторони домовилися продовжити строк кредиту на 80 днів (п. 1) у межах якого застосовуватиметься основна процентна ставка у розмірі 0,99% в день (п. 2).Також боржницею підписано відповідні паспорти споживчого кредиту (інформація, яка надається до укладення додаткової угоди на продовження строку кредиту за договором про споживчий кредит №1435456 від 30.01.2025).

У матеріалах заяви наявна анкета клієнта - фізичної особи ОСОБА_1 із зазначенням відомостей щодо номера телефону, електронної пошти, паспортних даних, інформаційні повідомлення споживача.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №1435456 від 30.01.2025, проведеного ТОВ "Фінансова компанія "Абекор", станом на 14.11.2025 за ОСОБА_1 обліковується заборгованість у загальному розмірі 26471,60 грн, з яких 14750,00 грн основної заборгованості за кредитом, 11721,60 грн заборгованості по нарахованих процентах.

12.03.2026 між ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" (фактор) та ТОВ "Фінансова компанія "Абекор" (клієнт) було укладено договір факторингу №12032026 (далі - договір факторингу), відповідно до п. 1.1 якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.

Згідно з п. 2.1.3 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в дату підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Належним чином оформлений сторонами реєстр прав вимог є невід`ємною частиною цього договору та підтверджує факт переходу прав вимоги від клієнта до фактора. Якщо реєстр підписаний із застосуванням кваліфікованого електронного підпису (КЕП), він є електронним документом; у разі паперового підписання - він скріплюється власноручними підписами уповноважених представників та печатками сторін.

Протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дня переходу права вимоги, клієнт зобов`язаний передати фактору документи щодо кожного боржника, вказаного в реєстрі, в електронному вигляді в погоджений сторонами спосіб, при цьому документи, що складені у формі електронного документу є оригіналами. Факт прийому-передачі документів фіксується сторонами шляхом підписання акту прийому-передачі документів за формою, погодженою сторонами у відповідному додатку до цього договору (п. 2.2 договору).

За умовами п. 2.3 договору факторингу фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання прав вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за договором з боржником. У випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимог, кожен наступний реєстр прав вимог є самостійним додатком, та не замінює попередній.

У п. 3.2.1 договору факторингу зазначено, що право вимоги на момент його передачі за цим договором є дійсним і чинним, що він має повне та ні чим не обмежене право на відступлення права вимоги до фактора, а заборгованість не погашена, не прощена, не стягнена, не відступлена третім особам.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту накладення кваліфікованих електронних підписів (КЕП) уповноваженими представниками сторін. Договір діє до 30 грудня 2026 року, а в частині невиконаних зобов`язань - до моменту їх повного виконання (п. 10.1 договору).

Згідно з витягом з реєстру прав вимог №1 від 12.03.2026 ТОВ "Фінансова компанія "Абекор" відступлено ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" право вимоги до боржника - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) згідно договору №1435446 від 30.01.2025 із строком закінчення дії договору - 28.02.2025, в загальній сумі 26471,60 грн, в тому числі 14750,00 грн основної суми заборгованості.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 6, 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію").

У кредитному договорі №1435456 від 30.01.2025 кредитор і боржниця узгодили, що його укладення здійснюється за допомогою ІКС кредитора, доступ до якої забезпечується позичальнику через сайт. Електронна ідентифікація позичальника в ІКС кредитора здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки кредитором правильності введення коду, що є електронним підписом позичальника та направлений кредитором на номер мобільного телефону позичальника, вказаний при вході та / або (під час обслуговування у кредитора). Цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони кредитора електронним підписом, в особистий кабінет позичальника для ознайомлення та підписання. Електронний підпис кредитора створюється на договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи кредитора та відтиску печатки кредитора, що відтворені засобами електронного копіювання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін ( п.п.1.1,10.1,10.2 договору).

Як вбачається з матеріалів заяви, враховуючи умови договору, договір, додаткові угоди, анкета, паспорти споживчого кредиту укладені у електронній формі.

Відповідно до ч. 6 ст. 18 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Як зазначалось вище 30.01.2025 між ТОВ "Фінансова Компанія "Абекор" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1435456, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику кредит у сумі 14800,00 грн (п. 1.2) строком - 80 днів з кінцевим терміном повернення до 19.04.2025 (п. 1.3) із базовою процентною ставкою - 0,99% в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом (п. 1.4.1) та основною процентною ставкою - 0,99% в день, що застосовується протягом другого періоду користування кредитом (п.1.4.2), а позичальник зобов`язується повернути кредитору суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором (п. 5.3.1).

