ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.03.2026м. ДніпроСправа № 904/1365/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Траст.Компані" (07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Київська, будинок 261-А, офіс 76, код ЄДРПОУ 4388598)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдмакс Едженсі" (51909, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Уманська, будинок 13, офіс 9, )

про визнання банкрутом

Суддя Первушин Ю.Ю.

Без участі (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Траст.Компані" () звернулось до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдмакс Едженсі" (51909, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Уманська, будинок 13, офіс 9, ), у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю у сумі 4 610 735,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2024 матеріали заяви передано на розгляд судді Первушина Ю.Ю.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2024 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Траст.Компані" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдмакс Едженсі" () та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 16.04.2024 о 16:00 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдмакс Едженсі" (51909, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Уманська, будинок 13, офіс 9, ). Визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Траст.Компані" (07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Київська, будинок 261-А, офіс 76, код ЄДРПОУ 4388598) в розмірі 30280,00 грн. - витрати з оплати судового збору (1 черга задоволення), 63900,00 грн - витрати з оплати авансування винагороди арбітражному керуючому (1 черга задоволення), 4610735,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (4 черга задоволення). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів, до 03.10.2024. Розпорядником майна призначено арбітражну керуючу Пархоменко Тетяну Вікторівну (свідоцтво №387 від 28.02.2023; адреса: 49044, місто Дніпро, бульвар Катеринославський, будинок 2, офіс 610, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ). Призначено попереднє засідання суду на 04.06.2024 о 14:00 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2024 завершено попереднє судове засідання у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдмакс Едженсі" (). Призначено підсумкове засідання на 01.07.2024 о 11:00 год.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2024 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдмакс Едженсі" (). Припинено повноваження розпорядника майна арбітражної керуючої Пархоменко Тетяни Вікторівни (свідоцтво №387 від 28.02.2013). Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейдмакс Едженсі" () - банкрутом. Відкрити ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 01.07.2025. Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдмакс Едженсі" () призначено арбітражну керуючу Пархоменко Тетяну Вікторівну (свідоцтво №387 від 28.02.2013).

Зобов`язано ліквідатора банкрута Пархоменко Тетяну Вікторівну за результатами проведеної роботи у строк до 01.07.2025 надати до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс у відповідності до вимог статті 65 Кодексу України з процедур банкрутства.

25.03.2026 через підсистему «Електронний суд» від арбітражної керуючої Пархоменко Тетяни Вікторівни надійшло клопотання про продовження строку ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора на 6 місяців (вх. суду №28223/25).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2026 клопотання ліквідатора про продовження строку ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора на 6 місяців задоволено, продовжено строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора банкрута - арбітражної керуючої Пархоменко Тетяни Вікторівни на шість місяців.

25.03.2026 через підсистему «Електронний суд» від ліквідатора - арбітражної керуючої Пархоменко Тетяни Вікторівни надійшло клопотання про скасування арешту (вх. суду №13913/26).

Дослідивши матеріали справи, Суд вважає за можливе розглянути клопотання ліквідатора про скасування арештів без участі представників учасників справи, за наявними в матеріалах справи документами.

За змістом поданого клопотання арбітражна керуюча повідомила, що згідно даних, наданих ГУ ДПС у Дніпропетровській області, у відділенні АТ «РВС банк» у ТОВ "Трейдмакс Едженсі" () відкрито рахунок НОМЕР_2 в національній валюті. Ліквідатору, в ході проходження ідентифікації та надання всіх необхідних документів для закриття рахунків, стало відомо, що ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 24.07.2023 року, в рамках кримінального провадження №0000707 від 27.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частини 2 статті 364 КК України, накладено арешт на майно у вигляді грошових коштів, які знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ "Трейдмакс Едженсі" (), а саме: № НОМЕР_2 в національній валюті, який відкрито в Акціонерному товаристві «РВС БАНК» (код банку 339072).

У поданому клопотанні ліквідатор зазначає, що накладений арешт на рахунок Боржника, не скасовано на даний час та перешкоджає виконанню ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдмакс Едженсі" у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства та повинні бути скасовані у відповідності до вимог законодавства.

З доданих до клопотання документів вбачається, що ліквідатор ТОВ "Трейдмакс Едженсі" звернулася до АТ «РВС БАНК» з письмовою заявою про зняття арешту та закриття рахунку (вих. №01-32/59-09 від 25.09.2024).

АТ «РВС БАНК» у своїй відповіді за вих. №3372/24БГ від 30.09.2024 вказує, що у банку відсутні правові підстави для зняття арешту та закриття рахунків, оскільки арешт, накладений в межах кримінального провадження і його скасування відбувається в порядку статті 174 КПК України без можливості його скасування судами інших інстанцій.

В подальшому, ліквідатор звернулася до Печерського районного суду м.Києва з клопотанням про зняття арешту. У задоволенні клопотання ліквідатора про скасування арешту в порядку КПК України Печерським районним судом м.Києва було відмовлено (ухвала від 17.12.2025 у справі №757/43745/25-к). Суд мотивував відмову триваючим досудовим розслідуванням та необхідністю збереження речових доказів.

Ліквідатор посилаючись на норми частини 1 статті 59 КУзПБ, якою встановлено, що з дня прийняття постанови про визнання боржника банкрутом скасовується арешт, накладений на майно боржника, а накладення нових арештів не допускається. Ця норма є безумовною та стосується всіх видів арештів.

