ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"06" квітня 2026 р. Справа № 924/418/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Олексюк Г.Є.

судді Петухов М.Г.

судді Мельник О.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради про роз`яснення ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2026 про затвердження мирової угоди у справі № 924/418/25

за апеляційною скаргою Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.09.2025 (суддя Танасюк О.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

до Комунальне підприємство по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради

про стягнення 58 994 545, 33 грн боргу

за участю представників сторін -

позивача - Піун С.П.;

відповідача - Григорук С.В.;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" "Нафтогаз Трейдинг" (далі - позивач, ТОВ "ГК" "Нафтогаз Трейдинг") звернулося до Господарського суду Хмельницької області із позовом до Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради (далі - відповідач, КП "Тепловик") про стягнення 58 994 545, 33 грн боргу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу № 2166-ПСО(ТКЕ)-34 від 20.09.2022 в частині здійснення розрахунків за поставлений природний газ протягом жовтня-грудня 2022, січня-серпня 2023.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 11.09.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 56 546 973, 88 грн боргу, 678 563, 68 грн витрат по оплаті судового збору. Провадження у справі в частині стягнення 2 447 571, 45 грн боргу закрито. У задоволенні клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення відмовлено.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2026 спільну заяву позивача та відповідача про затвердження мирової угоди у справі №924/418/25 задоволено. Затверджено мирову угоду у справі № 924/418/25, укладену між ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" та КП "Тепловик" у редакції, викладеній у резолютивній частині цієї ухвали.

До Північно - західного апеляційного господарського суду надійшла заява КП "Тепловик" про роз`яснення ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2026 про затвердження мирової угоди у справі № 924/418/25. У поданій заяві відповідач просить роз`яснити, чи має право ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" зараховувати кошти з призначенням на виконання мирової угоди по справі № 924/418/25, затвердженої Північно-західним апеляційним судом 28.01.2026, на розрахунки за іншими договорами, що не стосуються мирової угоди.

Доводи заяви зводяться до наступних аргументів:

- позивачем було неправомірно нараховано КП "Тепловик" штрафні санкції, розмір яких становить майже 50 % від суми основного боргу. Під час розгляду позовної заяви питання цих санкцій позивачем не виносилось, а тому приймати їх у повному обсязі за весь період є несправедливим;

- нарахування позивачем штрафних санкцій є неправомірним та прямо суперечить п.7.2 договору № 2166-ПСО (ТКЕ)-34;

- між КП "Тепловик" та ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" 02.12.2025 було укладено договір про зарахування коштів № ДЗК-3551-21. Умови цього договору передбачають, що абсолютно всі кошти, які надходять від позивача, спрямовуються виключно на погашення заборгованості за договором № 3551-ТКЕ (25)-21 від 27.10.2025. Відповідач вважає, що такі умови договору не відповідають його інтересам, оскільки вказане позбавляє можливості частково погашати заборгованість за іншими існуючими договорами;

- на виконання Мирової угоди від 31.12.2025 (затвердженої ухвалою суду від 28.01.2026 у справі № 924/418/25), КП "Тепловик" 30.01.2026 здійснило платіж у розмірі 1544993,39 грн. У платіжному дорученні було вказано призначення платежу: "згідно мирової угоди від 31.12.2025 за договором № 2166-ПСО(ТКЕ)-34". Однак позивач, будучи підписантом Мирової угоди, не виконує її умови, оскільки кошти були зараховані ним на виконання договору № ДЗК-3551-21, що підтверджується актом звірки. Підписуючи Мирову угоду, позивач розумів, що оплати мають спрямовуватися саме на її виконання, а не на виконання договору № ДЗК-3551-21. В іншому випадку це є нікчемна угода, яка була укладена завідома знаючи, що сторона ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" її виконувати не буде.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.03.2026 визначено колегії суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., судді Петухом М.Г., Мельник О.В.

Листом від 09.03.2026 Північно-західний апеляційний господарський суд витребував матеріали справи № 924/418/25 з Господарського суду Хмельницької області.

16.03.2026 до суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2026 розгляд заяви призначено на 06.04.2026 о 15:30 год.

ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" надіслало до суду заперечення щодо заяви відповідача про роз`яснення ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2026 про затвердження мирової угоди у справі № 924/418/25. Позивач зазначає наступне:

- відповідно до ч. 1 ст. 245 ГПК України суд може роз`яснити судове рішення, яке є незрозумілим, нечітким, задля усунення неясності судового документа, розуміння якого викликає труднощі, однак не змінюючи при цьому його змісту і не зачіпаючи його мотивів;

- ухвала суду від 28.01.2026, якою затверджено мирову угоду, містить чіткі формулювання щодо: суми заборгованості; графіка її погашення; черговості зарахування коштів (судовий збір, основний борг, штрафні санкції). Текст мирової угоди, що став частиною судового рішення, є однозначним, не містить суперечностей та не допускає подвійного тлумачення. Відповідач же просить змінити порядок зарахування коштів, що фактично є спробою змінити зміст угоди;

- відповідач у своїй заяві фактично просить суд не роз`яснити зміст рішення, а надати правову оцінку діям сторін під час виконання господарських договорів, що виходить за межі ст. 245 ГПК України;

- оскільки договір № ДЗК-3551-21 про порядок зарахування коштів є чинним, позивач діє в межах договірної свободи (ст. 6 ЦК України). Питання черговості зарахування коштів між різними договорами є предметом приватного господарського спору, а не процесуальним питанням зрозумілості судового рішення. Питання виконання іншого договору (№ ДЗК-3551-21) не було предметом розгляду у справі № 924/418/25. Суд не має права в межах роз`яснення давати оцінку правомірності виконання сторонніх договорів;

- підписуючи мирову угоду 31.12.2025, відповідач діяв добровільно та підтвердив узгоджений розмір заборгованості, включаючи штрафні санкції. Згідно з ч. 4 ст. 231 ГПК України, у разі затвердження мирової угоди господарський суд припиняє провадження у справі. Таким чином, відповідач фактично просить переглянути вже погоджені суми, що прямо заборонено процесуальним законом;

- твердження відповідача про неправомірність штрафів суперечить принципу "venire contra factum proprium" ("заборона суперечливої поведінки"). Сторона, яка погодилась на умови мирової угоди в суді, не може згодом оскаржувати ці ж умови через механізм роз`яснення рішення;

- доводи відповідача про неправомірне нарахування штрафних санкцій у розмірі 50 % не можуть бути предметом розгляду заяви про роз`яснення судового рішення, оскільки: відповідач добровільно підписав мирову угоду, погодившись із сумою боргу та штрафних санкцій; затверджена судом мирова угода має силу виконавчого листа. Порядок її виконання регулюється Законом України "Про виконавче провадження";

- наявність спору щодо того, за яким саме договором (основним чи договором про зарахування) мають обліковуватись кошти, не є підставою для роз`яснення ухвали суду.

У судовому засіданні 06.04.2026 представник відповідача підтримав вимоги заяви про роз`яснення ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2026 у справі №924/418/25, та просить суд її задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача проти задоволення заяви заперечив, вважаючи її безпідставною, та просить суд відмовити у роз`ясненні судового рішення.

Розглянувши заяву відповідача про роз`яснення ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2026 про затвердження мирової угоди у справі №924/418/25, суд зазначає про таке.

Статтею 245 ГПК України передбачено право учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця на роз`яснення судового рішення, ухваленого по суті спору, коли його зміст викладено нечітко, його положення незрозумілі, внаслідок чого виконання такого рішення викликає труднощі чи стає неможливим.

За змістом наведеної норми роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення або внесення до нього нових даних, або роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Тож, за змістом статті 245 ГПК України може бути роз`яснено судове рішення, яке підлягає примусовому виконанню, тобто судове рішення, яким спір вирішено по суті та порядок виконання якого визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Отже, допускається роз`яснення тих рішення, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічна правова позиція наведена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 10.07.2018 у справі № 461/1930/16-ц, від 03.09.2018 у справі № 638/11634/17 (К/9901/4439/17), від 09.07.2018 у справі № 911/2050/16, від 18.06.2019 у справі № 903/922/17 та від 06.10.2020 у справі № 233/3676/19, а також в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 у справі № 910/14672/17 та від 11.04.2019 у справі № 914/208/17.

