ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

02.04.2026м. ДніпроСправа № 904/1733/26

за позовом керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра (49051, м. Дніпро, вул. Осіння, буд. 8) в інтересах держави в особі позивача:

Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 75; ідентифікаційний код 26510514)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ганг" (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 100, кв. 19; ідентифікаційний код 19438696)

про стягнення 2 939 817 грн. 21 коп.

Суддя Загинайко Т.В.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Керівник Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№1340/26 від 31.03.2026) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ганг" про стягнення на користь Дніпровської міської ради безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки за адресою: м. Дніпро, вулиця Зимових Походів, 6К, за період з 01.01.2022 по 30.09.2025 у розмірі 2 939 817 грн. 21 коп.

Також просить стягнути з відповідача на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, пр-т. Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р UA0000291 в ДКСУ в м. Київ, , код класифікації видатків бюджету 2800) сплачений судовий збір; про дату та час розгляду справи повідомити учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, яке відбудеться о год.

Також Керівником Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра подано заяву (вх.№15113/26 від 31.03.2026) про забезпечення позову з вимогою накласти арешт на грошові кошти, що належать відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Ганг" (ідентифікаційний код 19438696), що знаходяться на всіх відкритих рахунках та на тих, які будуть відкриті після винесення ухвали, у всіх банківських та інших кредитно-фінансових установах та на майно, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Ганг" (ідентифікаційний код 19438696) у межах ціни позову, у розмірі 2 939 817 грн. 21 коп.

Вказана заява обґрунтована тим, що:

- Лівобережною окружною прокуратурою міста Дніпра встановлено, що на вулиці Зимових Походів (колишня назва Молодогвардійська), 6К у місті Дніпрі знаходиться земельна ділянка загальною площею 1, 1771 га, яка перебуває у комунальній власності (кадастровий номер :09:265:0166), та на якій розміщено об`єкт нерухомого майна, а саме: нежитлова будівля: літ. А-1 цех бетонних виробів, загальною площею 1 213, 7 кв. м; літ. Б- навіс, літ. В- вагончик, літ. Г ангар (тимчасовий; літ.г1 навіс; літ. г2 навіс; літ. Д - ангар (тимчасовий); літ. Е - навіс; № 1 огорожа; № 2 ворота; № 3 огорожа; № 4 огорожа; № 5 бетонний майданчик; № 6, 7 ємкість для цементу; № 8 бетонозмішувач; № 9, 10. 11, 12 - бункер; № 13, 14 ємкість для цементу; № 15 вагова; № 16, 17, 18, 19 ємкість для цементу; літ.I мостіння;

- відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: м. Дніпро, вулиця Зимових Походів, 6К, розташована нежитлова будівля: літ. А-1 цех бетонних виробів, загальною площею 1 213, 7 кв. м, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яка на праві власності з 26.02.2016 належала ТОВ "Ганг" на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 344 від 26.02.2016 (номер відомостей про речове право 13509556);

- у подальшому ТОВ "Ганг" 01.10.2025 здійснило відчуження вищевказаних об`єктів нерухомого майна ТОВ "Брук Стоун Лайн" на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: реєстр. № 4138, виданий 01.10.2025 приватним нотаріусом ДМНО Мазур Я.В. Інспекцією з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради 01.08.2025 здійснено обстеження вищевказаної земельної ділянки комунальної форми власності, за результатами якого складено акт № 0414;

- зазначеним актом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :09:265:0166 площею 1, 1771 га (цільове призначення 11.03 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств);

- відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку земельна ділянка загальною площею 1, 1771 га з кадастровим номером :09:265:0166 з 14.11.2008 належить Дніпровській міській раді;

- встановлено, що станом на час складання вказаного акту обстеження земельної ділянки відсутня інформація про наявність документів, що підтверджують державну реєстрацію права власності чи права користування або права оренди вище вказаної земельної ділянки відповідачем ТОВ "Ганг";