Окрім того, ОСОБА_1 із ТОВ "Фінансова компанія "Абекор" було укладено додаткові угоди (28.02.2025, 29.03.2025, 27.04.2025, 23.05.2025, 19.06.2025, 14.07.2025) до кредитного договору №1435456 від 30.01.2025, відповідно до яких сторони продовжували строк кредиту на 80 днів (п. 1) у межах якого застосовувалася основна процентна ставка у розмірі 0,99% в день (п. 2).

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У п.1-1 Закону України "Про споживчий кредит" зазначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

За приписами ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З наявних матеріалів заяви вбачається виконання ТОВ "Фінансова Компанія "Абекор" зобов`язань згідно кредитного договору №1435456 від 30.01.2025 щодо надання в кредит коштів в розмірі 14800,00 грн (лист ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім" від 17.03.2026 № 21565 про переказ коштів на картку). Натомість боржниця взяті на себе зобов`язання відповідно до кредитного договору №1435456 від 30.01.2025 не виконала, допустивши заборгованість станом на 14.11.2025 в сумі 26471,60 грн, з яких 14750,00 грн основної заборгованості, 11721,60 грн заборгованості за процентами.

Доказів, які б спростовували вищезазначене суду не подано.

Водночас, ТОВ "Фінансова Компанія "Абекор" відповідно до договору факторингу №12032026 від 12.03.2026 відступило ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп", зокрема, права вимоги за договором №435456 від 30.01.2025, укладеного із ОСОБА_1 , в сумі 26471,60 грн, з яких 14750,00 грн основної заборгованості, 11721,60 грн заборгованості за процентами.

Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ст. 517 ЦК України).

Згідно положень ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

З огляду на вищевикладені обставини, положення законодавства, наявність заборгованості боржника за кредитним договором №1435456 від 30.01.2025 кредитором у відповідних зобов`язаннях є ТОВ "ФК "ФК "Ел.Ен.Груп".

Доказів щодо повернення суми позики, сплати процентів, комісії суду не подано.

Натомість, боржниця, керуюча реструктуризацією грошові вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" не заперечили.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, грошові вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" у сумі 26471,60 грн є обґрунтованими та підтвердженими.

Згідно з ч. 4 ст. 133 КУзПБ вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам, які перебувають/перебували у трудових відносинах із боржником, сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами; 3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

З огляду на наведене вище, суд доходить висновку про задоволення заяви ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" про грошові вимоги кредитора до боржника у розмірі 26471,60 грн, з яких 14750,00 грн основної заборгованості, 11721,60 грн заборгованості за процентами, які підлягають включенню до другої черги задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 2 ст. 133КУзПБ витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Враховуючи визнання судом грошових вимог ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп", витрати на оплату судового збору заявником в розмірі 5324,80 грн (з урахуванням ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", оскільки заява про визнання кредитором у справі подана в електронній формі) відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Щодо вимог заявника у частині витрат на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн суд зазначає таке.

Як вказувалося вище, положеннями ч. 1 ст. 2 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).

Судом враховуються висновки Верховного Суду, що витрати на правничу допомогу за своєю природою не є кредиторськими вимогами, а вважаються витратами, пов`язаними з провадженням у справі про неплатоспроможність, що мають загальний порядок розподілу та відшкодування, передбачений нормами ГПК України та відшкодовуються у межах процедур відновлення платоспроможності фізичної особи у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів (постанови Верховного Суду від 23.09.2021 у справі №904/1907/15, від 20.10.2022 у справі 3 926/2987-б/20).

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Водночас, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, у підтвердження витрат на професійну правничу допомогу товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Ел.Ен.Груп" надано копію укладеного між ТОВ "Фінансова Компанія "Ел.Ен.Груп" як клієнтом та адвокатом Сабурою Світланою Олександрівною договору про надання правової допомоги №18092025 від 18.09.2025 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором про надання правової допомоги.

Згідно з п. 1.2 договору адвокат приймає доручення клієнта щодо надання правової допомоги у судових справах щодо визнання кредиторських вимог боржників клієнта згідно реєстру боржників, який є додатком до цього договору, а клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар за надані юридичні послуги та відшкодувати фактичні витрати адвоката, пов`язані з виконанням доручення клієнта.