Враховуючи, що АТ «РВС БАНК» відмовило у знятті арешту без окремого судового рішення, ліквідатор зазначає, що єдиним ефективним способом захисту прав кредиторів є прийняття відповідної ухвали Господарським судом у межах даної справи та просить суд скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва №757/31387/23-к від 24.07.2023, а саме на грошові кошти ТОВ "Трейдмакс Едженсі" (код за ) у фінансовій установі: МФО банку 339072, назва банку АТ "РВС БАНК" у м.Дніпро, номер рахунку № НОМЕР_2 , валюта рахунку 980-Українська гривня.

Як вже зазначалося вище, арешт на грошові кошти ТОВ "Трейдмакс Едженсі" був накладений 24.07.2023 слідчим суддею Печерського районного суду м.Києва в межах кримінального провадження №757/31387/23-к.

Щоб встановити правову природу арештів, слід визначити що являє собою по суті арешт. Наслідком такої дії (арешту) є накладення заборони на право розпоряджатися майном, це тимчасовий захід, який триває до визначення подальшої долі відповідного майна.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства України, гарантовано, що "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном, відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів".

Разом з тим, ЄСПЛ у низці своїх рішень нагадував, що вилучення власності в інтересах судочинства, яке не позбавляє власника його майна, а тільки тимчасово припиняє його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном, зазвичай пов`язане із здійсненням контролю за використанням власності, що охоплюється сферою застосування другого абзацу статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення від 22.02.1994 у справі "Раймондо проти Італії", ухвала щодо прийнятності від 07.11.2006 у справі "Адамчик проти Польщі", рішення у справах "Карамітров та інші проти Болгарії" від 10.01.2008 та "Боржонов проти Росії" від 22.01.2009).

Відтак, допускається накладення судами арешту або інших обмежень щодо розпорядження майном особи в порядку господарського, адміністративного, цивільного, кримінального судочинства при розгляді справ, що віднесені процесуальним законом до їх юрисдикції, за умови дотримання таких вищенаведених вимог встановлених статтею 1 Першого протоколу до Конвенції як законність, пропорційність та загальний інтерес.

З наведеного також слідує, що ухвалення судом рішення про обмеження права власності в порядку одного виду судочинства ніякою мірою не виключає можливість застосування такого обмеження в порядку іншого виду судочинства.

Накладаючи арешт, кожен суд відповідної юрисдикції у межах свого провадження переслідує специфічну мету: у межах кримінального провадження - збереження речового доказу для доведення вини підозрюваного тощо; у межах цивільного провадження - збереження предмету позову (речі), її основних властивостей та характеристик або не погіршити споживчі якості у випадку її присудження позивачеві.

Всі ці відносини є формально однаково цінними для суспільства, натомість є види проваджень, у яких саме суспільство виступає ініціатором переслідування, оскільки порушення суспільних відносин у певній царині ставить загрозу для невизначеного кола осіб: скоєння кримінального правопорушення тощо.

На відміну від кримінального провадження, наслідки триваючого провадження про банкрутство є суспільно значущими, але не є небезпечними у порівнянні з суспільним інтересами, які захищаються шляхом накладення арешту у межах, зокрема, кримінального провадження. Це, ймовірно, може створювати певну ієрархію суспільних відносин, на захист яких судові та адміністративні органи накладають арешт або застосовують інші обмеження щодо майна боржника, у межах наданих ним повноважень.

Господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, наділений процесуальними повноваженнями скасовувати арешт або інші обмеження щодо розпорядження майном боржника, накладені судами інших юрисдикцій задля забезпечення приватноправових інтересів третіх осіб. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство від 16.10.2018 у справі № Б-50/112-09.

Наведені висновки Верховного Суду хоча і стосуються застосування норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", проте не втратили своєї актуальності з введенням в дію з 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки чинний Кодекс містить аналогічне правове регулювання питання накладення обмежень на майно боржника, якого визнано банкрутом. А саме, відповідно до пункту 8 частини першої статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Верховний Суд зазначає, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку, якщо такий спір є спором цивільним. У разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі №461/233/17-ц.

Арешт майна - це тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Отже, арешт, накладений в межах кримінальної справи, є заходом забезпечення кримінального провадження, застосованим згідно з нормами КПК України і його скасування відбувається в порядку, визначеному статтею 174 КПК України. Аналогічних висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла при розгляді справ №335/12096/15-ц (постанова від 15.05.2018) та №569/4374/16-ц (постанова від 23.05.2018).

Відтак, скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження, в силу приписів статті 174 КПК України, не може здійснюватися судами інших юрисдикцій, що випливає також із положень статей 37, 41 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Така правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 16.10.2018 у справі №Б-50/112-09, від 11.04.2019 у справі №926/1307-б/15, від 24.04.2018 у справі №910/10369/15, від 18.04.2019 у справі №1-23-32/135-08-4825.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що накладення арешту на майно боржника (грошові кошти) у кримінальному провадженні виключає можливість скасування такого арешту судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, а тому в задоволенні клопотання №01-32/71-03 від 25.03.2026 ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдмакс Едженсі" - арбітражної керуючої Пархоменко Тетяни Вікторівни про скасування арештів (вх. суду №13913/26) - слід відмовити.

Керуючись статтями 58, 60, 64, 65 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання №01-32/71-03 від 25.03.2026 ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдмакс Едженсі" - арбітражної керуючої Пархоменко Тетяни Вікторівни про скасування арештів (вх. суду №13913/26) - відмовити.

Копії цієї ухвали надіслати ліквідатору та представникам комітету кредиторів.

Ухвала набирає законної сили з 30.03.2026 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду у строки, передбачені статтею 256 ГПК України та порядку, визначеному статтею 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.03.2026.

Суддя Ю.Ю. Первушин