- на вказаній земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна, а саме - нежитлова будівля: літ. А-1 цех бетонних виробів, загальною площею 1 213, 7 кв. м; літ. Б- навіс, літ. В- вагончик, літ. Г ангар (тимчасовий; літ.г1 навіс; літ. г2 навіс; літ. Д ангар (тимчасовий); літ. Е навіс; №1 огорожа; №2 ворота; №3 огорожа; №4 огорожа; №5 бетонний майданчик; №6, 7 ємкість для цементу; №8 бетонозмішувач; №9, 10. 11, 12 - бункер; №13, 14 ємність для цементу; № 15 вагова; № 16, 17, 18, 19 ємність для цементу; літ.I мостіння, яка на праві власності з 26.02.2016 до 01.10.2025 належала ТОВ "Ганг";

- за результатами обстеження земельної ділянки встановлено, що доступ до земельної ділянки обмежений, територія огороджена залізобетонною огорожею з металевими воротами, заїзд здійснюється зі сторони вул. Зимових Походів через контрольно-пропускний пункт охорони; на земельній ділянці розташовано нерухоме майно, що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві власності належить ТОВ "Ганг", а саме - капітальні будівлі та споруди. Здійснити всебічне та встановити провадження господарської діяльності на території земельної ділянки не виявилось можливим, оскільки державного інспектора не було допущено до огляду території. Покриття земельної ділянки: бруківка;

- під час здійснення обстеження було виявлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :09:265:0166 огороджена спільним парканом з несформованою земельною ділянкою. За результатами геодезичних вимірювань встановлено, що загальна площа несформованої земельної ділянки становить 0, 0479 га;

- згідно з планом зонування території міста Дніпра земельна ділянка належить до функціональної зони В-6 (зони розміщення підприємств без екологічних наслідків);

- площа земельної ділянки відповідно до кадастрового номера :09:265:0166, становить 1, 1771 га, загальна площа обстежуваної території становить 1, 2250 га;

- комісією з визначення розміру збитків, заподіяних Дніпровській міській раді, власникам землі та землекористувачам при використанні земельних ділянок, розглянуто матеріали щодо суми коштів, які зберіг у себе землекористувач земельної ділянки за рахунок власника цієї ділянки внаслідок користування землею без достатньої правової підстави, а саме власник майна ТОВ "Ганг" щодо земельної ділянки за адресою: вулиця Зимових Походів, 6К у м. Дніпрі;

- відповідно до протоколу Комісії № 14 від 20.11.2025 та розрахунку суми коштів, які зберіг у себе землекористувач земельної ділянки за рахунок власника ділянки, внаслідок користування землею без достатньої правової підстави, збитки, завдані Дніпровській міській раді за період користування землею з 01.01.2022 по 30.09.2025, складають 2 939 817, 21 грн.;

- ТОВ "Ганг", зареєструвавши за собою ще 26.02.2016 право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці комунальної власності за адресою: м. Дніпро, вулиця Зимових Походів, 6К, використовувало земельну ділянку без укладеного договору оренди, за відсутності державної реєстрації речового права на вказану земельну ділянку, відповідно до ст. ст.125, 126 Земельного кодексу України та зберігає кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою, тим самим протиправно позбавляє територіальну громаду міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради права на отримання доходу у вигляді орендної плати, тобто грубо порушують права територіальної громади у сфері дотримання законного порядку платного користування земельними ділянками комунальної власності, належної реєстрації такого права, дотримання рівності усіх перед законом.

Обґрунтовуючи відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення прокурор вказує на те, що вжиття заходу забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти не призведе до негативних наслідків для відповідача чи інших осіб, та спрямований на те, щоб не допустити, зокрема, виведення грошових коштів з рахунків відповідача, що унеможливить виконання рішення у даній справі та призведе до необхідності звернення до суду з іншими позовами, більше того, такі заходи носять тимчасовий характер, що є адекватною мірою та балансом інтересів сторін у даній ситуації та є лише збереженням існуючого становища до розгляду цієї справи по суті. Вказаний захід забезпечення не може також перешкодити здійсненню господарської діяльності відповідача та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 Господарського процесуального кодексу України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом ( частини 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України ).