Положеннями п. 2.2 договору передбачено, що при виконанні умов цього договору клієнт доручає адвокату, а адвокат має право здійснювати наступні дії: здійснювати захист прав і представляти інтереси клієнта у будь-яких судах усіх інстанцій, виконавчій службі, перед громадянами і юридичними особами незалежно від форми власності; брати участь в судових засіданнях, представляти докази, брати участь в дослідженні доказів, ставити питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, фахівцям, заявляти клопотання і відводи; давати суду усні і письмові пояснення, надавати свої аргументи, міркування, клопотання з питань, які виникають під час судового розгляду, заперечення проти клопотань, аргументів і міркувань інших осіб; складати та подавати необхідні заяви, скарги і інші документи правового характеру; знайомитися на підприємствах, установах і організаціях з необхідними для виконання доручення документами і матеріалами, знайомитися з матеріалами судових справ, робити з них витяги, знімати копії з документів, які до них долучені; отримувати копії судових рішень, ухвал, постанов, оскаржити рішення, ухвали і постанови суду; знайомиться з журналом судового засідання, знімати з нього копії і подавати письмові зауваження відносно його неправильності або неповноти, прослуховувати звукозапис фіксації судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження відносно його неправильності або неповноти; збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог, змінювати предмет або підстави позовної заяви, пред`являти зустрічний позов, відмовлятися від позову, визнавати позов повністю або частково, укладати мирову угоду; користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом; збирати відомості про факти, які можуть бути використані при виконанні доручення клієнта; завіряти відповідність оригіналу копій документів, які мають відношення до цього договору та/ або доручення клієнта або пов`язані з його виконанням; просити і отримувати документи або їх копії від підприємств, установ, організацій, об`єднань, а від громадян - з їх згоди; отримувати письмові висновки фахівців з питань, які вимагають спеціальних знань, опитувати громадян; застосовувати науково-технічні засоби відповідно до чинного законодавства; підписувати від імені клієнта відповідні документи, заяви, клопотання, скарги і тому подібне; виконувати інші дії, передбачені законодавством.

Відповідно до п. 3.1 договору за послуги щодо надання правової допомоги клієнт виплачує адвокату гонорар, зокрема, у розмірі 7000,00 (сім тисяч) грн - складання заяви про кредиторські вимоги боржників або за згодою сторін 1000 грн на 1 годину.

Клієнт, згідно з п. 3.2 оплачує адвокату послуги шляхом перерахування коштів на банківський рахунок адвоката протягом 10 днів з дня прийняття рішення суду щодо завершення процедури реструктуризації боргів боржника або закриття провадження у справі. Якщо після направлення адвокатом заяви про грошові вимоги до суду, спір між клієнтом та боржником клієнта було врегульовано, вважається, що адвокат надав послуги у повному обсязі по конкретній справі.

За умовами п. 4.1 договір є чинним з дати його підписання сторонами та діє по 17.08.2026 (включно).

У додатку №21 до договору про надання правової допомоги №18092025 від 18.09.2025 від 16.03.2026 зазначено, що сторони узгодили реєстр боржників ТОВ "Фінансова Компанія "Ел.Ен.Груп", згідно якого адвокат зобов`язується надати юридичні послуги, а саме: правовий аналіз та обробка інформації та документів, наданих клієнтом з ціллю підготовки заяв до господарського суду з вивченням судової практики, складання заяв про кредиторські вимоги до боржників, надання консультацій клієнту, пов`язаних із підготовкою та подачею заяв до господарського суду, в тому числі і щодо ОСОБА_1 .

Сторонами складено та підписано детальний опис робіт (наданих послуг) від 18.03.2026, виконаних адвокатом Сабура С. О. на виконання умов договору про надання правової допомоги №18092025 від 18.09.2025 та акт від 18.03.2026 прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №18092025 від 18.09.2025, в яких зафіксовано, що адвокатом Сабурою С.О надано послуги: правовий аналіз та обробка інформації та документів, наданих клієнтом з ціллю підготовки заяв до господарського суду з вивченням судової практики, складання заяв про кредиторські вимоги до боржників, надання консультацій клієнту, пов`язаних із підготовкою та подачею заяв до господарського суду, в тому числі відносно боржника ОСОБА_1 , вартістю 4000,00 грн із витраченим часом - 4 год. В акті прийому - передачі наданих послуг від 18.03.2026 зазначено, шо клієнт зобов`язаний оплатити адвокату послуги шляхом перерахування коштів на банківський рахунок адвоката протягом 10 днів з дня прийняття рішення суду у справі.

Надання адвокатом Сабурою Світланою Олександрівною правової допомоги кредиторові у справі №924/50/26 також підтверджується ордером №1623931 від 10.12.2025. Заяву про грошові вимоги до боржника у справі №924/50/26 подано Сабурою С. О..

Тобто кредитор, згідно з вимогами ст. 74 ГПК України, довів надання йому послуг професійної правничої допомоги щодо подання заяви з грошовими вимогами до боржника у справі №924/50/26 у Господарському суді Хмельницької області.

Водночас, згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Крім того, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У постанові від 12.01.2023 у справі №908/2702/21 Верховний Суд, здійснивши правовий аналіз норм статей 126, 129 ГПК України, дійшов висновку, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справи; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Така позиція випливає з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі №922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19, від 07.09.2022 у справі №912/1616/21.

Отже, Верховний Суд у постанові від 12.01.2023 у справі №908/2702/21 дійшов висновку, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України. При цьому таке застосовування не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони.