Колегія суддів зазначає, що у поданій заяві про роз`яснення судового рішення заявник просить роз`яснити, чи допускають умови затвердженої судом Мирової угоди можливість зарахування позивачем грошових коштів, перерахованих із цільовим призначенням "на виконання мирової угоди у справі № 924/418/25", в рахунок погашення заборгованості за іншими правочинами, що не є предметом даного судового розгляду та не охоплюються змістом Мирової угоди.

Тобто відповідач фактично просить роз`яснити порядок виконання ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2026 у справі № 924/418/25.

Водночас суд апеляційної інстанції зазначає, що за змістом Мирової угоди, яка затверджена ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2026 у справі № 924/418/25, відповідач зобов`язується виплатити в повному обсязі заборгованість, а саме: основний борг у сумі 55 619 762,06 грн - рівними частинами впродовж 36 місяців; штрафні санкції (пеню), відсотки річні та інфляційні втрати у загальній сумі 24 639 173,92 грн - упродовж 12 місяців після сплати основного боргу.

Пунктами 6, 7 Мирової угоди передбачено, що при перерахуванні грошових коштів відповідач зобов`язується у графі "призначення платежу" зазначати: "на виконання мирової угоди у справі № 924/418/25". Сплачені кошти першочергово зараховуються в рахунок погашення сум судового збору, зазначених у пункті 4 Мирової угоди. Далі погашається основний борг. В останню чергу погашаються інфляційні втрати, проценти річних, пеня.

Таким чином, ухвала суду від 28.01.2026, якою затверджено Мирову угоду у справі №924/418/25, містить чіткі та вичерпні формулювання щодо: конкретної суми заборгованості; детального графіка її погашення; спеціальної черговості зарахування коштів.

Разом з тим, текст Мирової угоди є однозначним, не містить суперечностей та не допускає будь-якого подвійного тлумачення.

Апеляційний господарський суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 245 ГПК України суд може роз`яснити судове рішення, яке є незрозумілим, нечітким, задля усунення неясності судового документа, розуміння якого викликає труднощі, однак не змінюючи при цьому його змісту і не зачіпаючи його мотивів.

Оскільки ухвала про затвердження мирової угоди від 28.01.2026 є чіткою, містить конкретно визначені суми, графіки платежів та реквізити, вона є зрозумілою для виконання, а її зміст не викликає об`єктивних труднощів та не потребує додаткової деталізації.

Аналіз доводів поданої заяви свідчить про те, що відповідач фактично ініціює не роз`яснення змісту судового рішення, а надання правової оцінки діям сторін під час його виконання (зокрема щодо правомірності зарахування грошових коштів позивачем).

Колегія суддів наголошує, що роз`яснення судового рішення є засобом виправлення його текстових недоліків та усунення незрозумілості формулювань, а не інструментом для вирішення спорів, що виникають на стадії виконання.

В той же час, суд вказує, що підписуючи мирову угоду 31.12.2025, відповідач діяв добровільно та підтвердив узгоджений розмір заборгованості, включаючи штрафні санкції (пеню), відсотки річні та інфляційні втрати. Таким чином, відповідач у поданій заяві фактично просить переглянути вже погоджені суми, що прямо заборонено процесуальним законом.

Водночас твердження відповідача про неправомірність штрафних санкцій, відсотків річних та інфляційних втрат суперечить принципу "venire contra factum proprium" ("заборона суперечливої поведінки"). Сторона, яка погодилась на умови мирової угоди в суді, не може згодом оскаржувати ці ж умови через механізм роз`яснення рішення.

Доводи відповідача про неправомірне нарахування штрафних санкцій у розмірі 50 % не можуть бути предметом розгляду заяви про роз`яснення, оскільки відповідач добровільно підписав мирову угоду, погодившись із сумою боргу, включаючи штрафні санкції (пеню), відсотки річні та інфляційні втрати.

З огляду на те, що надання правової оцінки обставинам виконання судового рішення та вирішення суперечностей щодо зарахування грошових коштів позивачем виходить за межі предмета роз`яснення, визначеного статтею 245 ГПК України, у задоволенні заяви відповідача про роз`яснення ухвали суду слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 232-235, 245 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Комунальному підприємству по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради у роз`ясненні ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2026 про затвердження мирової угоди у справі №924/418/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в порядку та строки, визначені статтями 286-291 ГПК України.

Повний текст складено 09 квітня 2026 р

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Мельник О.В.