Верховний Суд звертав увагу, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. Водночас, накладення арешту на майно не має стосуватися саме майна, яке належить до предмета спору.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів, боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.06.2022 у справі № 908/2382/21 дійшов висновку про необхідність відступити від висновків щодо застосування, зокрема, статті 137 Господарського процесуального кодексу України про неможливість накладення арешту на (нерухоме) майно відповідача в порядку забезпечення позову про стягнення коштів, викладених у низці постанов Верховного Суду.

Подібні висновки про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на нерухоме майно є належним видом забезпечення позову, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18.

Частиною 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу/іншим особам здійснювати певні дії (постанова Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №910/4669/21).

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами.

Суд враховує, що обраний заявником вид забезпечення позову не призводить до невиправданого обмеження майнових прав майбутнього відповідача, оскільки майно фактично залишиться у володінні та користуванні титульного власника (відповідача), а буде обмежено лише можливість розпоряджатися ним.

При цьому, суд зазначає, що заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 910/12404/21).

Верховний Суд неодноразово наголошував (у т.ч. в постановах від 09.12.2020 у справі №910/9400/20, від 21.12.2020 у справі №910/9627/20) на необхідності конкретизації заходів забезпечення позову в аспекті співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Однак накладення арешту як на кошти, так і на майно відповідача, причому окремо на те, і на інше - у повній сумі спору (по 2 939 817 грн. 21 коп.), матиме наслідком подвійне забезпечення позовних вимог (і за рахунок коштів, і за рахунок майна), що також суперечить наведеним вимогам закону стосовно співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

За умови неможливості встановити достатність чи недостатність грошових коштів, що належать майбутньому відповідачу і знаходяться на всіх його рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, для задоволення вимог про стягнення 2 939 817 грн. 21 коп. доцільно буде накласти арешт на майно відповідача саме у межах суми, яка була б достатньою для такого стягнення у випадку недостатності арештованих грошових коштів, тобто лише в межах різниці між сумами ціни позову та арештованих грошових коштів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22.

Частиною 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У частині 1 статті 141 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

У даному випадку суд не вбачає підстав задля застосовування зустрічного забезпечення з огляду на те, що відповідні заходи не призведуть до негативних наслідків для відповідача чи інших осіб, та спрямовані на те, щоб не допустити, зокрема, виведення грошових коштів з рахунків відповідача, що унеможливить виконання рішення у даній справі та призведе до необхідності звернення до суду з іншими позовами, більше того, такі заходи носять тимчасовий характер, що є адекватною мірою та балансом інтересів сторін у даній ситуації та є лише збереженням існуючого становища до розгляду цієї справи по суті. Вказаний захід забезпечення не може також перешкодити здійсненню господарської діяльності відповідача та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічні позиції щодо такого питання викладені у постановах Верховного Суду у справі № 916/870/18 від 15.01.2019 та № 916/73/19 від 27.06.2019.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заявлені керівником Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра заходи забезпечення позову обґрунтованими, адекватними та співмірними із позовними вимогами та такими, що забезпечують збалансованість інтересів сторін.

Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра (вх.№15113/26 від 31.03.2026) про забезпечення позову - задовольнити.

2. Накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Ганг" (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 100, кв. 19; ідентифікаційний код 19438696), що знаходяться на всіх відкритих рахунках та на тих, які будуть відкриті після винесення ухвали, у всіх банківських та інших кредитно-фінансових установах та на майно, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Ганг" (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 100, кв. 19; ідентифікаційний код 19438696) у межах ціни позову у розмірі 2 939 817 (два мільйони дев`ятсот тридцять дев`ять тисяч вісімсот сімнадцять) грн. 21 коп.

Стягувач: керівник Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра (49051, м. Дніпро, вул. Осіння, буд. 8) в інтересах держави в особі позивача: Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 75; ідентифікаційний код 26510514)

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ганг" (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 100, кв. 19; ідентифікаційний код 19438696)

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з дати її підписання - 02.04.2026 та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвала про забезпечення позову, як виконавчий документ, може бути пред`явлена до примусового виконання до - 03.07.2026 включно.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Т.В. Загинайко