Однак, застосовуючи критерій співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених як у частині четвертій статті 126 ГПК України, так і у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, додаткова ухвала Верховного Суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, згідно з висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 правовою позицією, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Верховний Суд у постанові від 30.08.2023 у справі №911/3586/21 зазначив, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, враховуючи, зокрема ціну позову, час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Разом з тим, відповідно до правових висновків Верховного суду витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, від 13.02.2025 у справі №918/822/23).

Так, здійснюючи оцінку витрат кредитора на професійну правничу допомогу, судом зважається, що згідно з договором про надання правової допомоги №18092025 від 18.09.2025, додатком №21 від 16.03.2025 до договору про надання правової допомоги №18092025 від 18.09.2025, детальним описом робіт (наданих послуг) від 18.03.2026, виконаних адвокатом Сабурою С. О. на виконання умов договору про надання правової допомоги №18092025 від 18.09.2025, актом прийому-передачі наданих послуг від 18.03.2026, адвокатом Сабурою Світланою Олександрівною була надана ТОВ "Фінансова Компанія "Ел.Ен.Груп" правнича допомога щодо подання заяви з грошовими вимогами до боржника у цій справі на суму 4000,00 грн.

Оцінивши та проаналізувавши, зокрема, додані до заяви про грошові вимоги матеріали, надані кредитором на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу вищенаведені докази, суд враховує, що вказане правове питання (заявлення грошових вимог до боржника) не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом, не передбачає велику кількість законів та підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню судової практики для підготовки заяви про грошові вимоги кредитора; подані матеріали не містять великої кількості документів, на дослідження яких би адвокат витратив значний час.

Наведений у акті прийому - передачі наданих послуг від18.03.2026 перелік послуг, а саме: правовий аналіз та обробка інформації та документів, наданих клієнтом з ціллю підготовки заяв до господарського суду з вивченням судової практики; складання заяв про кредиторські вимоги до боржників; надання консультацій клієнту, пов`язаних з підготовкою та подачею заяв до господарського суду є складовими єдиного процесу щодо підготовки, складання та подання заяви про грошові вимоги кредитора.

При цьому, звертається увага, що адвокатом надавались одночасно ідентичні послуги щодо підготовки, складання заяв про кредиторські вимоги до боржника та надання консультацій клієнту відносно інших боржників, що в свою чергу не потребувало від адвоката значного додаткового часу на опрацювання, вивчення судової практики, підготовку заяви.

Окрім того, визначення складу і розміру грошових вимог кредитора не потребувало значних зусиль, так як такі визначені у розрахунку заборгованості за кредитним договором №1435456 від 30.01.2025 станом на 14.11.2025, проведеному первісним кредитором, а також зазначено у реєстрі прав вимоги до договору факторингу.

Отже, з огляду на вищенаведене у сукупності, надавши оцінку доданим до заяви доказам, враховуючи такі критерії як обґрунтованість, реальність, необхідність та розумність розміру витрат на професійну правову допомогу для підготовки заяви з грошовими вимогами у цій справі, з урахуванням обсягу наданих послуг, обсягу матеріалів доданих до заяви, кількості підготовлених представником кредитора документів, складності заяви з грошовими вимогами, керуючись принципами співмірності, розумної необхідності, справедливості, пропорційності понесених витрат, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для обмеження розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правову допомогу до 2000,00 грн.

У решті вимог кредитора щодо витрат на професійну правову суд відмовляє, як таких, що не відповідають зазначеним вище принципам та критеріям.

Водночас, суд також звертає увагу на те, що правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а також з огляду на мету та цілі КУзПБ щодо зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, визнання заявлених витрат на оплату правничої допомоги призведе до додаткового фінансового навантаження боржника.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати грошові вимоги ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" до боржника ОСОБА_2 у розмірі 26471,60 грн (черговість задоволення вимог - друга черга). Також включенню до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність, підлягають витрати ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" на оплату судового збору у розмірі 5324,80 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн (черговість задоволення - до задоволення вимог кредиторів).

Керуючись ст. ст. 9, 45, 47, 48, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Ел.Ен.Груп" (01001, м. Київ, вул. Ірининська, буд. 5/24, оф. 89, ) до боржника - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в сумі 26471,60 грн (14750,00 грн основного боргу та 11721,60 грн заборгованості за відсотками) з віднесенням до другої черги задоволення вимог кредиторів та 5324,80 грн витрат на оплату судового збору, 2000 грн витрат на правничу допомогу, які відшкодовуються в повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Керуючому реструктуризацією включити вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Ел.Ен.Груп" (01001, м. Київ, вул. Ірининська, буд. 5/24, оф. 89, ) до реєстру вимог кредиторів.

Ухвала набирає законної сили 01.04.2026 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 255-257 ГПК України, ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повну ухвалу складено 01.04.2026.

Суддя Виноградова В.В.